Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов представника позивача адвоката Гостренко Серафими Данилівні, яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. На обґрунтування власних вимог позивач зазначає, що вона [PERSON] та відповідач згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2018 року припинили шлюбні відносини, та згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 червня 2020 року є співвласниками квартири [ADDRESS] . Кожному з них належить по частині нерухомості. Починаючи з травня 2017 року позивач не проживав у цьому житловому приміщенні через постійні сварки з колишнім чоловіком, відповідачем по справі. Позивач має намір разом з дітьми [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] повернутися до помешкання, тобто в квартиру [ADDRESS] та проживати в цьому приміщенні на постійній основі. Відповідач не заперечує щоб вони разом повернулися у своє помешкання, але не згоден, щоб були виділені кожному з співвласників окремі житлові приміщення для проживання, а позивач наполягає на тому, щоб було визначено окреме житлове приміщення для проживання кожному із співвласників житла. Оскільки у досудовому порядку вирішити це питання з відповідачем неможливо, а такий стан взаємовідносин перешкоджає позивачу у користуванні своєю власністю, тому позивач вимушений звернутися до суду. З посиланням на ст.ст. 317,319,356,358 ЦК України, та Постанову Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, просить суд, встановити порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , згідно з яким виділити позивачу кімнати площею 13,5 та 9,3 кв.м. для проживання з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідачу кімнату площею 16,9 кв.м.; кухню площею 5,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., вбиральню (поєднаної) площею 1,0 кв.м., коридор площею 8,4 кв.м., вбудовану шафу площею 0,2 кв.м. - залишити у загальному користуванні позивача та відповідача. Також позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача судовий збір. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2021 року по справі відкрито провадження, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду України від 21.10.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», справи підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області були передані до Дружківського міського суду Донецької області. У судове засідання представник позивача та позивач не з`явились, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у їх відсутність, позов просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. У судове засідання відповідач неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ч.2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи, проти чого позивач та його представник не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішення набрало законної сили 27.02.2018 року (а.с.14). [PERSON] , [INFO] має дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Згідно договору купівлі продажу квартири від 20.03.2006 року [PERSON] придбав трикімнатну квартиру [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано у БТІ (а.с.11-13). Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 червня 2020 року квартиру [ADDRESS] було визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] по частині за кожним (а.с.9-10). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). За правилами ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 383 ЦК України передбачає, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та членів його сім`ї; в свою чергу ст. 391 ЦК України визначене право власника майна, за наявності дій, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. За змістом статей355,356,358 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як зазначено в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. №20 (із змінами і доповненнями) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору кімнати, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Зазначене узгоджується з постовою ВСУ від 17 лютого 2016 року по справі № 6-1500цс15, в постановами ВСУ від 18.02.2019 року по справі № 569/15733/17-цта, від 20.02.2019 року по справі № 214/239/17-ц. Згідно технічного паспорта на квартиру, в житлі наявні три житлові кімнати площею 13,5, 9,3, та 16,9 кв.м. Статтею 150 ЖК Української РСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з частиною першою статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом статей47,48 ЖК Української РСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Враховуючи, що у спірній квартирі мешкає відповідач, та має намір вселитися інший співвласник позивач із дітьми, при цьому між співвласниками існує спір щодо порядку користування житлом, з метою встановлення нормальних житлових умов, суд вважає за справедливе встановити наступний порядок користування житлом, що відповідатиме допустимим розмірам житлової площі на кожну особу -у користування [PERSON] та членів її сім`ї [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2010 року народження виділити житлові кімнати площею 13,5 кв.м. та 9,3 кв.м.; - у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 16,9 кв.м.; - кухню площею 5,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., вбиральню (поєднаної) площею 1,0 кв.м., коридор площею 8,4 кв.м., вбудовану шафу площею 0,2 кв.м. - залишити у загальному користуванні.

Outcome: approved