Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона та відповідач з 14.07.2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №30. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей\~ - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які постійно проживають разом із позивачкою. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, передбаченого\~ст. 180 СК України, позивачка сама не в змозі утримувати дітей, у зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.211, 223\~ЦПК\~України суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновку висновків. Судом встановлено, що між сторонами 14.07.2018 року було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.05.2019 року Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] , народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 41 та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.03.2022 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 300. В графі зазначених в свідоцтвах батьком дітей зазначений \~ [PERSON] , мати -\~ [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.\~180\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1ст.\~182\~Сімейного\~кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~7\~ЗУ\~"Про\~Державний\~бюджет\~України\~на\~2023\~рік" прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 1 січня 2023 року становить 2272 гривень. Статтею 183\~Сімейного\~кодексу\~України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, з урахуванням того, що відповідач за законом зобов`язаний утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а також їх потреби у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, беручи до уваги рівний обов`язок батьків щодо утримування дитини, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, та до досягнення старшою дитиною повноліття. Статтею 191\~СК\~України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 13.06.2023 року, а тому, з урахуванням положень ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати з 13.06.2023 року. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст.80,192\~Сімейного\~кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст. 183 СК України, аліменти судовим рішенням стягуються на двох дітей у частці від доходу до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення старшою дитиною повноліття аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З урахуванням зазначеного позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК\~України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. ст. 112,180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved