Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог -Заліщицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він та відповідачка [PERSON] з грудня 2011 року по грудень 2014 року проживали в цивільному шлюбі. Від цього шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, то у свідоцтві про народження дитини відомості про батька були записані зі слів відповідачки, згідно ст.135 СК України. 19 грудня 2014 року позивач, [PERSON] , офіційно зареєстрував шлюб із відповідачкою. В цьому шлюбі народились дві доньки - [PERSON] та [PERSON] , відповідно [INFO] та [INFO] . У 2019 році позивач та відповідачка розлучились та [PERSON] поїхав проживати до своєї матері, в Миколаївську область. Діти залишились проживати із відповідачкою. Через деякий час відповідачка почала зловживати спиртними напоями і перестала належним чином виконувати батьківські обов`язки, у зв`язку із чим 04 лютого 2021 року сім`ю було поставлено на облік в Управління соціального захисту та надання соціальних послуг Заліщицької міської ради Тернопільської області, як сім`ю, що опинилась у складних життєвих обставинах. В даний час діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у Центрі соціально - психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Тернопільської ОВА. Тому позивач, [PERSON] вирішив звернутись до суду, з позовною заявою, з метою визнання батьківства відносно сина [PERSON] (у свідоцтві про народження батьком записаний [PERSON] ). 14 березня 2023 року ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначено на 14 квітня 2023 року. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Старчеус О.П. в судове засідання не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують, просять задоволити в повному обсязі. Також, позивач [PERSON] подав клопотання про призначення у справі судово - генетичної експертизи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала, причину суду не повідомила. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник третьої особи - Заліщицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) Н.Рудик в судове засідання не з`явилась, проте від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, де зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Судом задоволено клопотання позивача та призначено судово - генетичну експертизу у справі проведення якої доручено експертам Львівського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при МВС України. 03.07.2023 року до суду надійшло повідомлення експерта Львівського НДЕКЦ В.О.Курята про неможливість проведення експертизи у зв`язку із неявкою, 31.05.2023 року, до експертої установи відповідачки [PERSON] , що унеможливило відбирання зразків букального епітелію для проведення молекулярно - генетичної експертизи. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. [INFO] року та [INFO] у сторін народилося двоє дочок - [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). У свідоцтвах про народження батьками дітей зазначено - [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Заліщицької міської ради Тернопільської області №19-15/581 від 28.12.2022 року [PERSON] 1979 року народження та [PERSON] проживали спільно, в цивільному шлюбі, з 2011 року по день укладення шлюбу - [INFO] в с.Синьків Чортківського району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Суд застосовуючи норми матеріального права виходив з такого. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (далі СК України) . Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч.8 ст.7 СК України). Згідно з вимогами ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до приписів ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини другої статті 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до вимог п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з вимогами п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до положень ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може встановити факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відтак, оскільки позивач є батьком дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , проживав в цивільному шлюбі із відповідачкою з грудня 2011 року по грудень 2014 року, тобто в період часу коли народився [PERSON] ( [INFO] ), відповідачка не подала відзиву на позов та не з`явилась до експертної установи, що унеможливило відбирання зразків епітелію для проведення експертизи, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову та визнання позивача [PERSON] батьком [PERSON] [INFO] , а також внесення відповідних змін до актового запису про народження останнього. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. З урахуванням викладених обставин, прийнявши до уваги, що способом спростування презумпції шлюбного батьківства матір`ю дитини є оспорювання батьківства за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство, з урахуванням визнання позивачем [PERSON] себе біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] , зачатого в цивільному шлюбі з відповідачкою, прийнявши до уваги той факт, що Закон припускає, що мати дитини володіє реальною інформацією про батька, суд вважає за можливе визнати факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] . У зв`язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення відповідних змін також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved