Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка звернулася\~до суду\~з вищезазначеним\~позовом до\~ відповідача\~в якому\~просить визначити\~їй \~додатковий строк\~ для\~подання до\~нотаріальної контори\~заяви про\~прийняття спадщини,\~яка відкрилася\~після смерті\~її батька\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що \~після \~смерті батька\~ залишилася\~спадщина на\~належне йому\~нерухоме майно\~у вигляді\~квартири [ADDRESS] .\~Вона постійно\~допомогала батькові\~ та\~дбала про\~нього.\~В лютому\~2021\~він \~захворів на COVID-19,\~ .Коли батько захворів, то вона доглядала за ним і також захворіла сама .Перенесена хвороба негативно вплинула на її стан здоров`я ,смерть батька спричинила моральні та душевні страждання. Після перенесеного COVID-19, в неї виникли проблеми з пам`яттю, тиском, вона тривалий час медикаментозно лікувалась. В зв`язку з вказаними обставинами ,позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини. 01 жовтня 2021 вона отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотарільної дії в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Вона є спадкоємцем першої черги за законом ,інші спадкоємці спадщину не приймали та не зверталися з заявою про відмову від неї, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом . Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.10.2021 було відкрито провадження у цій справі. 08.11.2021 до Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшла заява представника Харківської міської ради в якій він просив справу розглянути за його відсутності та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права відповідача та інших осіб. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 20.09.2022 в порядку зміни підсудності було прийнято до розгляду цю позовну заяву та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 30.09.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду . 01.12.2022 до Ленінського районного суду м.Полтави надійшов відзив відповідача Харківської міської ради в якому представник Харківської міської ради просила відмовити повністю у задоволенню позовних вимог [PERSON] в зв`язку з тим, що довідки ,які надала позивач від 21.02.2021 та 25.02.2021 про її хворобу отримані до смерті її батька та не можуть підтверджувати поважність пропуску строку, визначеного для прийняття спадщини .Моральні та душевні проблеми також не є поважними причинами. Не надано доказів на підтвердження права власності на нерухоме майно у спадкодавця. 17.04.2022 до Ленінського районного суду м.Полтави надійшла відповідь на відзив відповідача ,в якій позивач зазначила, що в лютому 2021 вона захворіла на COVID-19,\~ .Після перенесення цієї хвороби стан її здоров`я значно погіршився .Зазначила, що вона знаходиться в групі ризику вік 60+,загострилися хронічні хвороби після перенесення COVID-19. Крім того карантинні обмеження було введено на діяльність приватних та державних нотаріусів. Зокрема, в Першій державній нотаріальній конторі м.Харкова, до якої вона звернулась на початку вересня 2021 року було встановлено попередній запис ,внаслідок чого вона була записана тільки на 01 жовтня 2021 на прийом до державного нотаріуса. Позивач зазначає,що пропуск строку складає декілька днів. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні по суті позову. Просили визначити додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач та її представник також наполягали на розгляді справи за відсутності представника відповідача Харьківської міської ради в зв`язку з тим,що представник відповідача неодноразово не з`являється у судові засідання та порушено розумні строки розгляду справи ,оскільки позов подано до суду 07.10.2021 і до сих пір не розглянуто. Представник відповідача Харьківської міської ради в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справ була повідомлена належним чином, надіслала суду заяву, в якій просила відкласти розгляд цієї справи на іншу дату в зв`язку з тим,що вона зайнята в іншому судовому засіданні. Підтверджень не надала. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенцію ратифікованоЗаконом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р.) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку». Верховний Суд України у листі від 25 січня 2006 року № 1-5/45 зазначає, що «критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів». Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. За таких обставин,з урахуванням думки позивача та її представника ,неявки представника відповідача в судове засідання та ненадання доказів підтвердження поважності відсутності представника відповідача в судовому засіданні ,наявності в матеріалах справи відзиву відповідача на позов в якому зазначено ставлення до позовних вимог ,тривалого розгляду даної цивільної справи, суд постановив розглядати справу за відсутності представника відповідача. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що батьком позивача є [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер у місті Харкові , [INFO] (а.с.10). Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.04.2004 (а.с.96) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.06.2004 , [PERSON] власник квартири за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно .яке знаходиться в м.Харкові ,а саме: на вищевказану квартиру. До державного нотаріуса Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] звернулася його дочка [PERSON] , інші заяви до нотаріальної контори не надходили, що підтверджується інформацією Харківської міської державної нотаріальної контори (а.с.38) . Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.10.2021 , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право на спадкування за законом має його донька [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] почався 26.02.2021 та сплинув 26.08. 2021. Відповідно довідки про молекулярно генетичне дослідження нового вірусу SARS CoV-2-Covid-19 від 19.02.2021 тест на хворобу у [PERSON] -позитивний. Відповідно до виписки з медичної карти [PERSON] № [NUMBER] від 20.02.2021, [PERSON] хворіє близько двох тижнів. Діагноз: коронавірусна інфекція легкого ступеню тяжкості, гострий ринофарингіт. Відповідно до виписки з медичної карти [PERSON] № 547491 від 25.02.2021, [PERSON] хворіє з діагнозом короновірусна інфекця і легкого ступеня тяжкості ,гострий ринофарингіт, гіпертонічна хвороба 1 ступеню, гіперхолестериемія. Відповідно довідки ,виданої КНП «Бережанська центральна міська лікарня» 10.04.2023, [PERSON] перенесла 05.04.2023 гіпертонічний криз. Страждає на гіпертонічну хворобу 2 ступеня ,має високий кардіоваскулярний ризик та метаболічну кардіоміопатію. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Отже, суд встановив обставини захворювання позивача на коронавірусну інфекцію перед смертю її батька [PERSON] ,який помер від COVID-19\~та серцево-легеневої недостатності(лікарське свідоцтво про смерть № 215 від 27.02.2021) та наявність у позивача низки захворювань ,якими вона страждає і на цей час. Крім того, суд вказує ,що постановою КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 , з 19 грудня 2020 р. до\~30\~червня\~2023 р.\~на території України карантин. Наслідки захворювання на COVID-19\~ є загальновідомими , а тому суд приймає до уваги, що в зв`язку з перенесенням позивачем COVID-19, її стан\~ здоров`я\~значно погіршився\~ ,а\~ смерть\~батька посилила\~цей стан.\~ Крім\~того, \~в умовах карантину та поширення короновірусної інфекції позивачеві був утруднений доступ до нотаріальної контори ,в результаті чого її було прийнято нотаріусом 01.10.2021 . Суд вважає необхідним звернути увагу на те, що позивач є єдиною спадкоємицею ,яка прийняла спадщину після смерті свого батька . Пропуск строку прийняття спадщини складає 36 днів. Таким чином,наявність встановлених судом обставин у своїй сукупності свідчить про те, що у позивача дійсно були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а обставини, на які в обґрунтування заперечень проти позову посилається представник відповідача, не спростовують наявності підстав для задоволення позовних вимог заявника. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства :«У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Так, запроваджене статтею 8 Конституції України та статтею 10 Цивільного процесуального кодексу України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004). Умовою реалізації та інструментом принципу верховенства права є принцип «пропорційності». Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (наприклад, рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 60, та рішення від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47). Соціальна потреба визначається, зокрема, метою законодавчого врегулювання того чи іншого питання. Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги. Отже, у цій справі суд має визначити, чи відповідає цій меті, а також принципу справедливості та інтересам суспільства позбавлення позивача прав на спадкове нерухоме майно з передачею відумерлої спадщини у власність територіальної громади. Проте, таке втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивача не у повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, а тому не може вважатись пропорційним.Невиправдана фактична конфіскація майна державою суперечить й ідеології справедливості. Таким чином, суд вважає, що надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини відповідає загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Враховуючи вищевикладені обставини справи, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин, заявлені позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved