Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 28 липня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №2922. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що з 28 липня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Через деякий час їх з відповідачем сімейне життя стало погіршуватися, що врешті решт призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Посилалася, що в них з відповідачем протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На думку позивача, причиною розпаду сім`ї є їх з відповідачем психологічна несумісність, що унеможливлює подальше спільне проживання. Вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. На глибоке переконання позивача, подальше збереження шлюбу є недоцільним. Зазначила, що дітей від спільного проживання однією сім`єю в них немає, спір про поділ майна подружжя в них відсутній, відповідач ухиляється від подання спільної заяви подружжя до органу реєстрації актів цивільного стану щодо розірвання шлюбу, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 червня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду повідомлялася належним чином та своєчасно, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] », судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору, просить залишити за нею, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №2922 та що знаходить своє підтвердження оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28 липня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей в сторін немає. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, бажання їх поновити в подружжя відсутнє, спільне господарство вони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Правилами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд доходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у заяві про розгляд справи за її відсутності просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд не вирішує, оскільки позивач надала суду заяву, в якій просить суд залишити судові витрати за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved