Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Адвокат Чубенко В.А., яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до Другого ВДВС у м.Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ), в якому просить скасувати арешт з нерухомого майна 1/3 частини квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 5084081 , на підстав постанови 1242-7 від 12.09.2003 ДВС Придніпровського району (архівний номер:3274064CHERKASYI, архівна дата: 19.09.2003, дата виникнення:19.09.2003, №реєстра:327070-1592, внутр.№990138342АF4492Е494В, коментарій:з.921). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 28.10.2002 квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по 1/3 частині вказаної квартири. В подальшому, [PERSON] на підставі договору дарування стала власницею ще 1/3 частини вказано квартири. З метою з`ясування обставин накладення арешту на частину квартири [PERSON] звернулася до Придніпровського ВДВС у м.Черкаси та згідно з отриманої відповіді встановлено, що відповідно до відомостей АСВП, відносно [PERSON] відкритих чи завершених виконавчих проваджень не виявлено. В зв`язку з відстуністю інформації стосвно боржника в АСВП перевірити інформацію в рамках якого ВП винесено постанову про накладення арешту на 1/3 частину квартири [ADDRESS] не має можливості. Також позивач зазначає, що згідно відповіді Другого ВДВС в м.Черкаси наданої на адвокатський запит, на виконанні у Другого ВДВС у м.Черкаси виконавчих проваджень відносно [PERSON] не виявлено, в зв`язку з чим, відсутність виконавчого провадження в АСВП, відносно [PERSON] , унеможливлює винесення процесуального документу «Зняття арешт з майна боржника». Крім того, КП «ЧООБТІ» також на адвокатський запит повідомило, що в матеріалах інвентаризаційної справи на квартиру [ADDRESS] , будь яка інформація щодо накладення арешту на зазначену вище квартиру відсутня. Відповідно до інформації, наданої Першою черкаською нотаріальною конторою, нотаріальна контора лише перенесла обтяження з діючого на той час реєстру заборон до новоствореного Єдиного реєстру заборон відсудження об`єктів нерухомого майна. Позивач наголосила, що наявність арешту на належне їй нерухоме майно перешкоджає здійснити дії щодо вільного розпорядження майном. Подальше існування арешту вказаного майна порушує права позивача [PERSON] , як власника в частині здійснення правомочності щодо вільного розпорядження майном, тому позивач просила позовні вимоги задоволити в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила. Представник позивача адвокат Чубенко В.А.позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задоволити. Представник відповідача Другого ВДВС м.Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ) в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, врахувавши думку сторін, викладену у їх заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про власності на житло від 28.10.2002, виданого Придніпровським райвиконкомомо у м.Черкаси, квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] у рівних частках. Відповідно до Витягу Державного реєстру речових прав №335782252 від 15.06.2023, [PERSON] на підставі договору дарування, серія та номер:1181, виданого 17.05.2023 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В., належить 1/3 частина квартири за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.06.2023, на нерухоме майно, яке належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS] , накладено арешт: -реєстраційний номер обтяження 5084081,на підставі постанови 1242-7 від 12.09.2003 Державної виконавчої служби Придніпровського району (архівний номер: 3274064CHERKASYI, архівна дата: 19.09.2003, дата виникнення:19.09.2003, №реєстра:327070-1592, внутр.№990138342АF4492Е494В, коментарій:з.921 Придніпровський відділ Державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) листом від 21.10.2021 №53146 зазначив, що відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, відносно [PERSON] , [INFO] , у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у містя Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкритих чи завершених виконавчих проваджень не виявлено. В зв`язку з відсутністю інформації відносно боржника в Автоматизованій системі виконавчого провадження перевірити інформацію в рамках якого виконавчого провадження винесено постанову №1242-7 від 12.09.2003, Державна виконавча служба не має можливостей. Згідно з відповіддю від 15.03.2023 №1738, наданою Придніпровським ВДВС у м.Черкаси ЦМ У МЮ (м.Київ) на адвокатський запит, виконавчих проваджень відносно [PERSON] не виявлено; відсутність виконавчого провадження відносно [PERSON] в АСВП, унеможливлює винесення процесуального документу «Зняття арешт з майна боржника». Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах при зняття арешту з майна» встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 1 статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт накладений на майно боржника, знімаються, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення , а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно з ч.\~1\~ст.\~13 ЦПК України, суд розглядає справи не щодо доказів як за зверненням особи, поданої відповідно до цього\~Кодексу\~, в межах заявлених нею вимог і на підставах, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до положення\~ст.\~89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що обґрунтовується на загальному, повному, об`єктивному та зовнішньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жоден доказ не має для суду перед встановленого значення. Доказування підлягають обставинам, які мають значення для ухвалення рішень у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, продовжується спір, а саме доказування не може бути обґрунтованим на припущеннях. Відповідно з ч.\~2 ст.\~77\~, ст.\~79\~ч.\~1 ст.\~81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні реальні справи.\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім встановлених цим Кодексом. За таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку, що іншим шляхом поновити порушене позивача право щодо користування та розпорядження належним йому майном, немає. Оцінивши належність, допустимість, а також достатність наявних у справі доказів, їх взаємозв`язок у сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи те, що чинним законодавством України не передбачено іншого порядку захисту прав позивача за даних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved