Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

06.06.2023 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтувала тим, що 20.07.2023 між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №05. Вказує, що у спільному шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останнього часу їхнє сімейне життя не склалось: відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, сімейні конфлікти, в результаті чого вони стали чужими людьми, їхні шлюбні відносини як чоловіка та жінки фактично були припинені більше року тому, вони почали проживати окремо. Вказує, що їхня із відповідачем сім`я стала виключно формальною, порозуміння щодо можливого відновлення сімейних стосунків вони намагалися декілька разів знайти, але не вдалося, за таких обставин примирення вже стало неможливим, а тому просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 09.06.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. 26.07.2023 у судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Савчук І.В. не з`явилися, попередньо через канцелярію суду позивач подала заяву в якій просить судовий розгляд даної справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився; при цьому на адресу суду 16.06.2023 надійшла заява останнього, з якої убачається, що відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову, просить розгляд справи проводити за його відсутності. З урахуванням вимог ч.1 ст. 206 ЦПК України, судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тому, суд з урахуванням поданих сторонами письмових заяв, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та задовольнити позов, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20.07.2013 між сторонами зареєстрований шлюб у виконкомі Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] , видане 20.07.2013 виконкомом Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №05 (а.с.4). В період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих 13.11.2013 виконкомом Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, актові записи №31 та №32 (а.с.12,13). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові та їх заявах, а саме те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач визнає позовні вимоги повністю та не заперечує проти їх задоволення, тому суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] », що відповідає вимогам закону. Суд не вирішує питання щодо стягнення судового збору із відповідача на користь позивача, оскільки остання у своїй позовній заяві просила залишити витрати по сплаті судового збору за нею.

Outcome: approved