Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 09 лютого 1989 року, неповнолітніх дітей не мають. Сторони мають різні погляди на життя, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть більше 30 років. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, примирення неможливе. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 липня 2023 року 09-00 год. 12.07.2023 судове засідання відкладено на 09.08.2023, 09-00 год. у зв`язку з неявкою відповідачки. У судове засідання сторони не з`явилися. У позовній заяві позивач просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. До суду повернулися поштові конверти з рекомендованими повідомленнями без вручення відповідачці з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Крім цього, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідачки до суду. Відзиву на позов, жодних заяв/клопотань відповідачка не подавала. З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України (далі \~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4\~ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 09 лютого 1989 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС міськвиконкому м. Суми за актовим записом №\~215 (а. с. 4). За твердженням позивача, і це не спростовано відповідачкою, подружжя спільного господарства не ведуть, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, наміру зберегти шлюб немає. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved