Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Посилаючись на те, що при оформленні правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 1997 року на ім`я [PERSON] допущена помилка в написанні її прізвищі, а саме замість правильного " [PERSON] " невірно зазначено - " [PERSON] ", заявник просить задовольнити заяву. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. В судове засідання заявник не з`явився, надіслав письмове клопотання, згідно якого просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області від 01 квітня 2000 року (а.с.53). Відповідно до даних свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 20 липня 2017 року, прізвище матері заявника значиться - " [PERSON] " (а.с.8) 03 січня 1997 року видано свідоцтво про право власності на житло Органом приватизації Одеської залізниці на квартиру, розташовану по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , та членам сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , " [PERSON] ". Факт реєстрації права власності за " [PERSON] " (вказане російською мовою, згідно з правовстановлюючим документом) на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою №166 від 26 червня 2023 року, виданої суб`єктом господарювання - ФОП [PERSON] , згідно якої встановлено, що згідно архівних матеріалів Роздільняського "БТІ", які знаходяться у суб`єкта господарювання на відповідальному збереженні з 15 жовтня 1996 року, дані про реєстрацію права власності станом на 31 грудня 2012 року, щодо квартири [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про права власності на житло від 10 лютого 1997 року, виданого згідно з розпорядження від 03 січня 1997 року за №335 та зареєстровано РДП "Бюро технічної інвентаризації" в реєстраційній книзі 27 лютого 1997 року за №7-146 Вбачається, що у Свідоцтві про право власності на вищезазначену квартиру помилково зазначено прізвище спадкодавця - " [PERSON] ". Згідно положень ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих; немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦГК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, вбачається факт допущення описки при оформленні прізвища матері заявника вказаного правовстановлюючого документа. Враховуючи, що співпадає прізвище, ім`я, по-батькові померлої [PERSON] в інших належних їй документах, у суду немає підстав сумніватися в тому, що [PERSON] дійсно належать правовстановлюючий документ на нерухоме майно. З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved