Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що відповідач є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28.10.2021 року дітей відібрано без позбавлення батьківських прав у матері [PERSON] . На даний час діти з 19.03.2022 року перебувають у країні Австрія , у зв`язку з активними бойовими діями в м.Суми. За час перебування дітей у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області у період часу з 30.11.202 по 12.01.2022 [PERSON] відвідувала дітей 34 рази, приносила їм фрукти, солодощі, речі, які частко були брудні і не відповідали статі дітей. На даний час [PERSON] ніде не працює, не створила необхідних умов для повернення дітей. Діти, перебуваючи в Австрії самі телефонують матері, але частіше спілкуються з тіткою і бабусею. За весь час перебування дітей у закладі мати жодного разу не поцікавилась станом здоров`я дітей, їх розвитком, життя, успішністю , аліменти на утримання дітей не сплачує. Вона жодного разу не звернулася до служби у справах дітей з питання повернення дітей у родину. Представник позивача в судове засідання не з*явилась, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з*явилися, хоч належним чином були повідомлені про час розгляду справи в суді. Заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. Представник третьої особи Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області до суду не з*явилась, направивши письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечувала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ( а.с.4, 5). Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України ( а.с.9-11) Відповідно до рішення № 45 від 30.10.2020 року виконавчого комітету Стецьківської сільської ради Сумського району малолітні [PERSON] та [PERSON] , що зареєстровані за адресою [ADDRESS] вилучені з родини та тимчасово влаштовані до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області ( а.с.14 -15). Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 766 від 21.12.2021 [PERSON] та [PERSON] , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування та діти влаштовані до державного закладу на повне державне забезпечення ( а.с. 16-19). Згідно з заочним рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/1734/21 від 28.10.2021 діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відібрані у їх матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей ( а.с.20-22). Згідно інформації Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області від 13.03.2023 № 100/01-07 діти 08.03.2022 року в особистому супроводі директора, у зв`язку з активними бойовими діями в м.Суми, з метою збереження життя та здоров`я дітей, були евакуйовані за межі області. З 19.03.2022 року прибули до країни Австрія, де тимчасово проживають в Kematen in Tirol. До їхнього відома доведена інформація щодо можливості позбавлення матері [PERSON] батьківських прав щодо них. Діти чітко виразили спільну свою думку, що вони проти щоб їх матір позбавляли батьківських прав, зазначили що і надалі будуть спілкуватися та підтримувати родинні зв`язки з матір`ю і по можливості обов`язково повернуться додому ( а.с. 23-24). Відповідно до листа виконкому Стецьківської сільської ради № 35.4-53 від 26.04.2023 , з метою обстеження умов проживання [PERSON] комісія відвідала помешкання в [ADDRESS] , але [PERSON] до будинку їх не впустила. З її слів вона прагне повернути синів додому, але необхідних умов для цього не створила. На даний час вона ніде не працює, перебиваючись випадковими заробітками.( а.с.25). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] наданого позивачем, служба вважає можливим позбавити батьківських прапв [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч.ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст.11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У пунктах 15, 16, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином в зв`язку з тим, що відповідач на протязі значного часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, її необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] , що відповідає інтересам дітей.

Outcome: approved