Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

В травні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовною про визнання батьківства. В обґрунтування позову зазначив, що з грудня 2020 року по лютий 2021 року позивачка та відповідач проживали разом та мали намір створити сім`ю. [INFO] у них народився син, [PERSON] . Стверджує, що відповідач є батьком її сина, залишив її до народження дитини та відмовився зареєструвати шлюб, а тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведений в порядку ст.135 Сімейного кодексу України. Прізвище дитини записане за прізвищем позивачки, а по батькові - зі слів матері. Враховуючи, що відповідачем добровільно проведено дослідження ДНК на батьківство, за результатами якого встановлено, що відповідач [PERSON] на 99,999999 % є біологічним батьком [PERSON] , просить позов задовольнити, виключити відомості про батька в актовому записі про народження її сина [PERSON] , записати відповідача батьком дитини та зміни по-батькові. Ухвалою судді від 22.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав та не заперечив що визнання його батьком [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи, служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути спів відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 323, в якому в графі батько зазначений « [PERSON] », в графі мати - « [PERSON] ». Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 29.09.2021 року відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З дослідження ДНК на батьківство №702 вбачається проведеного медичною лабораторією NIKO LAB, вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999%. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 8 вказаної постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини в справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства. Враховуючи позицію відповідача, а також дослідження ДНК, який є незаперечною вірогідністю батьківства відповідача, суд вважає, що позовна вимога щодо визнання батьківства підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 134 СК України реєстрація визнання батьківства, материнства відбувається на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодексу, або рішення суду і орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Згідно ч. 2. ст. 136 Сімейного кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про її народження. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесень змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку про задоволенню позову у повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1073 грн. та витрати на правничу допомогу, яку з врахуванням складності справи суд вважає доцільним визначити в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved