Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та зареєстрованого в реєстрі за №21157 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором № 003-03517-220313 від 22.03.2013 року за період з 22.05.2020 року по 31.01.2021 року у розмірі 18625,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 11300,00 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 6825,00 та витрат за вчинення виконавчого напису; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5908,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що в лютому 2023 року він довідався, що в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень містяться відомості відносно виконавчого провадження №64661746, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським Олегом Володимировичем про стягнення з нього коштів на користь Відповідача. 23.02.2023 року адвокатом було направлено запит до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського Олега Володимировича про надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження та копії виконавчого документу, за яким відкрито виконавче провадження. З отриманих від приватного виконавця документів та документів, завантажених в автоматизовану систему виконавчого провадження, він дізнався, що 01.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським Олегом Володимировичем відкрито виконавче провадження № 64661746 про стягнення з нього на користь Відповідача 18625,00 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 00 копійок) за виконавчим написом вчиненого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за №21157. Сума заборгованості за виконавчим написом складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 11 300,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 6 825,00 грн.; відшкодування плати за вчинення виконавчого напису. В оскаржуваному виконавчому написі не зазначено, в якому саме розмірі Відповідач поніс витрати за вчинення нотаріального напису, що підлягає стягненню з Позивача. Право вимоги та підстави вчинення виконавчого напису в інтересах Відповідача обґрунтовані Договором про відступлення права вимоги за кредитними договорами №2251/К від 21.05.2020 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та Відповідачем. Дані відомості зазначені в оскаржуваному виконавчому написі, як підстава та обґрунтування правомірності звернення Відповідача до нотаріуса для вчинення нотаріального напису про стягнення заборгованості за кредитним договором. Як вбачається зі змісту оскаржуваного виконавчого напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2020 року по 31.01.2021 рік, в той час як за умовами кредитного договору термін погашення кредиту на момент відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» на користь Відповідача скінчився. Жодних договорів та додаткових угод про зміну терміну погашення кредиту Позивач безпосередньо з банком не укладав. Зі змісту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» є Відповідач, про що Позивач дізнався лише з нотаріального напису при ознайомлені. В свою чергу, Позивач не мав змоги достовірно отримати інформацію про наявність уступки права вимоги саме за належними йому зобов`язаннями по кредитному договору укладеному з ПАТ «Дельта Банк». З цих підстав, взагалі є незрозумілим чи мають місце обставини уступки права вимоги, за яким саме кредитним договором та в якому розмірі. Незрозумілою для Позивача є ситуація з переуступки права вимоги за кредитним договором, оскільки Позивач підтверджує факт отримання грошового кредиту в ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) в березні 2013 року. В свою чергу, отримані кредитні кошти були сплачені Позивачем протягом трьох років з дати оформлення кредиту, тобто до березня 2016 року. Оскільки, Позивач повернув банку всі кредитні кошти та протягом трьох років з моменту останнього платежу Банком не було пред`явлено до Позивача будь яких претензій та судових позовів, Позивач припинив зберігати кредитний договір та квитанції про сплату кредити. За цих підстав Позивач не має змоги надати суду належним чином завірені копії кредитного договору, укладеного між ним та ПАТ «Дельта Банк», та квитанцій, на підтвердження виконання зобов`язань за кредитним договором. Також, з цих підстав неможливо перевірити відповідність номеру та дати кредитного договору, що зазначений в оскаржуваному виконавчому написі. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено безпідставно та незаконно, і він є таким, що не підлягає виконанню. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч.1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.27). 19 липня 2023 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Києва Табінський\~О.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 лютого 2021 року вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. № 21157 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором № 003-03517-220313 від 22.03.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 2251/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 21.05.2020 року до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ\~УКРАЇНА»,\~заборгованості за\~Кредитним договором\~№ 003-03517-220313 від 22.03.2013 року, за період з 22.05.2020 року по 31.01.2021 року, в розмірі 18625,00 грн.(а.с.14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінським О.В.\~про відкриття виконавчого провадження ВП 64661746 від 01.03.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №21157 виданого 03.02.2021 року приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість у розмірі 18625,00 грн. за Кредитним договором від 22.03.2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» (а.с.15-16). Згідно копії наказу Міністерства юстиції України, анульоване свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я [PERSON] . (а.с.16) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Надані нотаріусом документи не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором, бо серед документів, що були надані відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Горай О.С. не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останнім суду не надано. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, зокрема й щодо строків звернення до нотаріуса з такою вимогою, суд доходить до висновку, що спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи спір в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. \~За приписами п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Частиною 1\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.\~\~ Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.\~\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що понесені позивачем витрати підтверджені належними доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат про сплату судового збору в розмірі 1073,60 гривень, та витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, в розмірі 5908,00 грн.

Outcome: approved