Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із спільним позовом про скасування рішення державного реєстратора на нерухоме майно до відповідача ТзОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор прав на нерухоме майно - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача [PERSON] . Свої вимоги мотивували тим, що 28.10.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки кадастровий номер 4610345400:04:010:0010, на час укладання договору земельна ділянка не перебувала в іпотеці, однак рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. здійснено реєстрацію іпотеки щодо вищезазначеної земельної ділянки, іпотекодержателем зазначено ТзОВ «ФК «Інвест-Кредо». Зазначають, що повністю не погоджуються з рішенням про державну реєстрацію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. щодо нерухомого майна, а саме земельної ділянки кадастровий номер 4610345400:04:010:0010 щодо права власності за ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» на предмет іпотеки, державна реєстрація відбулась з порушенням порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме з порушенням вимог ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 26 зазначеного закону в редакції чинній до 16 січня 2020 року, ст. 24 Закону України «Про іпотеку». Під час проведення державної реєстрації нотаріусом з порушенням закону визначено іпотекодержателя ТзОВ «ФК Інвест - Кредо», оскільки позивачі вважаються, що права за іпотечним договором №788-Ф/908-Ф/ІП-1 від 31.10.2007 на підставі договору №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020 не відбулось, права вимоги за кредитним договором №788-Ф відбувались, як беззаставне. Рішення державного реєстратора порушує права позивача [PERSON] та безпідставне виникнення обов`язків у [PERSON] . У обтяженні іпотекою державний реєстратор здійснив державну реєстрацію іпотекодавцем позивача [PERSON] . У обтяженні забороною відчуження державний реєстратор здійснив державну реєстрацію особою, майно/ права якої обтяжують позивача [PERSON] . Повивачами подано заяву про зміну (доповнення) предмета позову, в якій останні просять визнати відсутнім право іпотеки за іпотечним договором №788-Ф/908/ІП-1 від 31.10.2007, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за №6937. Скасувати рішення державного реєстратора Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 56426283 від 02.02.2021 19:07:52, за яким державним реєстратором здійснено реєстрацію іпотеки земельної ділянки кадастровий номер: 4610345400:04:010:0010 (у розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). Номер запису про іпотеку 40374735; індексний номер 56427080 (у розділі Інформація про зміни іпотеки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), відповідно до якого 01.02.2021 21:40:26 зареєстровані зміни іпотеки: додано договір купівлі-продажу, прав вимоги, серія та номер: 1, виданий 18.06.2013, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1358, додано Іпотекодержатель: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, країна реєстрації Україна, видалено Іпотекодержатель: ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК», код ЄДРПОУ 21658672, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд 42, корп. 4; індексний номер 56427307 (у розділі Інформація про зміни іпотеки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), відповідно до якого 02.02.2021 21:29:27 зареєстровані зміни іпотеки: додано договір про відступлення прав вимоги, серія та номер: 2227/К, виданий 15.04.2020, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., додано Іпотекодержатель: ТзОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо», код ЄДРПОУ: 39761587, країна реєстрації: Україна, Іпотекодержатель: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, країна реєстрації Україна; індексний номер: 56402930 від 01.02.2021 20:06:59 (у розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вид обтяження заборона на нерухоме майно) за яким державним реєстратором здійснено реєстрацію заборони на земельну ділянку кадастровий номер: 4610345400:04:010:0010. Номер запису про обтяження 40352042. 29 грудня 2022 року представник відповідача - адвокат Васильєва І.В. подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позов є безпідставним та необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. З огляду на те, що 05.02.2007 між ЗАТ «ТАС - Інвестабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. 31.10.2007 між ЗАТ «ТАС - Інвестабанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір №788-Ф/908-Ф/ІП-1, який забезпечує виконання постачальником кредитного договору. 18.06.2013 АТ «Дельта банк» набуло права вимоги до [PERSON] та [PERSON] за кредитним та іпотечним договором на підставі договору купівлі - продажу права вимоги №1, укладеного з ПАТ «Омега банк», який був правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Сведбанк», ВАТ Сведбанк», ПрАТ «Сведбанк Інвест», ЗАТ Сведбанк», ЗАТ «Тас - Інвестбанк». 16.10.2013 рішенням Оболонського районного суду міста Києва, зі змінами рішенням Апеляційного суду міста Києва від 06.03.2014, був задоволений зустрічний позов ПАТ «Омега банк», правонаступником якого є АТ «Дельта банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитивним договором. 31.10.2013 заочним рішенням Бориславського міського суду Львівської області був задоволений позов ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на публічних торгах. 02.07.2014 колишнім керівництвом AT «Дельта Банк» були укладені взаємопов`язані правочини па підставі яких з проблемного Банку напередодні запровадження у ньому тимчасової адміністрації були виведені активи на загальну суму понад 20 мільйонів гривень за загальною ціною відступлення права вимоги 10 тисяч гривень, а саме Договір про розірвання Іпотечного договору №788-Ф/908-Ф/І11-1 від 31.10.2007, укладений з [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом КМПО Івановою С.М. за №866, договір про розірвання Іпотечного договору №506-ф/434-Ф/ІП-2 від 27.02.2007 укладений із [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом КМПО Івановою С.М. за страви №867, договір про розірвання іпотечного договору №1210-Ф/ІП-1 від 04.06.2008 укладений [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Івановою С.М. за реєстровим №868, договір про відступлення права вимоги від 02.07.2014, укладений з ТОВ «ФК Актив Гарант», предметом якого є право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007 та до [PERSON] за кредитним договором №1210-ф від 02.06.2008, договір про відступлення права вимоги від 02.07.2014. укладений з ТОВ «ФК Актив Гарант», предметом якого є право вимоги до [PERSON] за Кредитними договорами №434 - Ф від 27.10.2005 та №506 - Ф від 27.01.2006. 02.03.2015 на підставі Постанови Правління ПБУ №150 від 02.03.2015 «Про віднесення АТ Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних». Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято Рішення №51 від 02.03.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT Дельта Банк». В подальшому 02.10.2015 па підставі Постанови Правління ПБУ №664 від 02.10.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АГ «Дельта Банк» Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято Рішення №181 від 02.10.2015 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку. У липні 2016 року AT «Дельта Банк» з метою захисту прав кредитора звернувся до суду з двома позовними заявами про визнання недійсними Договорів про відступлення права вимоги від 02.07.2014 та застосування наслідків недійсності правочину. Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/12760/16 від 31.10.2016, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2017 та Постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2017, за позовом AT «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Актив-Гарант», треті особи: [PERSON] , [PERSON] , ФГВФО про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину - було задоволено позов AT «Дельта Банк»; визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги від 02.07.2014, укладений між AT «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Актив-Гарант»; зобов`язано ТОВ «ФК «Актив-Гарант» повернути AT «Дельта Банк». Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2017, залишеною без змін Постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017, було відмовлено [PERSON] у відкритті апеляційного провадження. Крім того, Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/12760/16 від 15.01.2018, залишеною без змін Постановою Київського апеляційного суду від 26.05.2018 та Постановою Верховного Суду від 25.09.2018, було відмовлено [PERSON] у перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами. Під час розгляду господарської справи №910/12760/16 по суті- 28.10.2016 між [PERSON] та [PERSON] (далі -- [PERSON] , Позивач 2), був укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Івановою С.М. за реєстраційним №1566. Відновивши права кредитора, у червні 2017 року AT «Дельта Банк» з метою захисту прав іпотекодержателя звернувся до суду з трьома позовними заявами про визнання недійсними Договорів про розірвання іпотечних договорів від 02.07.2014 та застосування наслідків недійсності правочину. Під час апеляційного розгляду цивільної справи №438/592/17 по суті - 15.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Інвест-Кредо» набуло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за кредитним та іпотечним договорами на підставі Договору №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020, укладеного з AT «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом КНО Черленюх Л.В. за реєстровим №491. Вищезазначене правонаступництво ТОВ «Фінансова Компанія Інвест - Кредо» за Кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007 та Іпотечним договором №788-Ф/908-Ф/ІП-1 від 31.10.2007 підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили, та мають преюдиційне значення в силу ч.4 ст.82 ЦІІК України. У лютому 2021 року на виконання судового рішення у справі №438/592/17 ДРРПНМ приватним нотаріусом Київського міської нотаріального округу Попомарьовою Д.В. були внесені записи про іпотеку та обтяження за іпотекодержателем ТОВ «Фінансова Компанія Інвест - Кредо» як правонаступником АТ «Дельта Банк», що є предметом позову у даній справі. Зазначила також те, що ТзОВ Фінансова Компанія Інвест - Кредо» належить право вимоги за Іпотечним договором, відсутні порушення ст. 24 ЗУ «Про іпотеку». Відсутні порушення ч.3 ст. 26 та п.3 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», [PERSON] не є добросовісним набувачем та власником майна, оскільки продаж земельної ділянки було вчинено фактично безоплатно виключно з метою створення перешкод кредитору у зверненні стягнення на предмет іпотеки в рахунок кредитної заборгованості [PERSON] . Просить в задоволенні позову відмовити. 07 лютого 2023 року позивач 2 [PERSON] подала відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що їй відомо, що у рішеннях по деяких справах судами проведено процесуальне правонаступництво позивача з AT «Дельта Банк» на ТОВ «ФК Інвест-Кредо» на підставі матеріального правонаступництва прав вимоги за Кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007, відступлених за Договором №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020 між AT «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Інвест-Кредо». ТОВ «ФК Інвест - Кредо» не набуло прав вимоги до позичальника за кредитним договором №788 - Ф, зазначає, що факт матеріального правонаступництва прав за іпотечним договором У»788-Ф/908-Ф/Ш-1 від 31.10.2007 у судових рішеннях не встановлювався та процесуальне правонаступництво за цією підставою не проводилося. Зазначає, що на підставі нотаріального Договору №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020 права за Іпотечним договором №788-Ф/908-Ф/Ш-1 від AT «Дельта Банк» відповідачу ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» не відступалися. Зазначає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки №4610345400:04:010:0010, був укладений 28.10.2016 між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстр, №1566, представник відповідача зробила у відзиві наголос на тому, що договір було укладено від час розгляду господарської справи №910/12760/16, вважає, що не існує жодного зв`язку між укладенням договору та розглядом господарської справи № 910/12760/16. Зазначає, що ТОВ «ФК Інвест-Кредо» не має ніякого відношення до іпотечного договору №788-Ф/908-Ф/ІП-1 від 31.10.2007, право іпотеки за яким цьому товариству не відступлено, але веде себе як володілець цього права і вчиняє дії, які порушують їїправа як власника нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер: 4610345400:04:010:0010, втручються у її право. Договір про продаж земельної ділянки був укладений між нею та [PERSON] 28.10.2016. Так, [PERSON] є сестрою [PERSON] , але закон не забороняє правочини між родичами. [PERSON] була обізнана, що земельна ділянка до 02.07.2014 перебувала в іпотеці, але 02.07.2014 був укладений Договір про його розірвання між [PERSON] та AT «Дельта Банк». Проте [PERSON] і раніше вважала, і тепер вважає договір від 02.07.2014 таким, що повністю відповідає закону, зокрема, редакції ст. 38 Закону України «Про систему гарантування прав вкладників», яка діяла станом на 02.07.2014. Застосування судами пізніше (після 28.10.2016) іншої редакції статті 38 Закону України «Про систему гарантування прав вкладників» (тої, яка була прийнята Верховною Радою України 04.07.2014 та набрала чинності 11.07.2014) стало для неї неприємною несподіванкою, оскільки вона діяла відповідно до закону і очікувала, що суди також будуть застосовувати цивільний закон відповідно до вимог ст. 58 Конституції України та ст. 5 Цивільного кодексу України. Проте, порушення судами у правозастосуванні Основного Закону України не може бути підставою для звинувачення її у недобросовісності. 28.10.2016, у дату укладення між нею та [PERSON] договору про продаж земельної ділянки, навіть AT «Дельта Банк» не вважав нікчемним Договір про розірвання іпотечного договору, укладений 02.07.2014. До цієї відповіді додається Фотокопія з копії протоколу №78/1/1 від 11.09.2017 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 67 від 11.03.2015, яка свідчить про факт виявлення Договору про розірвання іпотечного договору як нікчемного у AT «Дельта Банк» лише 11.09.2017, тобто, через рік після укладення договору купівлі- продажу земельної ділянки. Просила задовольнити позов у повному обсязі. 14 лютого 2023 року позивач 2 [PERSON] подала відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що повністю не погоджується з аргументами викладеними представником відповідач у відзиві, вважає, що земельна ділянка, яка їй належать, є вільною від іпотеки, вона не є іпотекодавцем і обов`язок іпотекодавця у неї не виник з 28.10.2016 на підставі ст. 23 Закону України «Про іпотеку». У жодному судовому процесі її не визнано іпотекодавцем і вважає, що строки позовної давності для звернення до суду з відповідними заявами сплив. Також вказує, що не вважає, що на підставі нотаріального Договору №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020 права за Іпотечним договором №788-Ф/908-Ф/ІП-1 від 31.10.2007 AT «Дельта Банк» відповідачу ТОВ «ФК Інвест-Кредо» не відступалися. Просила задовольнити позов у повному обсязі. 15 лютого 2023 року представник відповідача - адвокат Васильєва І.В. подала заперечення на відповідь на відзив, вважає, що надані стороною позивача пояснення та документи не стосуються предмета спору. Вважає, що не відповідає дійсності твердження позивачів, що [PERSON] є добросовісним набувачем, він придбав права вимоги за Кредитним договором М788-Ф від 05.02.2007 за результатом законних та еквівалентних правочинів від 02.07.2014 в межах комплексної угоди [PERSON] та [PERSON] з банками Банківської групи «Дельта», оскільки 02.07.2014 відступлення права вимоги до [PERSON] у загальному розмірі 8 574 044, 28 грн. відбулось за 2 500, 00 грн., тобто з дисконтом більше ніж 99%. Крім того, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є родичами, тобто пов`язаними особами, які переслідують спільну мету та інтереси. Вказує, що ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» належить право вимоги за іпотечним договором, з огляду на те, що відступлення права вимоги відбулось, коли ще не було судового рішення у справі №438/592/17 про визнання недійсним Договору про розірвання договору іпотеки від 02.07.2014, укладеного між AT «Дельта Банк» та [PERSON] , що унеможливлювало прямо зазначити Іпотечний договір №788-Ф/908-Ф/ІП-1 від 31.10.2007 у Додатку №1 до Договору №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020 та у публічному паспорті активу. Зазначене відповідало вимогам ст.514 ЦК України, згідно з якою до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказує, що цей випадок у п.2 Договору №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020 зазначено, що за цим договором новий кредитор набуває усі права кредитора, включаючи «вимоги які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками». Зазначене узгоджується з ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, а також ч.1 ст.24 Закону України «Про іпотеку»: відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Проте позивачі продовжують вибірково цитувати Договір №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020 без цього формулювання та довільно тлумачити закон. Вважає, що права позивачів не порушені, а також не порушено Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Не відповідає дійсності твердження Позивачів, що якщо б ПАТ «Сведбанк» не вчинив цих незаконних дій, [PERSON] були б перераховані вчасно їх депозитні кошти і [PERSON] погасив грошима заборгованість за кредитним договором №788- Ф ще у 2012 році. В даному випадку очевидно небажання погашати заборгованість, а не відсутність можливості, крім того, незрозуміло, навіщо брати кредит, коли є депозит, очевидно, що в даному випадку переслідувалась інша мета. Зазначає, що твердження боржників також спростовують банківські виписки по рахункам [PERSON] та [PERSON] у ПАТ «Омега Банк», з яких вбачається, що більшість коштів у загальному розмірі 1 997 754, 50 доларів США вони спрямовали на погашення заборгованості вищезазначених третіх осіб - [PERSON] та [PERSON] , зобов`язання яких як раз і забезпечувалось депозитами. При цьому зазначення в призначенні платежів п/д №1 від 02.07.14.» та «заявка № 1 від 01.07.2014» вказує, що [PERSON] на власний розсуд розпорядились коштами на своїх рахунках, а не ПАТ «Омега Банк» в односторонньому порядку спрямував їх на власні цілі. Вказує, що твердження боржників також спростовують банківські виписки по рахункам [PERSON] та [PERSON] в AT «Дельта Банк», з яких вбачається, що решту коштів з ПАТ «Омега Банк» вони перерахували в AT «Дельта Банк» та взагалі ні на що їх не спрямовали (копії додаються). При цьому з останнього випливає очевидне протиріччя у поясненнях боржників, які нібито не могли перерахувати 2 млн. доларів США з ПАТ «Омега Банк» в AT «Дельта Банк», проте змогли перерахувати частину у розмірі 83 142, 12 доларів США та 150 230, 11 доларів США. Інша недостовірність полягає у наступному: [PERSON] до цього часу долучала до матеріалів справи №438/592/17 та №1301/1540/2012 копії нотаріально завірених заяв [PERSON] та [PERSON] про повернення виконавчих листів у виконавчих провадженнях від 2014 року, проте, якщо скористатись Автоматизованою системою виконавчих проваджень за допомогою ідентифікатора доступу, який вказаний у двох постановах про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] та [NUMBER] від 2013 року, доданих [PERSON] до відповіді на відзив, то виявляється, що вони закриті не у зв`язку із повернення виконавчих листів, а у зв`язку із повним виконанням судових рішень. 27.04.2023 представник відповідача адвокат Васильєва І.В. подала письмові пояснення по справі. 04 травня 2023 року представник позивача - адвокат Радченко - Онатій Н. подала заперечення проти міркувань та доводів представника відповідача від 27.04.2023. 04 травня 2023 року клопотання про врахування інформації при прийнятті рішення у справі. 04 травня 2023 року представник відповідача адвокат Васильєва І.В. подала письмові пояснення по справі. 04 травня 2023 року представник позивача - адвокат Радченко - Онатій Н. подала заперечення проти міркувань та доводів представника відповідача від 27.04.2023 04 травня 2023 позивач 2 [PERSON] подала заперечення проти доводів і міркувань, зазначених в поясненні від 27.04.2023. Ухвалою судді від 15 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, справу постановлено проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року закрито підготовче провадження в справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представника позивача [PERSON] - адвоката Радченко - Онатій Н.М., вимоги позову підтримала, просила задовольнити їх з підстави викладених як в позові і в письмових поясненнях, відповіді на відзив, так і в наданих поясненнях в судових засіданнях. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, стверджували, що на момент придбання нею земельної ділянки кадастровий номер 4610345400:04:010:0010, така була без жодних обтяжень. Представник відповідача в судових засіданнях заперечила позовні вимоги з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов та письмових поясненнях. Вказала, що Державна реєстрація прав та обтяжень була проведена на підставі судового рішення, яке набрало законної сили та було обов`язковим до виконання (справа №438/592/17 від 01.12.2020). 02.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. на підставі судового рішення зареєстровано обтяження речових прав на нерухоме майно за Іпотечним договором, які підлягають державній реєстрації в силу п.4 ч.2. ст.4 вищезазначеного Закону, а також ст.4 Закону України «Про іпотеку» та ч.2 ст.577 ЦК України, просила в позові відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів [PERSON] - адвоката Радченко - Онатій Н.М. просила задовольнити позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази кожен зокрема та в сукупності, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити, виходячи з таких підстав. Постановою Львівського апеляційного суду від 01.12.2020 у справі №438/592/17, яка набрала законної сили встановлено , що 05 лютого 2007 року між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 788-Ф. За договором [PERSON] отримав кредит у вигляді мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії у доларах США та гривнях з лімітом 2 600 000,00 доларів США на строк з 05 лютого 2007 року до 04 лютого 2010 року включно, зі сплатою процентів за користування коштами у доларах - 12% річних, у гривнях - 18% річних. В подальшому до кредитного договору сторонами вносилася відповідні зміни. 31 жовтня 2007 року між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та [PERSON] на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором був укладений іпотечний договір № 788-Ф/908-Ф/ІП-І, посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за № 6937, відповідно до якого іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку земельну ділянку, кадастровий номер 4610345400:04:010:0010 загальною площею 1,000 га, розташовану у [ADDRESS] цільове призначення для обслуговування будівництва та обслуговування готельного комплексу. 18 червня 2013 року між ПАТ «Омега Банк» (правонаступник всіх прав і обов`язків ПАТ «Сведбанк», ВАТ «Сведбанк», ПАТ «Сведбанк Інвест», ЗАТ «Сведбанк Інвест», ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК») та ПАТ Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги № 1, у тому числі за кредитним договором від 05 лютого 2007 року № 788-Ф і договору іпотеки від 31 жовтня 2007 року № 788-Ф/908-Ф/ІП-І із [PERSON] . Вказані договори недійсними в судовому порядку не визнавались. 02 липня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк», від імені якого діяла Голова Ради Директорів Попова О. Ю., та іпотекодавцем [PERSON] був укладений договір про розірвання іпотечного договору № 788-Ф/908-Ф/ІП-І, посвідченого 31 жовтня 2007 року, за реєстровим № 6937. 02 липня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Актив-Гарант» був укладений договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 05 лютого 2007 року № 788-Ф із [PERSON] , який рішенням господарського суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року у справі № 910/12760/16, залишеним без змін Вищим господарським судом України 30.05.2017 року, визнано недійсним. Відповідно до витягу з протоколу від 28 вересня 2015 року № 78/1 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 67 від 11 березня 2015 року цей договір віднесений до нікчемних згідно з пунктами 1, 2, 3 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Повідомлення про нікчемність скеровано банком 24 березня 2016 року на адресу ТОВ «ФК «Актив-Гарант», [PERSON] , [PERSON] . Дані обставини останніми не спростовано. Вказаною постановою Львівського апеляційного суду скасовано рішення Бориславського міського суду Львівської області від 15 березня 2019 року, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова С.М., Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, [PERSON] про визнання недійним договору про розірвання іпотечного договору №788-Ф/908-Ф/ІП-1 та застосування наслідків недійсності відмовлено. Ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково; застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину;.визнано Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» Іпотекодержателем з 31.10.2007 за Іпотечним договором №788-Ф/908-Ф/ІП-1, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк» і [PERSON] , посвідченим 31.10.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим №6937; скасовано записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: запис про припинення іпотеки №6193940 від 02.07.2014 14:32:22, що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14157305 від 02.07.2014 14:34:14; запис про припинення обтяження №6194211 від 02.07.2014 14:41:45, що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14157865 від 02.07.2014 14:43:39. Встановлені обставини у справі №438/592/17 мають преюдиційне значення під час розгляду даної справи за нормами ст.82 ЦПК України. ТОВ «ФК Інвест-Кредо» набуло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за кредитним та іпотечним договорами на підставі Договору №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020, укладеного з AT «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим №491 (а.с.32 - 35 том 1). Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2 ст. 590 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено в п.5 Договору №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020, наявні у Банку документи, що підтверджують права вимоги до Боржників, передаються Банком Новому кредитору за відповідним актом не пізніше 5 днів з дати укладання цього Договору (а.с.34 том 1) У пункті 101 Додатку №1 до Договору №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020 зазначено право вимоги до [PERSON] за Кредитними договором №788-Ф від 05.02.2007 (а.с.37 том 1). На виконання вимог ст. 516 ЦК України, ч.2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням та на підставі п. 3 Договору №2227/К про відступлення прав вимоги від 15.04.2020 . Відповідно до копії повідомлення від 04.06.2020 №030620 за підписом директора ТОВ «ФК Інвест - кредо» Науменко Д.О. [PERSON] та [PERSON] повідомлено про те, що 15.04.2020 між публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та кредитом було укладено договір №2227/К про відступлення, за яким ПАТ «Дельта банк» 15.04.2020 відступив шляхом продажу новому кредитору право вимоги до фізичної особа [PERSON] за кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007 та до фізичної особи [PERSON] за іпотечним договором №788 - Ф/908 - Ф/1П-1 від 31.10.2007. укладеним із ЗАТ «ТАС - Інвестбанк» право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта банк» на підставі договору купівлі - продажу права вимоги за кредитом. З 15.04.2020 кредитором за зазначеним договорами є ТзОВ «ФК Інвест - кредо»(а.с.44 том 2). Повідомлення було направлено на адресу [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується описом вкладення до цінного листа з описом (а.с.44 зворот, том 20. З копії рекомендованого повідомлення поштового відправлення, [PERSON] , отримала рекомендований лист з повідомленням від 04.06.2020 №030620 за підписом директора ТОВ «Фінансова компанія Інвест - кредо» Науменко Д.О. , що підтверджується її особистим підписом (11.06.2020) (а.с.45 зворот, том 2). Відповідно до копії повідомлення від 16.04.2020 №350420 за підписом директора ТОВ «Фінансова компанія Інвест - кредо» Науменко Д.О. [PERSON] та [PERSON] повідомлено про те, що 15.04.2020 між публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та кредитом було укладено договір №2227/К про відступлення, за яким ПАТ «Дельта банк» 15.04.2020 відступив шляхом продажу новому кредитору право вимоги до фізичної особа [PERSON] за кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007 та до фізичної особи [PERSON] за іпотечним договором №788 - Ф/908 - Ф/1П-1 від 31.10.2007. укладеним із ЗАТ «ТАС - Інвестбанк» право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта банк» на підставі договору купівлі - продажу права вимоги за кредитом. З 15.04.2020 кредитором за зазначеним договорами є ТзОВ «ФК Інвест - кредо»(а.с.46 том 2). Повідомлення було направлено на адресу [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується описом вкладення до цінного листа з описом (а.с.46 зворот, том 2). З копії рекомендованого повідомлення поштового відправлення, [PERSON] , отримала рекомендований лист з повідомленням від 16.04.2020 №350420 за підписом директора ТОВ «Фінансова компанія Інвест - кредо» Науменко Д.О., що підтверджується її особистим підписом (30.04) (а.с.47 том 2). Повідомлення також було направлено на адресу [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується описом вкладення до цінного листа з описом (а.с.46 зворот, том 2). З копії рекомендованого повідомлення поштового відправлення, [PERSON] , отримав рекомендований лист з повідомленням від 16.04.2020 №350420 за підписом директора ТОВ «Фінансова компанія Інвест - кредо» Науменко Д.О., що підтверджується його особистим підписом (05.05.2020) (а.с.47 том 2). У лютому 2021 року на виконання судового рішення у справі №438/592/17 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., були внесені записи про іпотеку та обтяження за іпотекодержатилем ТОВ «Фінансова Компанія Інвест Кредо» як правонаступником АТ «Дельта Банк», тобто запис про обтяження був внесений приватним нотаріусом на підставі судового рішення. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №306066804 від 28.07.2022, сформовану - адвокатом Васильєвою І.В. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56426283 від 02.02.2021 19:07:52, приватний нотаріус Пономарьова Д.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ розділ Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою для державної реєстрації державним реєстратором зазначено: рішення суду, постанова, серія та номер: 438/592/17, виданий 01.12.2020, видавник: Львівський апеляційний суд, провадження №22-ц/811/1349/19; договір іпотеки, серія та номер: 788-Ф/908-Ф/ІП-1, виданий 31.10.2007, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова С.М., зареєстрований в реєстрі за № 6937; договір купівлі-продажу, прав вимоги, серія та номер: 1, виданий 18.06.2013, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 1358. Договір про відступлення прав вимоги, серія та номер: 2227/К, виданий 15.04.2020, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56426283 від 02.02.2021 державним реєстратором здійснено реєстрацію іпотеки щодо вищезазначеної земельної ділянки. Номер запису про іпотеку 40374735. Датою, часом державної реєстрації іпотеки зазначено 01.11.2007. Іпотекодержателем зазначено ТзОВ «ФК «Інвест - Кредо», іпотекодавець: [PERSON] . Рішення індексний номер 5642730 , у розділі Інформація про зміни іпотеки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого 02.02.2021 зареєстровані зміни іпотеки: додано договір про відступлення прав вимоги серія та номер: 2227/К, виданий 15.04.2020, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., додано Іпотекодержатель: ТзОВ «ФК «Інвест - Кредо», Іпотекодержатель: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56402930 від 01.02.2021, приватний нотаріус Пономарьова Д.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, у розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вид обтяження заборона на нерухоме майно, підставою для державної реєстрації державним реєстратором зазначено: іпотеки, серія та номер: 788-Ф/908-Ф/ІП-1, виданий 31.10.2007, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова С.М., зареєстрований в реєстрі за № 6937; рішення суду, постанова, серія та номер: 438/592/17, виданий 01.12.2020, видавник: Львівський апеляційний суд, провадження № 22-ц/811/1349/19. Документи, що стали підставою для державної реєстрації, є у реєстраційній справі державного реєстратора. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56402930 від 01.02.2021 20:06:59 державним реєстратором здійснено реєстрацію заборони на нерухоме майно. Номер запису про обтяження 40352042. Датою, часом державної реєстрації обтяження зазначено 01.02.2021. Особою, майно/права якої обтяжуються зазначено: [PERSON] . Обтяжувач: ЗАТ «ТАС Інвестбанк» (а.с.17 - 29). Правову позицію щодо застосування наслідків нікчемності правочинів в подібних правовідносинах щодо розірвання договорів іпотеки (застави і інших видів договорів) та наслідків недійсності висловлено в рішеннях: Верховного суду від 30.01.2018р. у справі №761/11876/15-ц, від 12.03.2018р. у справі №914/1317/16, від 01.02.2018р. у справі №910/21976/16, від 03.03.2018р. у справі №910/5388/16, від 20.02.2018р. у справі №906/100/17. Також, ВП ВС у постанові від 24.04.2019р. у справі №668/4140/15-ц висловилась щодо наслідків, коли визнані недійсними договори про відступлення прав вимоги. Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту та на виконання кредитних зобов`язань укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог діючого законодавства України. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно з ст.12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. За приписами ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положеннями ст.37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» норми статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» у редакції, що діяла на час проведення державної реєстрації державним реєстратором права власності на спірну земельну ділянку за ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Згідно ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Системний аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Як вбачається з постанови Львівського апеляційного суду від 01.12.2020 у справі №438/592/17, ПАТ ""Дельта Банк" звернувся до суду 03.07.2017 з позовом про визнання недійсним договору про розірвання іпотечного договору та застосування наслдіків недійсності правочину, а саме просив скасувати записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На момент подання позову діяла редакція ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка передбачала, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. На момент прийняття Львівським апеляційним судом 01.12.2020 постанови у вказаній справі, Законом України ""про внесення змін до деяких до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019, який набрав чинності 16.01.2020 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» була викладена в новій редакції, зокрема п.3 передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За таких обставин позивач "АТ "Дельта-Банк" вже був позбавлений можливості змінити позовні вимоги відповідно до нової редакці ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» . Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обїєктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомості від 28.07.2022 записи про припинення іпотеки та та обтяження не були скасовані, а були внесені нові записи про іпотеку та обтяження на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 01.12.2030, номер 438/592/17. Таким чином,суд вважає, що відсутнє порушення державним реєстратором прав на нерухоме майно- приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при внесенні оскаржуваних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинені на виконання рішення суду. Такий висновок підтверджується правовим висновком Постанов Великої палати Верховного суду від 15.06.2021 у справі №922/2416/17, провадження №12-44гс20, від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, провадження №12-61гс21. Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені у позовній заяві доводи у їх сукупності, оцінюючи надані суду докази з позиції належності та допустимості, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачами не доведено належними доказами те, що рішення державного реєстратора Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 56426283 від 02.02.2021, 56427080 від 01.02.2021, 56427307 від 02.02.2021, 56402930 від 01.02.2021, зареєстровано з порушенням закону, а ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» є неналежним іпотекодержателем. Враховуючи те, що у задоволенні заявлених позовних вимог відмовлено, тому заявлені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed