Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав, просив позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду і до 26 червня 2032 року, допустити позов в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 13 жовтня 2014 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між ними припинилися з 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. В провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда є справа за його позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вказано, що відповідач пішла з дому і залишила доньку, коли їй було 2 роки. Дитина залишилась проживати з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Кошти на виховання доньки відповідач не надавала жодного разу. Донька весь час з 2016 року проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідач проживає окремо від доньки, само ухиляється від виконання материнських обов`язків відносно доньки. Будь-яких перешкод для виконання нею своїх обов`язків, позивач не чинив. Зокрема, неодноразово пропонував їй спілкуватися з донькою, купувати їй одяг і харчі, навчальне приладдя, відвідувати батьківські збори в садочку, брати іншу участь у її вихованні та утриманні. Відповідач цього робити не бажає, зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я, не дбає про її інтереси, лише інколи приходить до доньки. Зазначено, що відповідач веде аморальний спосіб, постійно зловживає алкогольними напоями, у зв`язку з чим її двоє доньок проживають окремо від неї. З відповідачем спільної домовленості, щодо надання матеріальної допомоги доньці не досягли, а тому він був змушений звернутися до суду. Згоди щодо визначення місця проживання дитини вони також не досягли, а тому спір, щодо визначення місця проживання дитини може вирішуватися в судовому порядку. Вважає, що проживання доньки [PERSON] разом з ним відповідає її інтересам. Він забезпечує їй належні умови існування, повною мірою займається її вихованням, чого відповідач не надає належним чином. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав, задоволено. Позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] . у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, тобто з 26 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави 908,00 грн. судового збору. 10 березня 2021 року, представник [PERSON] , адвокат Пантелеєв О.М. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 березня 2021 року вищевказану заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 березня 2021 року, представником відповідача, адвокатом Пантелеєвим О.М. подано до суду заяву про перегляд заочного рішення у новій редакції. Вказано, що відповідач та її представник не з`явились у судове засідання, так як належним чином повідомлені не були. Мають докази та відомості, які повністю спростовують позовні вимоги позивача та мають істотне значення для вирішення даної справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2021 року прийнято заяву про перегляд заочного рішення по справі №404/9265/19, призначено судове засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2021 року заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2021 року скасовано, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 грудня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Жеребенко О.В., позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача, адвокат Пантелєєв О.М., в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав та просив відмовити. Визнав позов в частині стягнення з відповідача аліментів. Відповідачем подано до суду письмові пояснення, відповідно яких вказано, що позивач, її колишній чоловік більше року, а саме з березня 2021 року забрав обманом у неї дитину, [PERSON] і до сих пір не дає змоги побачитися з нею, ні їй, ні її рідним. По телефону також не дає з нею спілкуватися. Пояснює тим, що поки не буде остаточного рішення суду, вона дитину не побачить. Зазначала, що неодноразово зверталась до поліції, а також в усній формі зверталась і до соціальних працівників, але всі тільки відмовляються, що не можуть нічого вдіяти. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала поданий органом опіки та піклування висновок. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження, [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно до висновку виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 03 лютого 2020 року, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] учасник БД АТО, військовослужбовець, є старшим солдатом контрактної служби та займає посаду радіотелефоніста відділення управління взводу управління батареї управління та артилерійської розвідки бригади артилерійської групи військової частини [NUMBER] . За місцем роботи характеризується добре, що підтверджується характеристикою від 05 грудня 2019 року. На обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває. Претензій до житлових умов не має, що підтверджується актами перевірки. Згідно з інформацією ПрАТ «Кіровоградлітмаш» від 18 червня 2019 року, відповідач проживає з 2010 року в гуртожитку підприємства за адресою: [ADDRESS] , веде аморальний спосіб життя, не працює, не займається вихованням дітей. [PERSON] має ще одну дитину [PERSON] , [INFO] . Органом опіки та піклування прийнято висновок від 21 жовтня 2019 року про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки ПрАТ «Кіровоградлітмаш», [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики від 10 вересня 2019 року, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садочок) №7 «Золотий півник» комбінованого типу Новенської селищної ради Кіровоградської області, дитиною опікується батько [PERSON] . Щодня приводить і забирає дитину з дошкільного закладу або він, або бабусі. Батько прислуховується до порад вихователів, за 2018-2019 навчальний рік на батьківських зборах були присутні бабуся [PERSON] або [PERSON] . Мама майже ніколи не приходила в дитсадок і не цікавилася донькою, лише один раз відвідувала святковий ранок. Всі питання, щодо дитини вихователі вирішують з батьком, або бабусею. Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького від 13 січня 2020 року, з 2017 року про дитину піклується батько. Під час перебування батька на службі догляд здійснює бабуся [PERSON] . Відповідно до письмових пояснень вихователя ДНЗ №74 «Золотий півник», 15 грудня 2020 року об 11 год. 30 хв., на території садочка з`явилася мама [PERSON] у нетверезому стані і намагається забрати дитину. Відповідно до доповідної записки психолога ДНЗ №74 «Золотий Півник», під час прогулянки 15 грудня 2020 року на території закладу з`явилася мама [PERSON] в нетверезому стані. Вимагала віддати доньку. Згідно довідок з КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» та КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер», відповідач на диспансерному обліку не значиться. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. У пунктах 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав допускається лише у разі, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. Належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дочки, стороною позивача також не надано. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також того, що мати дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки бажання матері спілкуватись з дочкою та брати участь у її вихованні свідчить про інтерес до дитини та відсутність підстав для позбавлення її батьківських прав. Із врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним та передчасним, оскільки таке являється виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов у цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років - 2272 грн., від 6 до 18 років - 2833 грн. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 ч. всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial