Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

В квітні 2023 року представник позивача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» уклало із [PERSON] договір про користування електричною енергією від 02.08.2005 року, відповідно до якого позивач на платній основі постачає відповідачу електричну енергію в помешкання за адресою: [ADDRESS] . Позивач належним чином виконує зобов`язання за договором та надає позивачу послуги, однак, відповідач умови договору належним чином не виконує своєчасно плату за спожиту електричну енергію не вносить, в зв`язку з чим, станом на 01.04.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію становить суму в розмірі 3617,98 грн. Крім того, в зв`язку із неналежним виконання відповідачем зобов`язань по сплаті коштів, позивачем нараховано 3% річних та інфляційну складову боргу в загальній сумі 1743,87 грн. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути в примусовому порядку із відповідача на користь позивача зазначену суму боргу із врахуванням штрафних санкцій. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 18.04.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Крім цього, на адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов до суду не подала. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», уклало із [PERSON] договір про користування електричною енергією від 02.08.2005 року, відповідно до якого позивач на платній основі постачає відповідачу електричну енергію в помешкання за адресою: [ADDRESS] , а отже відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. Згідно із п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричної енергії між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електроенергією. Відповідно до п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно відповідачем за фактичними, показаннями приладу обліку електроенергії. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пунктом 48 Правил визначено, що споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. З наданих позивачем особової картки споживача по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що відповідач неналежним чином сплачувала кошти за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим станом на 01.04.2023 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 3617,98 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова боргу, відповідно до розрахунку ціни вимоги становить суму в розмірі 1418,25 грн. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги становить суму в розмірі 325,62 грн. Зазначені розрахунки штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем зобов`язань по сплаті коштів за спожиту електричну енергію, стороною відповідача в ході розгляд спростовано не було, як і не було надано доказів належного виконання договірних зобов`язань, а відтак обґрунтування позову в цій частині є доведеними. Крім того, пунктом 53 Правил визначено, що якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, та не здобуто таких доказів і в ході розгляду справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені достатніми доказами, та обґрунтування позовних вимог не спростовані відповідачем в ході розгляду справи, а відтак позов підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved