Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні житловим будинком [ADDRESS] , шляхом виселення з нього відповідача без надання йому іншого житлового приміщення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті сповіщався шляхом публікації оголошення про виклик на сайті судової влади. Третя особа у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, допитавши у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про права спадщину за заповітом від 30 березня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Фефеловою Ю.К. (а.с. 10, 11). Власником іншої 1/2 частини вказаного будинку є сестра позивача третя особа по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом від 02 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенко Р.О. (а.с. 12). Згідно інформації Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 2644 від 27.04.2023, у вказаному житловому приміщенні зареєстрований [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Також, як пояснив у судовому засіданні позивач, разом з ним в будинку проживають його дружина - [PERSON] та малолітні дочка [PERSON] і син [PERSON] . Крім того, разом з ними проживає батько позивача відповідач по справі [PERSON] , який не дає спокійно жити сім`ї позивача, здійснює розбої, постійно свариться та вчиняє домашнє насильство, а тому проживання разом із ним стало нестерпним. Відповідач не є власником житлового будинку [ADDRESS] і в ньому не зареєстровано його місце проживання. Натомість, у відповідача у володінні є дача у садовому товаристві « [INFO] » на території міста Чернігова, дача має всі зручності, є пічне опалення та водопостачання, а тому відповідач має де жити. Вказані доводи позивача підтверджуються копією книжки садового товариства «Енергетик», згідно якої у відповідача у володінні є земельна ділянка № [NUMBER] площею 600 кв.м. (а.с. 17). Крім того, позивач у своєму позові вказує, що відповідач не приймає участі в утриманні будинку [ADDRESS] та не сплачує за комунальні послуги. Згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2011 року у справі № 2/2506/2765/11 припинено право власності [PERSON] на 1/10 частину будинку [ADDRESS] та виплачено [PERSON] з депозитного рахунку № 37315006001170, в ГУДК у Чернігівській області, МФО 853592, код 26295412 вартість 1/10 частини будинку [ADDRESS] в розмірі 21245 грн. (а.с. 14). У рішенні Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2011 року у справі № 2/2506/2765/11 зазначено, що постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.07.2010, 29.10.2010, 23.02.2011, 03.04.2011 свідчать, що між сторонами постійно, тривалий час виникають конфлікти, і ці обставини, зокрема, стали підставою для задоволення позову про припинення права власності відповідача на частину будинку [ADDRESS] . Допитані у судовому засіданні в якості свідків рідна сестра позивача - [PERSON] та дружина позивача - [PERSON] , суду пояснили, що відповідач вчиняє сварки у присутності малолітніх дітей, чим негативно впливає на їх психіку, кидає пусті пляшки у матір дітей, провокує позивача на бійки. У зв`язку з неправомірними діями відповідача, неодноразово викликалися органи поліції та відносно відповідача складалися протоколи про адміністративне правопорушення. Вказані обставини підтверджуються тим, що 10 квітня 2023 року було здійснено виклик поліції за адресою [ADDRESS] та відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 49, 50). Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321\~Цивільного кодексу\~України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, Верховний Суд України вказав, що стаття 391ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до статті 116 Житлового кодексу УРСР якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. За таких обставин, оскільки проживання відповідача, у належному позивачу житловому будинку, створює перешкоди позивачу у здійсненні прав власника, а крім того, в судовому засіданні підтверджено факти виклику поліції через конфлікти, що виникають між сім`єю позивача та відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та виселити відповідача з будинку [ADDRESS] без надання йому іншого житлового приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved