Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовомпро визначення місце проживання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15 червня 2022 року він перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, в якому у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Малолітня донька проживає разом із ним за адресою: [ADDRESS] та перебуває на його утриманні. Позивач має стабільний дохід, з моменту народження піклується про доньку, допомагає матеріально. [PERSON] не має джерела власних доходів аби утримувати та доглядати за донькою. Відповідач [PERSON] на даний час проживає по [ADDRESS] , разом із своєю матір`ю та не має бажання проживати разом із донькою. Крім того, відповідачка вкрай негативно впливає на виховання дитини, не опікується нею належним чином та не доглядає її, регулярно знаходиться під впливом алкогольних речовин, веде аморальний спосіб життя, вживає тютюнові вироби у приміщенні де перебуває їх донька. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти проживання доньки - [PERSON] , з її батьком. Пояснила, що вона проживає окремо від доньки зі своєю матір`ю, провідує доньку, планує надалі їхати на роботу за кордон. Представник третьої особи в судовому засіданні в судовому засіданні пояснив, що дитина проживає із батьком в м. Хмельницькому, дитина не зареєстрована з матір`ю, та покладається на вирішення даної справи на розсуд суду. Заслухавши сторони, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 15.06.2022 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №1188, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 15.06.2022. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 25.01.2023. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У відповідності до п. п. 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Ст. ст. 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно із ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Ч. 1 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей. Відповідно до положень ч. ч. 4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка добровільно проживає окремо від дитини у м. Хмельницькому, по вул. Інститутській. Дитина проживає разом із батьком - [PERSON] в [ADDRESS] ,. Позивач займається утриманням та вихованням доньки. Позивач працевлаштований, несе службу у збройних силах України. [PERSON] не піклується та не доглядає за дитиною, веде аморальний спосіб життя, що підтверджується характеристикою Хмельницького районного управління поліції від 05.07.2023 на гр. [PERSON] , про те, що [PERSON] зарекомендувала себе негативно, притягалася до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку та спокою громадян, при цьому неодноразово надходили скарги до правоохоронних органів стосовно поведінки останньої, зловживає алкогольними напоями, схильності до вживання наркотичних речовин не має, проте не одноразово була у сумнівних компаніях. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що [PERSON] дійсно є військовослужбовцем, піклується про свою малолітню доньку, яка проживає разом із ним. З колишньою дружиною [PERSON] проживають окремо, не ведуть спільного господарства, відповідачка не доглядає доньку. Отже, відповідачка в судовому засіданні визнала позов про визначення місця проживання дитини [PERSON] разом із батьком [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, судом встановлено, що на даний час інтересам дитини відповідає проживання за місцем проживання батька, де вона на даний час фактично і проживає. Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved