Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

16 лютого 2023 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на садибний житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Климецькою сільською радою Сколівського району Львівської області від 26 травня 2005 року, актовий запис №2. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер його батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Климецькою сільською радою Сколівського району Львівської області від 29 липня 2004 року, актовий запис №02. \~ \~ \~ \~Ще за життя [PERSON] склав в користь свого сина заповіт, який посвідчений 22 липня 2003 року секретарем Климецької сільської ради Сколівського району Львівської області Шишканинець М., за реєстровим № 141, відповідно до тексту якого [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті на що він за законом матиме право, - сину [PERSON] . \~ \~ \~ \~Даний заповіт ніким не скасований, зареєстрований у спадковому реєстрі і є чинним на даний час. \~ \~ \~ \~20 січня 2023 року позивачем було подано у Сколівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Проте, Сколівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що свідчить лист Сколівської ДНК від 20 січня 2023 року №14/01-16, внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 17 травня 2023 року з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті на 03 серпня 2023 року. \~ \~ \~ \~ До початку судового засідання позивач [PERSON] подав до суду заяву (вх.№4251 від 03 серпня 2023 року) про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Представник відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, однак 10 березня 2023 року завідувач Сколівської державної нотаріальної контори подав заяву (вх.№1290) в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутності. При розгляді справи покладається на розсуд суду. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин, за приписами ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Судом встановлено\~наступне: [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Климецькою сільською радою Сколівського району Львівської області від 26 травня 2005 року, актовий запис №2. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Климецькою сільською радою Сколівського району Львівської області від 29 липня 2004 року, актовий запис №02. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 29 жовтня 2021 року, актовий запис №1 від 15 січня 1971 року, вбачається, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ще за життя [PERSON] склав в користь свого сина заповіт, який посвідчений 22 липня 2003 року секретарем Климецької сільської ради Сколівського району Львівської області Шишканинець М. за реєстровим № 141, відповідно до тексту якого [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті на що він за законом матиме право, - сину [PERSON] . \~ \~ \~ \~В матеріалах справи наявний дублікат зазначеного заповіту [PERSON] від 22 липня 2003 року. Судом встановлено, що житловий будинок та господарська будівля, яка належала померлому [PERSON] , знаходиться у [ADDRESS] , та мало статус господарського двору, що підтверджується довідками виданими Климецькою сільською радою Сколівського району Львівської області. Згідно довідки, виданої Климецькою сільською радою Сколівського району Львівської області, [PERSON] до дня смерті проживав у с. Климець, Сколівського району Львівської області. Із технічного паспорта на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, виготовленого ТзОВ «БуТОН», вбачається, що загальна площа житлового будинку (літера «А-1»), який розташований по [ADDRESS] , становить 72,1 кв.м., з неї житлова 32,4 кв.м., допоміжна 39,7 кв.м., та господарськими будівлями та спорудами (сарай, сарай, сарай веранда), що позначені згідно плану технічного паспорта відповідно літерами: Б,Г,В,Д. \~ \~ \~ \~Інвентаризаційна вартість житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 64229 грн. Відповідно до Виписки з погосподарської книги №2 с. Климець Козівської сільської ради за 1991- 1995 роки, житловий будинок 1939 року побудови, в [ADDRESS] , дійсно належав покійному батьку позивача [PERSON] на день його смерті, та за ним рахувалася земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 1260 га. Згідно ч.3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до норм ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійний [PERSON] набув за життя право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Частинами 1, 3 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~20 січня 2023 року позивачем було подано у Сколівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Проте, Сколівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що свідчить лист Сколівської ДНК від 20 січня 2023 року №14/01-16, внаслідок чого він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Крім того, із листа Сколівської державної нотаріальної контори від 10 липня 2023 року, вих.№347/01-16 вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , не заводились. Статтею 1218\~ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 1268 ЦК України, вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька, фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є підставними та підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим позов слід задоволити та визнати за [PERSON] право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved