Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

31.05.2023 року з Київського районного суду м. Одеси надійшла за підсудністю вищезазначена цивільна справа. Позивач - ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в порядку регресу суму сплаченого відшкодування в розмірі 20 946,38 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 14.01.2020 року на а/д Н-33 з під`їздом до Чорноморського порту сталася ДТП за участю автомобіля Peugeot 406, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки BMV X6, державний номер [NUMBER] , під керування водія [PERSON] ДТП сталося в результаті порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Овідіопольського районного суду Одеської області у справі 509/247/20. Транспортний засіб марки BMV X6, державний номер [NUMBER] , на дату ДТП був забезпечений договором добровільного страхування наземного транспорту №284/19-Т/О, укладеного 01.03.2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілю марки BMV X6, державний номер [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження та вартість матеріального збитку згідно Рахунку №857360 від 16.01.2020 року склала 20 946,38 гривень. Позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало на користь страховика ці кошти та з метою досудового відшкодування збитків звернулося до відповідача [PERSON] з Претензією 030220-52928/р від 03.02.2022 року, оскільки відсутній поліс ОСЦПВ, проте відповідач кошти не сплатив, тому позивач звертається до суду. Ухвалою суду від 06.06.2023 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судові засідання, призначені на 06.07.2023 року та 02.08.2023 року, сторони, повідомлення яких здійснювалось судом належним чином, не з`явилися. Представником позивача надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів та надання згоди на винесення заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою його реєстрації, поштові повідомлення про виклик в судове засідання отримував особисто. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв щодо відкладання судового засідання чи поважності неприбуття не надав, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві також надано ним не було, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судом встановлено, що 14.01.2020 року об 11:30 годині, рухаючись по а/д Н-33 Овідіопольського району Одеської області, [PERSON] , керуючи автомобілем Peugeot 406, державний номер [NUMBER] , не обрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки BMV X6, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП заподіяно механічні пошкодження обом автомобілям, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №075225. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.01.2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Цією ж постановою суду встановлені фактичні обставини ДТП, яке відбулось 14.01.2020 року, та вина відповідача в його скоєнні. Згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Пунктом 4 ст.82 ЦПК України визначено, що підставами звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля марки BMV X6, державний номер [NUMBER] , є громадянка [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність потерпілої [PERSON] була застрахована за договором добровільного страхування наземного транспорту №284/19-Т/О від 22 лютого 2019 року «ALL RISKS». Потерпіла особа [PERSON] своєчасно звернулась до позивача з заявою про настанні події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, номер справи 006.00885320. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на підставі Рахунку-фактури №847360 від 16.01.2020 року. Позивач відшкодував потерпілому збитки у розмірі 20 946,38 (двадцять тисяч дев`ятсот сорок шість гривень 38 копійок), відповідно до платіжного доручення № 3445759 від 21.01.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, тому ПрАТ «СК» Арсенал Страхування» має право вимоги саме до відповідача. У відповідності до положень ст.ст. 13, 81, 83 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Суд під час розгляду справи безпосередньо дослідив докази у справі та надав їм оцінку. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог, та вважає за необхідним, стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (платіжне доручення № 13296406 від 17.03.2023 року), а тому з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved