Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

01.05.2023 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Луконіну Н.В. звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50 % \~ \~ \~ \~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування свого позову зазначила, що 10 червня 2016 року Інгульським районним у м. Миколаєві відділом ДРАЦС ГТУЮ у м. Миколаєві було зареєстровано шлюб між сторонами, про що 10.06.2016 року складено відповідний актовий запис №282. Цей шлюб на даний час не розірвано, але в провадження Корабельного районного суду подано позовну заяву про розірвання шлюбу між сторонами. Від цього шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована і проживає разом із матір`ю позивачем [PERSON] та повністю перебуває на її утриманні. Добровільної участі у забезпеченні дитини її батько, [PERSON] , не приймає. Відповідач офіційно працевлаштований та одержує постійний дохід, достатній для того, щоб надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Посилаючись на вказані обставини, а також неможливість вирішити вказане питання у досудовому порядку, вона звернулася в суд з даним позовом. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.05.2023 р. відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Одночасно, в ухвалі відповідачу роз`яснено, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. В судове засідання позивач не з`явилася. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Під час вивчення матеріалів справи судом було встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є позивач по справі, [PERSON] , та відповідач, [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 14.09.2016 о. Серії [NUMBER] . Дитина проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Судом також встановлено, що відповідач, [PERSON] , працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю Крайтекс-Сервіс на посаді водій автотранспортних засобів Регіонального структурного підрозділу (Миколаїв) за фактичним місцезнаходженням: [ADDRESS] , про що свідчить наявна в матеріалах справи Довідка вказаного підприємства від 13.06.2023 р. за вих. № 65. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обов`язок щодо утримання дітей рівноцінно, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved