Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

13.06.2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Сазоноваю О.М., зареєстрованого\~в реєстрі\~за №6258\~від 08.09.2021,\~про стягнення\~з неї\~на користь\~ТОВ "УМ Факторинг", заборгованості в розмірі 20 936,00 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено за відсутності усіх передбачених законом документів, які б підтверджували безспірність заборгованості та з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», за відсутності нотаріального посвідчення кредитного договору, за яким стягнуто кошти. \~ \~ \~ \~Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судове засідання не прибув. Надіслав заяву про визнання позову. Проти відшкодування заявлених позивачем витрат на правничу допомогу заперечував. Треті особи також не з`явились у судове засідання та не надіслали до суду заяв по суті справи. За таких обставин, суд розглянув справу на підставі поданих сторонами доказів, без присутності учасників справи у судововому засіданні. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Сазоновою О.М., видано\~виконавчий напис\~№ №6258\~від 08.09.2021,\~про стягнення\~з \~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ "УМ Факторинг", заборгованості в розмірі 20 936,00 грн. На підставі\~даного виконавчого\~напису приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Житомирської\~області Клименюк\~А.М.відкрито виконавче провадження №67207124. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку - для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суду не надано доказів, що сторонами укладено нотаріально посвідчений договір, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц , від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17, які відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Враховуючи вищевикладене,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги до\~ТОВ "УМ Факторинг" є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. До позовної заяви додано копію угоди-доручення №75/2023 про надання правничої допомоги від 15.05.2023 між позивачем [PERSON] та адвокатом Шепетою Р.Д. (а.с. 18) Надання послуг підтверджується попереднім розрахунком суми судових витрат, а факт оплати квитанцією (а.с. 20, 21) Представник відповідача у заяві про визнання позову заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на не доведеність належними доказами. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в дані справі є правомірність видачі виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості в розмірі 20 936,00 грн. Враховуючи фактично надані послуги, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Крім того, згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн. Загальна сума судового збору 1610,40 грн. У зв`язку з визнанням позову відповідачем, частина судового збору в сумі 805,20 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджета. Решта витрат зі сплати судового збору в сумі 805,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 2805,20 грн.

Outcome: approved