Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 30.09.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1590. На обґрунтування позову позивачка вказала, що від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . З середини 2021 року сімейне життя сторін поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З вересня 2021 року сім`я фактично розпалась, позивачка та відповідач припинили проживати разом та вести спільне господарство. На теперішній час шлюб має формальний характер. Примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 29.05.2023 провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] про час та місце розгляду даної справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання не заперечувала щодо прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 14.06.2023, 29.06.2023 та 19.07.2023 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме: копія ухвали про відкриття провадження, судові повістки разом з копією позовної заяви та доданих до неї документами були направлені на адресу реєстрації місця проживання відповідача. Однак конверти повернулись до суду з відміткою в довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ухвали суду від 19.07.2023 проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 30.09.2011 уклали шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1590, що підтверджується свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.07). Як зазначає позивачка, сімейно-шлюбні відносини з відповідачем та ведення спільного господарства припинилось з вересня 2021 року, шлюб носись формальний характер, на примирення остання не згодна, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved