Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

08 березня 2023 року від [PERSON] до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява до [PERSON] , треті особи: Відділ по Олександрівському району Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської, Виконавчий комітет Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, за результатами розгляду якої позивач просить: визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявленої вимоги позивачем зазначено, що він та [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюб вони не реєстрували. З 2013 року шлюбні стосунки фактично припинились, [PERSON] переїхала до м. Запоріжжя, а згодом до Німеччини, де проживає по теперішній час з чоловіком. Участі у вихованні дитини [PERSON] не приймає, донька [PERSON] живе з ним. Проживали вони спільно за адресою [ADDRESS] . Рішенням від 07.06.2022 року Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області визначено місце проживання доньки із батьком. Через руйнування будинку вони вимушені були переїхати м. Запоріжжя, де були взяті на облік внутрішньо переміщених осіб із реєстрацією за адресою: [ADDRESS] . Оскільки донька проживає з ним, є необхідність визначити місце проживання дитини разом з ним. Ухвалою суду від 13 березня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; призначено у справі підготовче судове засідання. (а.с. 20-21) Ухвалою суду від 9 травня 2023 року продовжено строк проведення підготовчого судового засідання по справі (а.с. 61-62). Ухвалою суду від 8 червня 2023 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до розгляду по суті (а.с. 75-76). Ухвалою суду від 26 червня 2023 року зобов`язано відділ по Олександрівському району Служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради надати суду письмовий висновок щодо розв`язання позову стосовно визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 94). 26.07.2023 від відділу по Олександрівському району Служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшов письмовий висновок щодо розв`язання позову стосовно визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 102-104). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 106). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Причини неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя інформацію про місце реєстрацію проживання [PERSON] не знайдено (а.с. 19). Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи - відділ по Олександрівському району Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 105). Відповідно до частини першої ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131, 187 ЦПК України, відповідач повідомлена про час та місце слухання справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України і за останнім відомим місцем проживання та не з`явилася у судове засідання без поважних причин. Суд, у відповідності до статті 280 ЦПК України, приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача по справі та ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8) Офіційно шлюб між сторонами не укладався. З 2013 року шлюбні стосунки між [PERSON] та [PERSON] припинились. Участі у вихованні дитини [PERSON] не приймає. Згідно довідки № 06-08/85 від 22.02.2023 року Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] проживає разом з батьком та бабусею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Рішенням №84 від 07.06.2022 року Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] із батьком - [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до довідок № 2301-5002558929 від 06.02.2023 та № 2301-5002596810 від 22.02.2023 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб в Запоріжжі з реєстрацією місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Актом обстеження умов проживання № 05-08/316 від 02.03.2023 року відділу по Олександрійському району Служби (управління) у справах дії Запорізької міської ради встановлено, що умови проживання дитини [PERSON] добрі; всі необхідні меблі, побутова техніка, одяг та канцелярське приладдя в наявності; санітарний стан приміщення добрий. Квартира за адресою [ADDRESS] , орендована (а.с. 15). Згідно характеристики Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 11 від 22.02.2023 за час проживання [PERSON] на території селищної ради, скарг на нього не надходило (а.с. 12) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] з 2004 року, разом працювали. Він повністю забезпечує і піклується про доньку. Мати [PERSON] ніколи не бачила. Її донька дружить з [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] з 2018 року. У нього є донька [PERSON] , яку вона часто бачить. Хто мати дівчинки не знає і ніколи її не бачила. Згідно висновку № 20.03/01-20-452 від 26.07.2023 комісії районної адміністрації ЗМР по Олександрійському району, враховуючи особистість батька; наявність місця проживання; наявність умов для проживання та навчання дитини; належне ставлення батька до батьківських обов`язків; думку самої дитини, рган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] (а.с. 102-104). Згідно з пунктом 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода про обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пункту 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Статтею 12 цього ж Закону встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин другої, четвертої статті 150, частин першої, другої статті 155 СК України батьки зобов`язані поважати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Зокрема, у статті 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Нормою, викладеною у статті 51 Конституції України передбачено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 статті 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно заяви дитини [PERSON] , яка була адресована Комишуваському селищному голові 25.05.2022, вона має бажання проживати разом із батьком (а.с. 11). Згідно статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12.06.1998 р., який є чинним, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Вирішуючи питання про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що на даний момент відповідати інтересам дитини буде визначення місця її проживання разом з батьком. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, суд виходить перш за все з найкращих інтересів дитини.

Outcome: approved