Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

20.06.2023 р. [PERSON] в інтересах [PERSON] завернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; внесення змін до актового запису № 50, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції від 13.06.2012 р. про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: в графі батько виключення відомості « [PERSON] », громадянин України» та зазначення у графі батько « [PERSON] , громадянин України». Заява мотивована тим, що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] , [INFO] . В червні 2023 р. заявник звернулася до відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФ України в Чернігівській області із питанням щодо призначення донці пенсії по втраті годувальника. Спеціаліст пенсійного фонду повідомила, що наявних документів недостатньо для призначення пенсії дитині по втраті годувальника, оскільки має бути рішення суду про встановлення факту батьківства. За доводами заявника, [PERSON] і [PERSON] з 2001 р. і до його смерті постійно проживали в цивільному шлюбі. За час спільного проживання в них народилося дві доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає заявник, вони жили однією сім`єю, [PERSON] виховував [PERSON] , забезпечував матеріально, допомагав у навчанні, вважав [PERSON] своєю донькою. Справа передана судді-доповідачу 20.06.2023 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 21.06.2023 р. прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд заяви на 20.07.2023 р. Витребувано від Корюківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 50 від 13 червня 2012 року. Витребувано від Корюківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію про наявність актових записів про шлюб [PERSON] , [INFO] , та їх копії за наявності. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 20.07.2023 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання заявника про виклик свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задоволено. У судовому засіданні [PERSON] просила заяву задовольнити, та пояснила, що з 2001 р. і до 12.05.2023 р. вони з [PERSON] фактично проживали разом. Місце проживання [PERSON] з народження було зареєстровано у с. Петрівка. Разом вони зареєстровані ніколи не були. У шлюбі не перебували. Відомості про батька [PERSON] записані з її слів з тих причин, що [PERSON] постійно їздив на заробітки і вони то «розходились», то «сходились». [PERSON] також пояснила, що з аналогічних причин відомості про старшу доньку також були записані з її слів. При цьому, [PERSON] вказала, що вони з [PERSON] з 2001 року проживали разом в с. Гірськ Щорського району Чернігівської області. В подальшому з 2008 року вони проживали у м. Щорс (м. Сновськ), орендуючи житло: по [ADDRESS] приблизно рік. Після цього вони купили будинок по [ADDRESS] . На запитання головуючого судді [PERSON] пояснила, що проведення біологічних експертиз для встановлення спорідненості (родинних зв`язків) доньки з померлим чи з живими родичами померлого не ініціювала. На запитання головуючого судді [PERSON] зазначила, що встановлення факту спільного проживання в судовому порядку не ініціювала. На запитання головуючого судді [PERSON] пояснила, що договори оренди житла на час проживання за зазначеними адресами з власниками житла не укладалися. Також [PERSON] пояснила, що додані до заяви фотографії доводять, що вони з [PERSON] проживали разом, були однією сім`єю. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні просила заяву задовольнити з підстав, викладених у ній. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Гірськ, [PERSON] та [PERSON] було його сусідами через одну хату. В с. Гірськ в них народилася донька [PERSON] , в якому році не знає. [PERSON] та [PERSON] проживали в с. Гірськ десь з 2001 р. років 5-6. Весь час [PERSON] проживав там. [PERSON] працював з 2000 р. лісником, [PERSON] працював в с. Н. Боровичі у лісництві. [PERSON] допомагав йому як сусід. Також свідок зазначив, що йому відомо про народження у [PERSON] та [PERSON] другої дитини. Свідок [PERSON] , яка проживає з 1981 року у [ADDRESS] , у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали по [ADDRESS] з 2016 р. [PERSON] зазначила, що з 2016 р. працювала в лікарні, [PERSON] була її колегою. [PERSON] з часу переїзду працював в лісі до початку війни, а потім роботи не стало. Ким працював потім не знає. Проживав [PERSON] постійно вдома до моменту смерті, у цей період свідок його бачила може і не кожен день, але дуже часто. Поховання [PERSON] проводилося за тією ж адресою, де він проживав. Свідок [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] , у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] , [PERSON] та дві їх доньки років 6 чи 7 назад переїхали та проживали по сусідству з нею. Де [PERSON] працював вона не цікавилася. Бачила його кожен день і вдень і ввечері, оскільки свідок постійно знаходилася вдома. Відносини [PERSON] і [PERSON] охарактеризувала з власного погляду як хороші. Зазначила, що вони їздили на скутері разом. Свідок [PERSON] пояснила, що по [ADDRESS] вона проживала з 2010 р. У 2011 р. купили інший будинок та переїхали на місце проживання по [ADDRESS] . У 2009 р. вона прийшла на роботу в лікарню, де і познайомилася з [PERSON] [PERSON] є хрещеним батьком її дитини. [PERSON] працював в лісі у ФОП «Тур». Біля магазину « [INFO] » його забирала машина і він їхав на роботу. Коли її чоловік був на заробітках, [PERSON] їй допомагав. Бачилися в середньому раз на тиждень. Зазначила, що для [PERSON] [PERSON] «була все». Суд, заслухавши доводи заявника, заслухавши свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Як вбачається із копії сторінок паспорту громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , з 06.06.2000 р., а 15.03.2017 р. була зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а. с. 8-9). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що 13.06.2012 р. було складено відповідний актовий запис № 50, її батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 11). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 19.10.2012 р. № 00011231771 (а. с. 12) та копії актового запису про народження № 50 від 13.06.2012 р. (а. с. 34) відомості про батька [PERSON] було внесено на підставі ст. 135 СК України, за заявою матері від 13.06.2012 р. Як вбачається з відповіді Корюківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.07.2023 р. № 39715/52-10-23-33.1-33.1 актовий запис про шлюб [PERSON] , [INFO] в архіві відділу відсутній (а. с. 33). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Київ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 13). Заявником надано копію сповіщення сім`ї № 17 від 13.05.2023 р. № 26/1238, адресоване [PERSON] , про смерть [PERSON] (а. с. 15). Як вбачається з картки соціально-психологічного вивчення кандидата для проходження військової служби за мобілізацією у ЗСУ, яка містить анкетні дані [PERSON] , [PERSON] зазначив місце роботи: у ФОП «Тур» лісоруб, 6 р., звільнений у квітні; у розділі про рідних, зазначено: цивільна дружина - [PERSON] , також зазначені [PERSON] , 2002 р. н., [PERSON] , 2012 р. н.; домашня адреса: [ADDRESS] . Згідно копії довідки про участь батька 4-а класу [PERSON] у шкільному житті дитини Сновського ліцею № 1 Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 25.05.2023 р. № 66, відповідно до заяви [PERSON] та інформації класного керівника 4-А класу [PERSON] про участь батька учениці 4-а класу Сновського ліцею № 1 [PERSON] [PERSON] у шкільному житті дитини, учениця 4-а класу [PERSON] регулярно відвідує заняття, дитина завжди охайна, доглянута. Батьки дитини спілкуються з педагогами, які навчають доньку, цікавляться шкільним життям дитини. Батько [PERSON] постійно тримав контакт з ліцеєм, де вчиться дитина, відвідував батьківські збори, спілкувався з вчителями та вихованням доньки. Також заявником надано фотокартки, які за її доводами підтверджують, що вона та [PERSON] проживали разом однією сім`єю (а. с. 18-19). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-VI, в редакції, чинній станом на 01.06.2012 р., державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У відповідності до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 361/2653/15-ц зазначив, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Також Верховний Суд у вказаній постанові звернув увагу, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім того, Верховний Суд зазначив, що спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Верховний Суд зауважив, що крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, а також зауважив, що висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21 зазначив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. У вказаній постанові Верховний Суд також звернув увагу, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. У даній справі біологічні експертизи для встановлення спорідненості (родинних зв`язків) доньки з померлим чи з живими родичами померлого не проводилися, клопотання про проведення відповідних експертиз не заявлялися. Крім того, [PERSON] зазначаючи, що вона проживала з [PERSON] з 2001 року по день його смерті, жодних відповідних доказів не надала. Факт проживання однією сім`єю в судовому порядку не встановлювала. У судовому засіданні заявник повідомила суд, що [PERSON] їздив на заробітки. Крім того, [PERSON] вказала, що вони періодично припиняли сімейні відносини. Окрім цього, за наявними у матеріалах справи доказами, заявник з 06.06.2000 р. до 14.03.2017 р. була зареєстрована в с. Гірськ. Відомості про проживання за іншими адресами в матеріалах справи відсутні. При цьому, свідок [PERSON] повідомив суд, що заявник та [PERSON] проживали в с. Гірськ з 2001 року. За показаннями цього свідка заявник та померлий прожили разом у с. Гірськ 5-6 років. З огляду на це, за показаннями свідка [PERSON] заявник та померлий покинули місце проживання в с. Гірськ у 2006 - 2007 роках. Натомість, заявник у судовому засіданні повідомила, що це сталося у 2008 р. Крім того, про народження доньки свідок дізнався від [PERSON] , оскільки вона тривалий час вже проживала у іншому населеному пункті, відтак такі показання не можуть беззаперечно свідчити про батьківство [PERSON] . Період проживання заявника з [PERSON] з 2008 року за адресами: [ADDRESS] (рік чи два (тобто 2008 р. чи 2008 - 2009 роки)), [ADDRESS] (років три (тобто 2009-2011 роки чи 2010 - 2012 роки) чи два (тобто 2009-2010 роки чи 2010 - 2011 роки)), [ADDRESS] (один рік (тобто 2012 рік, чи 2013 рік, чи 2011 рік, чи 2012 рік)) жодним чином не підтверджено. З паспортних даних [PERSON] вбачається, що місце її проживання зареєстроване по [ADDRESS] з 15.03.2017 р. При цьому, свідок [PERSON] показала, що за вказаною адресою заявник з [PERSON] проживала з 2016 року. При цьому, жодних відомостей про проживання заявника у період з 2011 року (або 2012 року, або 2013 року (відповідно до показань заявника про період проживання на [ADDRESS] ) до 2016 - 2017 років матеріали справи не містять. Сама заявник вказала, що донька народилася у той період, коли вона проживала на [ADDRESS], натомість жоден доказ не засвідчує обставин спільного проживання та обставин, які мали місце при народженні доньки у цей період. Суд звертає увагу, що згідно пояснень заявника реєстрація народження дитини була проведена без заяви батька через те, що він був на заробітках і вони періодично припиняли свої відносини, що потребує з боку заявника надання переконливих доказів проживання сім`єю у період, що передував народженню дитини. Натомість, заявник клопотань про витребування доказів не заявляла та відповідних доказів не надала. Зокрема, такими доказами могли бути договори оренди, рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю, докази ведення спільного господарства із [PERSON] , наприклад, докази, що підтверджують спільне придбання майна, оплату комунальних послуг тощо. Свідок [PERSON] надала показання, що на [ADDRESS] заявник переїхала 6-7 років назад. Тобто у 2017 - 2018 році, що суперечить показанням іншого свідка [PERSON] . При цьому, свідок [PERSON] повідомила суд, що бачила [PERSON] кожного дня і вранці, і ввечері, що суперечить поясненням заявника про те, що [PERSON] їздив на заробітки та доказам, наявним в матеріалах справи про те, що [PERSON] на час смерті перебував на військовій службі та помер згідно копії свідоцтва про смерть у м. Київ. Аналогічно, свідок [PERSON] надала показання, що [PERSON] проживав постійно вдома до моменту смерті, що суперечить вищеописаним поясненням заявника та матеріалам справи. Свідок [PERSON] показала, що сама свідок з [ADDRESS] у 2011 році, однак підтримувала дружні відносини з [PERSON] . У 2011 р. [PERSON] став хрещеним батьком її дитини. При цьому, свідок зазначила, що останній постійно працював у ФОП « Тур », що суперечить поясненням заявника про виїзд [PERSON] на заробітки у період, що охоплював час народження дитини та час реєстрації народження. Таким чином, показання свідків містять між собою суперечності, що не дають змоги встановити факт батьківства, про який просить заявник. Крім того, свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у своїх показаннях не повідомили факти, які б надавали можливість для суду визнати їх показання належними доказами, позаяк жоден з вказаних свідків не володіє інформацію стосовно обставин народження дитини у 2012 році. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Показання свідка [PERSON] , яка є кумою заявника, не можуть бути визнані єдиним доказом батьківства [PERSON] . Зазначення померлим у картці соціально-психологічного вивчення кандидата для проходження військової служби: «[PERSON] 2012» не може слугувати беззаперечним доказом визнання померлим батьківства за життя. Такий доказ може бути прийнято судом в якості встановлення ставлення [PERSON] до [PERSON] як до члена родини, що, втім, виходить за межі предмета доказування у даній справі, який вимагає від суду вивчення обставин ймовірності саме біологічного батьківства [PERSON] та визнання останнім саме його. При цьому, [PERSON] у картці соціально-психологічного вивчення кандидата для проходження військової служби за мобілізацією у ЗСУ, зазначив також у графі «домашня адреса (індекс, мобільний телефон, область, район, вулиця, будинок, місце реєстрації, місце проживання) саме: [ADDRESS] , попри те, що у вказаній графі очевидно допускалася варіативність зазначення інформації (місце реєстрації/місце проживання). Крім того, у розділі про рідних, передбачається зокрема зазначення типу сімейних стосунків, при цьому, [PERSON] зазначена як цивільна дружина, в той же час, хоча у відповідній графі зазначені [PERSON] та [PERSON] , тип сімейних стосунків з ними не зазначено, зокрема не зазначено, що вони є доньками [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Застосовуючи вказану норму, суд критично ставиться до довідки, виданої директором ліцею [PERSON] , у якій [PERSON] ототожнюється з батьком дитини, позаяк заклад шкільної освіти не уповноважений чинним законодавством на встановлення родинних зв`язків. При цьому, засвідчення у довідці відвідування [PERSON] батьківських зборів тощо може бути прийнято судом в якості встановлення ставлення [PERSON] до [PERSON] як до члена родини, що втім, виходить за межі предмета доказування у даній справі, як вже зазначалося судом. Верховний суд у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19 дійшов висновку, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Відтак суд критично ставиться до озвучених у судовому засіданні доводів заявника про те, що надані нею фотографії підтверджують спільне проживання її та [PERSON] однією сім`єю. Таким чином, суд констатує, що з огляду на суттєві протиріччя між показаннями свідків, поясненнями заявника та письмовими доказами у справі, за відсутності інших доказів, суд позбавлений можливості встановити, що [PERSON] є батьком дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Крім цього, суд зобов`язаний також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Підсумовуючи викладене, надані заявником та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності суд вважає недостатніми для можливості обґрунтовано стверджувати про достовірність факту батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] , а тому суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed