Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Спадкодавець все своє майно заповідала своїм дітям. Про існування заповіту позивачка дізналася нещодавно, коли перебирала документи. Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом 28.06.2023 року, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.06.2023 року у зв`язку з пропущенням 6-місячного строку для прийняття спадщини. У зв`язку з цим позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці. Ухвалою судді від 04.07.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та провести розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача - Миргородської міської ради в підготовче засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Третя особа - Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечна Надія Павлівна в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, будь-яких заяв або заперечень суду не надала. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] (а.с.7). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.8). Спадкодавець все своє майно заповідала своїм дітям. Про існування заповіту позивачка дізналася нещодавно, коли перебирала документи. Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом 28.06.2023 року, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.06.2023 року у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини, спадкова справа не заводилася (а.с.10). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У частинах першої та другої статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Позивач в розумінні ст.ст. 1233, 1235 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини через поважність причин, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд визнає зазначені обставини поважною причиною та вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved