Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягнуті з позивача на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , згідно виконавчого листа №2-442/09, що виданий 09 листопада 2009 року Кегичівським районним судом Харківської області з 1/3 частини позивача заробітку (доходу) щомісячно на 1/8 частину заробітку позивача на утримання доньки до її (дитини) повноліття щомісячно та стягнути судові витрати з відповідачки на користь позивача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 29 травня 2010 року, під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою народилась донька - [PERSON] , [INFO] . 09 листопада 2009 року Кегичівським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист № 2-442/09, про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Звертаю увагу суду, що аліменти в 1/3 частині були стягнуті з нього виключно в зв`язку з визнання ним позову. Вказаний виконавчий лист було пред`явлено відповідачкою [PERSON] до примусового виконання до Зміївського відділу ДВС у Чугуївського районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції і 02 лютого 2023 року відкрито ВП №70899041. Станом на день розгляду справи про стягнення аліментів, у позивача була тільки одна донька, інших дітей та в іншому шлюбі позивач не перебував. Також на день стягнення з позивача аліментів, він був фізично здоровим чоловіком, мав працездатних батьків та йому було тільки 24 роки. 05 листопада 2011 року позивач уклав шлюб з [PERSON] [INFO] від цього шлюбу у них народився син [PERSON] . Мати позивача з 2017 року стала не працездатною, [INFO] батько позивача помер, [INFO] позивач звільнився з роботи і зараз не працює та не може працевлаштуватися у зв`язку з війною та станом його здоров`я служити не може, у зв`язку з епілептичними нападами є обмежено придатним до військової служби. Тобто зазначає, що з моменту стягнення аліментів (09 листопада 2009 року) у позивача суттєво змінилося сімейне становище, оскільки уклав шлюб з іншою жінкою, у шлюбі з якою народився син, який є малолітнім. У зв`язку із вищевикладеним, просить зменшити розмір аліментів. Виклад позиції відповідача. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/3 на 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свого відзиву зазначила, що згідно Постанови ВСУ від 16 вересня 2020 року справа №565/2017/19, зазначено що зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей без погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Крім того, у відповідачки також народилась донька від іншого шлюбу, яка також є малолітньою. Згідно довідки на утриманні позивачки перебувають на утриманні доньки: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2017 року народження. Не зважаючи на мінімальний дохід відповідачка ніяким чином не ухиляється від виконання обов`язку по у триманню двох дітей. Відносно твердження, позивача про те що він проживає з матір`ю пенсіонеркою за одною адресою є безпідставною, оскільки після досягнення пенсійного віку, вона отримує пенсію. Позивачем не надано довідку про розмір її пенсії, що не дає можливість вставити чи відповідає вона розміру прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Щодо смерті батька, зазначила що це тяжка втрата, але не зрозуміло, яким чином смерть батька може вплинути на можливість сплачувати аліменти. Звільнення позивача з роботи, не є підтвердженням відсутності доходів у нього, оскільки жодного документу про майновий стан його, ним не було надано, що суперечить Постанові ВСУ від 14 червня 2023 року, справа № 758/8284/21. Що стосується хвороби позивача, то вказує що він не являється непрацездатною особою, та при бажанні має змогу працювати, крім того їх спільна донька також хворіє, а саме має проблеми із зором, що потребує матеріальних витрат, та твердження про зростання цін у 2022 році, що суттєво погіршує його становище є безпідставним, оскільки ріст споживчих цін відбувся на всій території України і вплинув на матеріальне становище і відповідачки. Звертає увагу суду, що з січня 2017 року позивачем не сплачено жодної копійки. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 10 березня 2023 року позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 травня 2023 року передано за підсудністю на розгляд до Кегичівського районного суду Харківської області. 20 червня 2023 року цивільна справа надійшла до Кегичівського районного суду Харківської області. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17 липня 2023 року. 30 червня 2023 року відповідач подала відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 17 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті на 07 серпня 2023 року. Сторони у засідання не з`явилися, про місце, дату та час повідомлені належним чином, через канцелярію суду надали заяви відповідно до яких просять суд розглянути справу без їх участі, окрім того: позивач - позовні вимоги підтримує на задоволенні наполягає, просить стягнути судові витрати з відповідача, відповідач - позовні вимоги визнає частково. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 08 (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 22 травня 2010 року (а.с.13). 09 листопада 2009 року Кегичівським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист № 2-442/09, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 від усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячного, починаючи з 21 жовтня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області СМУМЮ від 02 лютого 2023 року відкрито ВП №70899041 на підставі виконавчого листа № 2-442/09 від 09 листопада 2009 року (копія, а.с.15). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 05 серпня 2011 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] (змінила прізвище на « [PERSON] ») (а.с.17) та від цього шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.18). Згідно копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що 18 січня 2017 року позивач звільнений за власним бажанням (а.с.19). Відповідно до довідки № 289 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.20). Згідно копії виписки з історії хвороби № 184791 [PERSON] вбачається діагноз: Криптогенна епілепсія з повторними первично-генералізованими епіприступами. Лікворно-гіпертрозний синдром (а.с.22). Відповідно до довідки ВЛК № 1010 від 12 вересня 2022 року Чугуївського РТЦК [PERSON] обмежено придатний до військової служби (а.с.22). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджу копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.27). [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с.26). Згідно копії заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] за період з 2017 року по 2020 рік, заборгованість станом на 31 грудня 2020 року складає 140174,31 грн та станом на 31 січня 2023 року складає 237625,31 грн (а.с. 28-29). Згідно довідки Кегичівської селищної ради від 28 червня 2023 року № 10-10/546/6 виданої [PERSON] , 1989 року народження, на її утриманні та проживають разом з нею доньки - [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2017 року народження (а.с.58). Згідно довідки про доходи від 28 червня 2023 року № 1 [PERSON] має щомісячну заробітну плато з урахуванням податків 6600,00 грн (а.с.59). Згідно виписки з медичної картки амбулаторно хворої [PERSON] , 2009 року народження, має захворювання, діагноз: Анізометропія , Міопія середнього ступеню правого ока, міопія слабкого ступеню лівого ока. Амбліопія слабкого ступеня правого ока (копія, 60-62а). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Судом встановлено, що на утриманні позивача, крім доньки [PERSON] , 2009 року народження, перебуває також ще одна малолітня дитина: [PERSON] , 26 квітня 2014 року та з матеріалів справи вбачається, що з 18 січня 2017 року позивач звільнився з місця роботи та має захворювання. Отже, з огляду на встановлені обставини вбачається можливим зменшення розміру аліментів. Крім того суд, враховує, що відповідачка частково визнала позовні вимоги позивача, а саме просить зменшити до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач належними та допустимими доказами довів зміну свого матеріального становища та сімейного стану, в порівнянні з його матеріальним становищем та сімейним станом на момент ухвалення рішення 09 листопада 2009 року Кегичівським районним судом Харківської області, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище платника аліментів, зміну матеріального становища та сімейного стану позивача, приходить до висновку про наявність підстав для зміни розміру присуджених аліментів. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов про зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню частково, а саме аліменти, які стягуються на утримання доньки [PERSON] , 23 січня 2009 року на користь відповідачки, мають бути зменшені до 1/5 частини всіх видів доходу позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому суд звертає увагу на те, що позивач більше п`яти років кошти (аліменти) на утримання своєї доньки не сплачував, проте зобов`язаний був це робити. Крім того, 1/5 частину від заробітку позивача не слід вважати значною та такою, що призведе до певних фінансових для нього втрат чи істотно впиватиме на матеріальний стан позивача, оскільки звільнення позивача з роботи, не є підтвердженням відсутності доходів у нього, оскільки жодного документу про майновий стан його, ним не було надано. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № 25 від 04 березня 2023 року (а.с.30), оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 429,44 грн. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Outcome: partial