Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що вона є власником кв. [ADDRESS] , в якій зареєстрований [PERSON] . Зазначає, що відповідач з 2020 року залишив квартиру і на даний момент місце проживання відповідача їй не відоме. Тому, відповідно до ст. 405 ЦК України він має бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 20.07.2023, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] (а.с. 11). У даній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 12.05.2023 № 3238 (а.с. 12). Згідно з актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 11.05.2023, [PERSON] , 1972 року народження, не проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 2020 року (а.с. 13). Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не мешкає у спірній квартирі без поважних причин більше одного року, витрати на житлово-комунальні послуги не несе, його особистих речей у квартирі не має, жодних перешкод відповідачу вчинено не було щодо користування спірним приміщенням. Відповідно до ст.. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст.. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved