Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2023 року засобами поштового\~зв`язку звернувся до\~Індустріального районного\~суду м.\~Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2009 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис №\~847. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, протилежність поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Сторони з липня 2017 року проживають окремо. Спроби примирення були марними. Шлюб існує формально та його подальше збереження неможливе. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 травня 2023 року, у вказаній цивільній справі визначено головуючим суддею суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 29 червня 2023 року позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбуприйнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, натомість через систему «Електронний суд» представником позивача, адвокатом Видюком Д.В., подано заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Оскільки, Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради повідомлено по неможливість надання довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , зазначена інформація відсутня в електронній базі обліку проживання фізичних осіб, яка ведеться управлінням та картотеці реєстраційного обліку, то згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України була повідомлена, шляхом здійснення оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 20 червня 2009 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 847 (а.с. 8). Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9. 10). На даний час між позивачем та відповідачем відсутній спір про поділ майна та місце проживання спільних дітей, які проживають разом з матір`ю. Також, встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Outcome: approved