Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

04 травня 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 лютого 2012 року Власівською селищною радою м. Світловодська Кіровоградської області, актовий запис №2. Після розірвання шлюбу просила змінити своє прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». В обґрунтуванні позову посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, кожний має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного. Подальше подружнє життя та збереження сім`ї неможливе. Сторони від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 15 травня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач, правом на подання відзиву, в порядку ст.178 ЦПК України, не скористався. Позивач в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. 30 травня 2023 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Судом встановлено, що 24 лютого 2012 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Власівською селищною радою м. Світловодська Кіровоградської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .(а.с.5) Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 6) З позовної заяви вбачається, що у позивача спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, кожний має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного. Подальше подружнє життя та збереження сім`ї неможливе. Згідно ст.ст.104, 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Оскільки, сторони мають малолітню дитину від даного шлюбу, доказів того, що позивач на даний час вагітна не надано, то у відповідності до ст.110 Сімейного кодексу України, позивач мала право на пред`явлення даного позову. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] » та позивачем не надано доказів стосовно наявності у неї дошлюбного прізвища з « [PERSON] », суд приходить до висновку про неможливість задоволення вимоги щодо зміни прізвища позивачки на « [PERSON] ». В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Outcome: partial