Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла позивача сестра - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповідальне розпорядження від 13.01.2022 року на користь позивача. Спадщину позивачем прийнято, оскільки у визначений строк така звернулася із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач не надала правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла позивача сестра - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно в тому числі на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] (а.с. 5, 9). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповідальне розпорядження від 13.01.2022 року на користь позивача (а.с.11). Спадщину позивачем [PERSON] прийнято, оскільки у визначений строк така звернулася із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач не надала правовстановлюючі документи на спадковий будинок (а.с.12-13). Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ технічного паспорту від 15.10.2022 року та довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №679 від 18.10.2022 року, з якої вбачається, що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , рахується за [PERSON] (а.с.14-19). Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про горядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 15" 6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 11 життя 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.2 ст. 1268). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК). За змістом ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, позивач є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця, до складу якої ввійшло нерухоме майно. Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних докаів, суд приймає рішення про задоволення позову.

Outcome: approved