Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

До Піщанського районного суду Вінницької області надійшов позов керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області, поданий в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Піщанська селищна рада Вінницької області, про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. У вказаній позовній заяві позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області шкоду, завдану навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев в сумі 24691,65 грн., на рахунок: ГУК у Вінницькій області/смт. Піщанка, 24062100 код ЄДРПОУ 37979858, банк: Казначейство України (ЕАП), р/р UА818999980333199331000002890 (за порушення природоохоронного законодавства). Також просить стягнути з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що Тульчинською окружною прокуратурою під час реалізації повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме щодо відшкодування до бюджету шкоди, заподіяної незаконною порубкою відповідачем дерев на території Піщанської територіальної громади. Так, 20 липня 2022 року [PERSON] здійснив незаконну рубку дерев породи акація у кількості 4 шт. різних діаметрів в кварталі 31 виділ 2 ДП "Крижопільський райагроліс" ВОКСЛП "Віноблагроліс" на території Піщанської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області за відсутності дозвільних документів на видалення дерев. Враховуючи зазначене, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Гвоздюком Ю.А. складено протокол № 014800 від 20 липня 2022 року про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] . У подальшому, постановою про накладення адміністративного стягнення № 06/058 від 25 липня 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 65 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Штраф за адміністративне правопорушення [PERSON] сплатив добровільно 05 серпня 2022 року у повному обсязі. Також, у подальшому, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Гвоздюком Ю.А. проведено Розрахунок розмірів лісопорушення та заподіяної ним шкоди у відповідності з протоколом про адміністративне правопорушення № 014800 від 20 липня 2022 року за незаконну порубку дерев (живоростучих), згідно даного розрахунку, шкода завдана навколишньому природному середовищу становить 15915,67 грн., також державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Гвоздюком Ю.А. проведено Розрахунок розмірів лісопорушення та заподіяної ним шкоди у відповідності з протоколом про адміністративне правопорушення № 014800 від 20 липня 2022 року за незаконну порубку дерев (сухостійні), згідно даного розрахунку, шкода завдана навколишньому природному середовищу становить 8775,98 грн. Враховуючи зазначене, [PERSON] надіслано претензію за № 2645/6//22 від 07 вересня 2022 року про те, що ним здійснено незаконно рубку дерев породи вільха у кількості 4 шт. різних діаметрів в кварталі 31 виділ 2 ДП "Крижопільський райагроліс" ВОКСЛП "Віноблагроліс" на території Піщанської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області, що є порушенням ст. ст. 64, 67, 69 Лісового кодексу України. В результаті чого державі заподіяно шкоду в розмірі 24691,65 грн. Даною претензією [PERSON] надано можливість до 07 жовтня 2022 року добровільно сплатити вищевказану шкоду, заподіяну державі. Однак, вказана шкода [PERSON] не сплачена в добровільному порядку та залишається не відшкодованою. Отже, своїми протиправними діями [PERSON] заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 24691,65 грн. У даному випадку, саме внаслідок протиправних дій [PERSON] , з його вини, заподіяно шкоду, тобто наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення як причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Тульчинською окружною прокуратурою листом від 14 листопада 2022 року за вихідним № 02.55/1-588вих-22 повідомлено Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області про встановлення порушень інтересів держави, а саме про наявність невідшкодованих державі збитків внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства з боку [PERSON] у розмірі 24691,65 грн. Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області 25 листопада 2022 листом повідомлено окружну прокуратуру, що збитки завдані державі [PERSON] не відшкодовані, інспекція з позовною заявою до суду про стягнення збитків не зверталась у зв`язку відсутністю достатнього фінансування на сплату судового збору. Крім того, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області не заперечує щодо здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в її особі у суді. Враховуючи, що упродовж тривалого часу (з листопада 2022 року) Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області не вжито заходів, шляхом подання позовної заяви до суду, щодо стягнення спричинених збитків державі, а також той факт, що незаконна порубка дерев завдає шкоди довкіллю, порушує встановлений законодавством порядок охорони навколишнього природного середовища, порушує інтереси держави, є обґрунтовані та достатні підстави для здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави з метою стягнення з відповідача шкоди, завданої навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев. На підставі викладеного, Тульчинська окружна прокуратура звернулася в інтересах Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Прокурор Бідюк Н.П. у підготовчому судовому засіданні 02 серпня 2023 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Самохвалова К.В. в підготовче засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без участі представника інспекції, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнав у повному обсязі. Представник Піщанської селищної ради Вінницької області в підготовче засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність на підставі наявних письмових матеріалів, позовні вимоги підтримує. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Частиною 3 та частиною 4 ст. 200 ЦПК Украни, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Частиною 3 статті 4 ЦПК України передбачено право осіб, яким законом надано повноваження звертатися до суду в інтересах інших осіб, звертатися до суду у випадках, визначених законом. Право прокурора на звернення до суду у визначених законом випадках та участь у розгляді судом справ за його позовами передбачено частиною 3 статті 56 ЦПК України. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі складеного протоколу № 014800 від 20 липня 2022 року по факту незаконної порубки дерев, головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу - державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Гвоздюком Ю.А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 06/058, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмір 510 гривень (а.с. 11-13). Квитанцією від 05 серпня 2022 року підтверджується факт сплати [PERSON] штрафу у розмірі 510 гривень за вчинене адміністративне правопорушення (а.с. 14). Відповідно до розрахунку розміру лісопорушення та заподіяної ним шкоди у відповідності з протоколом про адміністративне правопорушення № 014800 від 20 липня 2022 року за незаконну порубку дерев (живоростучих), шкода завдана навколишньому природному середовищу становить 15915,67 грн. (а.с. 15). Згідно розрахунку розмірів лісопорушення та заподіяної ним шкоди у відповідності з протоколом про адміністративне правопорушення № 014800 від 20 липня 2022 року за незаконну порубку дерев (сухостійні), шкода завдана навколишньому природному середовищу становить 8775,98 грн. (а.с.16). 07 вересня 2022 року за вих. № 2645/6//22 на адресу [PERSON] . Державна екологічна інспекція у Вінницькій області надіслала лист - претензію про добровільну сплату [PERSON] шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у розмірі 24691,65 грн. (а.с. 17). Тульчинською окружною прокуратурою Вінницької області 14 листопада 2022 року за вих. № 02.55/1-588 вих-22 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області скеровано лист про надання інформації про відшкодування [PERSON] завданих збитків, а також повідомити про вжиті заходи по їх відшкодуванню (а.с. 19-20). З копії повідомлення Державної екологічної інспекції у Вінницькій області за № 3611/6/22 від 25 листопада 2022 року адресованого у відповідь на запит Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області встановлено, що збитки завдані державі [PERSON] станом на 28 листопада 2022 року не відшкодовані, інспекція з позовною заявою до суду про стягнення збитків не зверталась у зв`язку відсутністю достатнього фінансування на сплату судового збору (а.с. 21). 25 січня 2023 року Тульчинська окружна прокуратура Вінницької області повторно звернулася із запитом до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про те, чи відшкодавано [PERSON] добровільно збитки завдані державі, а також повідомила про намір звернутися до суду з позовом про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (а.с.22). З копії відповіді Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 27 січня 2023 року № 327/12/23 , наданої на запит Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області встановлено, що збитки завдані державі [PERSON] станом на 27 січня 2023 року не відшкодовані, інспекція з позовною заявою до суду про стягнення збитків не зверталась у зв`язку відсутністю достатнього фінансування на сплату судового збору. Крім того, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області не заперечує щодо здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в її особі у суді (а.с. 23). Згідно зі ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно - соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Згідно зі ст. 13 Конституції України, ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Відповідно до ст. 8 Лісового кодексу України та ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси та землі України, крім лісів та земель, що перебувають у приватній та комунальній власності. Право державної власності на ліси та землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону. Згідно з пунктом 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Відповідно до п. 2 Порядку видачі спеціалізованих дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи розчищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню, ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів. Статтею 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог. Згідно зі ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. ч.1, 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Згідно з ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 65 КУпАП є чинною та ніким не оскаржена, тому на підставі ч.6 ст.82 ЦПК України суд вважає, що наведені у цій постанові обставини та винуватість відповідача у незаконній порубці дерев породи «акація» різних діаметрів в кількості - 4 шт. є доведеними і додатковому доказуванню не підлягають (а.с. 13). Розмір заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок такої незаконної порубки становить 24691,65 гривень, що доводиться приєднаними до позову відповідними розрахунками, складеними у відповідності до додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" (а.с. 15, 16). Відповідачем зі своєї сторони розрахунки сум заподіяної шкоди не оспорені та не спростовані, як і інші встановлені по справі фактичні обставини, а також позов визнано повністю. Окрім того, представником позивача в судовому засіданні доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, а також визнання позову відповідачем до початку судового розгляду по суті, відповідно до ст. 141 ЦПК України та п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на користь Вінницької обласної прокуратури з відповідача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved