Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 21.04.2007 року між нею та відповідачем і зареєстрований за №159 Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини та спільне проживання були припинені через те, що між нею та відповідачем сформувались різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Разом з тим, позивач просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив розірвати шлюб із позивачем та розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд уважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, сторони з 21.04.2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому за №159 Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.11), мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, на примирення не згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає за можливе ухвалити рішення про розірвання даного шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, позаяк позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши пред`явлені позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с.1), а інші 50 відсотків сплаченого судового збору, суд на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved