Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

08.05.2023 ОСББ «Лермонтова-28» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування нанесеної матеріальної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 14.01.2023 року приблизно о 18 год. 50 хв. у [ADDRESS] , [PERSON] умисно пошкодив майно ОСББ «Лермонтова-28», а саме шлагбаум та устаткування до нього на в`їзді до прибудинкової території, чим наніс шкоду ОСББ «Лермонтова-28» в сумі 10509 грн. Після вчинення вказаних дій поїхав у невідомому напрямку. 12.02.2023 дільничим офіцером поліції Обухівського РУП було ухвалено висновок, в якому встановлено, що [PERSON] дійсно у вказаний день та час пошкодив металевий шлагбаум та устаткування до нього. Відповідач свою вину визнав та зобов`язався самостійно відремонтувати пошкоджене ним майно у найкоротший термін. Станом на дату подачі позову до суду відповідач ніякого ремонту не зробив. Оскільки мешканці будинку [ADDRESS] постійно скаржились на необхідність ремонту пошкодженого шлагбаума то ОСББ «Лермонтова-28» було вимушене за власні кошти відремонтувати дане майно. Загальна сума проведення ремонту пошкодженого шлагбауму становить 10509 грн., яка підлягає відшкодуванню з [PERSON] . Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 600 грн. Ухвалою суду від 09 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повторно подав клопотання про відкладення судового засідання, проте про поважність причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає, що повторно відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, а від так подане клопотання про відкладення судового розгляду не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. ОСББ "Лермонтова 28» є власником земельної ділянки площею 0.2075 га, кадастровий номер 3223110100:01:094:0154, цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У 2013 року на в`їзді/виїзді з прибудинкової території ОСББ «Лермонтова 28» правлінням цього товариства було встановлено шлагбаум. 14.01.2023 року приблизно о 18 год. 50 хв. у [ADDRESS] , [PERSON] умисно пошкодив майно ОСББ «Лермонтова-28», а саме шлагбаум та устаткування до нього на в`їзді до прибудинкової території. 14.01.2023 року відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення дізнавачем СД Обухівського РУП ГУ НП в Київській області було прийнято заяву від [PERSON] (голова правління ОСББ «Лермонтова 28») про пошкодження майна на території будинку [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення начальника [PERSON], відносно заяви [PERSON] було прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян» відповідно до розділу ІІ ст..ст. 14-18. Громадянин [PERSON] зобов`язався самостійно за власні кошти відремонтувати пошкоджений ним металевий шлагбаум. (а.с.10). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто щодо обставин, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 753/7281/15-ц). З матеріалів справи вбачається що [PERSON] пошкодив металевий шлагбаум та зобов`язувався самостійно за власні кошти відремонтувати пошкоджене майно. Таким чином, відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження відсутності його вини у пошкодженні шлагбаума чи доказів проведення ремонту, встановленого на в`їзді/виїзді з території ОСББ «Лермонтова 28». Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення шлагбаума. Вартість проведення ремонту пошкодженого шлагбаума становила 10509,00 грн., що підтверджується Дефектним актом від 22 березня 2023 року, складеним фізичною особою - підприємцем [PERSON] , актом №2 приймання виконаних робіт за квітень 2023 року, копіями платіжних інструкцій №91, 117 (а. с.11-15). Підписаний сторонами договору акт приймання-передавання робіт/послуг є документом, який посвідчує факт належного однією з них роботи/надання послуги, а також визначає її обсяги (вартість) (постанова Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12827/17, від 13 січня 2020 року у справі № 910/16303/18). Будь-яких доказів на спростування розміру збитків, спричинених позивачеві пошкодженням шлагбаума, відповідачем суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСББ «Лермонтова 28» та стягнути з відповідача на користь позивача збитки у сумі 10509,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 12 квітня 2023 року б/н, укладений між ОСББ «Лермонтова 28», в особі голови правління Литвин В.В. та адвокатом Крамар О.П., акт приймання-передачі виконаної роботи № 1 від 12 квітня 2023 року та платіжною інструкцією №114 від 14.04.2023 року, що засвідчує оплату позивачем правничої допомоги у сумі 1100,00 грн., акт приймання-передачі виконаної роботи № 2 від 04 травня 2023 року. (а. с. 64-67). Велика палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2021 року у справі №910/12876/19 сформувала правову позицію відповідно до якої розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. ОСББ «Лермонтова 28» у передбаченому ЦПК порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, проте, враховуючи достатність та відповідність розміру витрат на правову допомогу - характеру спірних правовідносин, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, а саме стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лермонтова 28» 6000,00 гривень витрат на правову допомогу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved