Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , Великобурлуцької територіальної громади Куп`янського району Харківської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що [INFO] помер її дід [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] до смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] залишив заповіт на ім`я своєї доньки [PERSON] , яка не прийняла спадщину та не претендує на неї, про що подала відповідну письмову заяву до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області. Спадщину після смерті [PERSON] іншими особами не прийнята. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про праву на спадщину за законом за вищевказаний будинок, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач як спадкоємець п`ятої черги не звернулася з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Зазначає, що строк на прийняття спадщини після померлого був пропущений з поважних причин, а саме, через те, що позивач не була обізнана, що після смерті її діда залишилася неприйнята спадщина, оскільки вважала, що вона прийнята її матір`ю. Згідно з рішенням Вищої ради правосуддя №399/0/15-23 від 20.04.2023 «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» з 01.05.2023 територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області змінено на Червонозаводський районний суд міста Харкова. Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 22.06.2023 на підставі рішення зборів суддів №21 від 14.06.2023 справу передано до розгляду судді Шиховцовій А.О. Ухвалою від 26.06.2023 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутністю, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проти задоволення позову не заперечувала та просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача - Великобурлуцької територіальної громади Куп`янського району Харківської області не з`явився, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надійшло. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оскільки відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №88 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2000 за реєстровим №2925 [PERSON] належав будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до заповіту від 31.10.2008, посвідченого секретарем Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області Житник О.Я. заповів належний йому будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] своїй доньці - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.09.1970 [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , про що складений актовий запис №294 (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.12.1986 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що складений актовий запис №320 (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.02.1987 [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , про що складений актовий запис №86 (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2009 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що складений актовий запис №309 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.14). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.10.2021 державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Скидан Г.С. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [INFO] рідного діда [PERSON] (а.с.20). Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме терміном на один місяць після набрання рішенням законної сили. З урахуванням викладеного вище, а також зважаючи на те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved