Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу житлового дубинку дійсним, посилаючись на те, що 04.07.2000 р. він придбав у [PERSON] житловий будинок із господарськими спорудами [ADDRESS] . Відповідно до рішення виконкому Мостівської сільської ради №5 від 02.10.2003 р. адреса «Советская 127» змінено на «Веселинівська, 22». Житлова площа будинку складає 24,9 кв.м., житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.07.2000 р. №1162. На момент укладення договору між сторонами була досягнута згода з усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, а саме: укладений сам договір, проведений розрахунок за ним. Договір був зареєстрований на Універсальній товарно - сировинній біржі м. Вознесенськ Миколаївської області 04.07.2000 р. та зареєстрований у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю. 10.07.2000 р. Вознесенським МБТІ на договорі вчинений реєстраційний напис за реєстровим №138. У лютому 2021 р. [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням земельної ділянки 2 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Наразі позивач дізнався, що укладений між позивачем та [PERSON] договір є недійсним, так як не був посвідчений нотаріально. На теперішній час посвідчити договір нотаріально не має змоги, оскільки договір пройшов державну реєстрацію права власності, а тому позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №393 від 04.07.2000 р. Представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги у письмовій заяві позов підтримала, просила задовольнити його та розглянути справу у її та позивача відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень сторонами, суд розглянув справу без їх участі на підставі письмових матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що 04 липня 2000 р. між [PERSON] та [PERSON] . укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS] житловою площею 24,9 кв.м. За умовами договору [PERSON] продала, а [PERSON] купив зазначений житловий будинок з господарськими спорудами. Сторони кожний зі свого боку виконали всі умови договору, що підтверджується письмовим договором №393 від 04 липня 2000 р., посвідчений Універсальною товарно сировиною біржею м. Вознесенськ Миколаївської області. Договір зареєстрований у Вознесенському МБТІ на праві приватної власності за [PERSON] , про що свідчить реєстраційний напис на договорі від 10 липня 2000 р. за №138. Житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадок за заповітом виданого Доманівською державною нотаріальною конторою 03.07.2000 р. за реєстровим №1162. Згідно рішення виконкому Мостівської сільської ради ради народних депутатів №5 від 02.10.2003 р. домоволодіння що числиться за адресою [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] . Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №837773, [PERSON] , проживаючий за адресою [ADDRESS] на підставі рішення VІІІ сесії 6 скликання Мостівської сільської ради від 20.10.2011 р. №7 є власником земельнох ділянки площею 0,2500 га. Яка розташована за адресою [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На даний час позивач не може розпорядитися належним йому на праві власності житлового будинку у зв`язку із недотриманням форми правочину, а саме відсутністю нотаріального посвідчення договору. Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР (1963 року) 10 липня 2000 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації Миколаївської області. За змістом статтей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація Вознесенським міжміським бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за [PERSON] права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на липень 2000 року не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 N 56, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 р. за N 31/1056 передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Оскільки покупець [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу жилого будинку, сплатив за придбане майно 7\~308 грн., зареєструвався у спірному будинку, договір відповідно до частини 2 статті 227 ЦК УРСР зареєстрований у Вознесенському МБТІ, посвідчення на сьогодні договору у нотаріальному порядку є неможливим через зареєстроване за позивачем право власності на будинок, то суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку в судовому порядку.

Outcome: approved