Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09.02.2017 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, в якому народилась дочка, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем, оскільки подружнє життя у сторін не склалось, рішенням суду шлюб між ними було розірвано. Перебуваючи у\~шлюбі сторони\~намагались піклуватись\~як про\~спільне майбутнє,\~так і\~майбутнє своєї\~дитини,\~в результаті\~чого придбали\~та зареєстрували\~на ім`я\~відповідача автомобіль\~марки «Peugeot\~107»,\~реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно звіту\~про оцінку\~ринкова вартість\~транспортного засобу\~ «Peugeot\~107»,\~реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, дата реєстрації 18.12.2021, склала 154\~440 гривень. Дійти згоди із відповідачем з приводу поділу автомобіля, який є спільною сумісною власністю не вдалось, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутись з відповідним позовом до суду. Враховуючи те,\~що вищевказаний\~автомобіль,\~який є\~об`єктом рухомого\~майна та\~є неподільною\~річчю,\~яку неможливо\~виділити в\~натурі без\~втрати її\~цільового призначення,\~зареєстрований на\~відповідача,\~а також\~знаходився та\~знаходиться у\~його користуванні,\~на думку\~позивача,\~доцільним буде\~поділити спільне\~майно подружжя,\~шляхом стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача грошової\~компенсації 1/2\~вартості автомобіля\~марки «Peugeot\~107»,\~реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, дата реєстрації 18.12.2021, у розмірі 77 220 грн. та стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 992,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Драчук Т.М. не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги своєї довірительки підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги не визнає, заперечує щодо їх задоволення, так як не вважає, що автомобіль є спільно нажитим майном, оскільки він все зробив сам, утримував дружину за свої власні кошти; для задоволення позовних вимог недостатньо доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задоволити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до \~ст.\~4\~ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.02.2017, який було розірвано рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.11.2022 (а.с. 12 - 13). \~ \~ \~ \~Згідно реєстраційної\~картки транспортного\~засобу (а.с.\~50\~зворот),\~на підставі\~договору купівлі\~ продажу\~від 18.12.2021,\~відповідач [PERSON] \~є власником\~автомобіля марки\~«Peugeot\~107»,\~реєстраційний номер [NUMBER] ,\~2009\~року випуску.\~ \~ \~ \~ \~Тобто, про власності на вказаний транспортний засіб відповідач набув перебуваючи у шлюбі з позивачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~звіту про\~оцінку транспортного\~засобу легковий\~хетчбек «Peugeot\~107»,\~реєстраційний номер [NUMBER] ,\~2009\~року випуску,\~складеного ФОП\~ [PERSON] ,\~станом на\~26.12.2022\~найбільш ймовірна\~ринкова вартість\~автомобіля марки\~«Peugeot\~107»,\~реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску станом на складає 154440, 00 грн. (а.с. 16 - 28). \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 50 - 52), до 07.01.2023 автомобіль марки був зареєстрований за відповідачем. \~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою 30.12.2022; ухвалою судді від 04.01.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено судове засідання на 15.02.2023. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження 05.01.2023 (а.с. 47). \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідач достеменно знаючи про наявність судового спору з приводу автомобіля, який було придбано під час шлюбу з позивачем, відчужив його. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 70 СК\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. п. 22, 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК\~та\~ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угоди (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. \~ \~ \~ \~У пунктах 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України\~передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. \~ \~ \~ \~Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються\~статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що автомобіль був придбаний подружжям в період перебування у шлюбі, отже був їх спільною сумісною власністю, згідно із\~ст.60 СК. \~ \~ \~ \~Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої\~статті 71 СК України). Тобто, суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема, щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме: про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. \~ \~ \~ \~Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя\~статті 368 ЦК України). \~ \~ \~ \~Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша\~статті 60 СК України). \~ \~ \~ \~Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~ЦК України\~(стаття 68 СК України). \~ \~ \~ \~Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша\~статті 69 СК України). \~ \~ \~ \~У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша\~статті 70 СК України). \~ \~ \~ \~Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364\~цього Кодексу\~(частина третя\~статті 370 ЦК України). \~ \~ \~ \~Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої\~статті 364 ЦК України). \~ \~ \~ \~Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга\~статті 183 ЦК України). \~ \~ \~ \~Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята\~статті 71 СК України). \~ \~ \~ \~Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша\~статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга\~статті 365 ЦК України). \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у цивільній справі № 209/3085/20 зауважує, що приписи частин четвертої та п`ятої\~статті 71 СК України\~і\~статті 365 ЦК України\~з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК\~Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі\~статтею 365 ЦК України\~заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. Інакше кажучи, вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду (див. висновок, сформульований у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 299/2587/15-ц). Підтвердження платоспроможності такого відповідача законодавство України не вимагає. \~ \~ \~ \~Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. \~ \~ \~ \~Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. \~ \~ \~ \~Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя» роз`яснив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. \~ \~ \~ \~У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом встановлено, що автомобіль до 07.01.2023 був зареєстрований за відповідачем. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відчуження спірного автомобіля без згоди позивачки та використання коштів на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї, надає право позивачу на отримання половини його вартості (правові висновки Верховного Суду України, висловлені у постановах: від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16; від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1587цс16). \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розмір компенсації суд керується наступним. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст.63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.65 СК України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч.2\~ст. 369 ЦК України\~та ч. 2\~ст.65 СК України, при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. \~ \~ \~ \~Оскільки на момент вирішення судом спору автомобіль було відчужено і він не належить подружжю, а належить іншій особі, то майном, яке підлягає розподілу є не автомобіль, а грошові кошти, отримані від його реалізації. \~ \~ \~ \~Позивачем на\~підтвердження вартості\~вказаного автомобіля\~надано суду\~звіт про\~оцінку транспортного\~засобу легковий\~хетчбек «Peugeot\~107»,\~реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску, складеного ФОП [PERSON] , згідно якого станом на 26.12.2022 найбільш ймовірна ринкова вартість автомобіля складає 154440, 00 грн. \~ \~ \~ \~Поділ автомобіля\~суд здійснює\~шляхом стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача 77\~220\~грн.\~грошової компенсації\~замість його\~частки в\~розмірі 1/2\~у праві\~спільної сумісної\~власності на\~автомобіль «Peugeot\~107»,\~реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску . \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Виходячи із\~встановлених обставин\~справи,\~з огляду\~на те,\~що на\~момент ухвалення\~судом рішення,\~відповідач відчужив\~спільне сумісне\~майно,\~а також\~враховуючи право\~позивача на\~компенсацію своєї\~частки у\~проданому майні,\~рівність вартості\~спільного майна,\~суд дійшов\~до висновку\~про обґрунтованість\~позовних вимог\~позивача про\~стягнення з\~відповідача на\~її користь\~в порядку\~поділу майна\~подружжя грошову\~компенсацію вартості\~1/2\~частки транспортного\~засобу -\~автомобіля «Peugeot\~107»,\~реєстраційний номер [NUMBER] , 2009 року випуску у розмірі - 77 220 грн. \~ \~ \~ \~Суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09.12.1994 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р.). Такі висновки також викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 607/9865/16-ц. \~ \~ \~ \~Визначаючись щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір\~судового збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. ( а.с. 1). \~ \~ \~ \~Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя\~статті 141 ЦПК України). Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.\~\~ На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування стороною позивача було надано: договір №15/22-ц про надання професійної правничої допомоги від 09.09.2022, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Драчук Т.М., меморіальний ордер від 09.09.2022 (а.с. 36 - 40). З огляду на викладене, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.

Outcome: approved