Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.09.2021 між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 15000 доларів США на строк до 01.11.2021, про що відповідач склала розписку від 01.09.2021. Відповідач гроші не повернула та допустила прострочення, тому за період з 01.11.2021 по 01.11.2022 повинна сплатити 3% річних від суми боргу, що становить 450 доларів США. Просив стягнути з відповідача на свою користь борг в розмірі 15450 доларів США. 30.01.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження. 04.04.2023 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 01.09.2021 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики на суму 15000 доларів США на строк до 01.11.2021, про що відповідачем складена розписка від 01.09.2021. Відомості про виконання відповідачем своїх зобов`язання відповідно до умов укладеного договору відсутні. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встанволено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що [PERSON] дійсно отримала від [PERSON] за договором позики від 01.09.2021 грошові кошти в сумі 15000 доларів США. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконала та в строк до 01.11.2021 не повернула грошові кошти. Таким чином, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання, які виникли у неї з договору позики від 01.09.2021, та допустила прострочення, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 15000 доларів США, яка підлягає стягненню на користь позивача. Щодо вимог про стягнення 3% річних за період з 01.11.2021 по 01.11.2022 в сумі 450 доларів США суд відзначає наступне. 24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан. Таким чином, позивач безпідставно вимагає стягнення з відповідача 3% річних за період з 24.02.2022 по 01.11.2022. Оскільки відповідач допустила прострочення виконання зобов`язань щодо повернення коштів за договором позики від 01.09.2021, то стягненню підлягають 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 01.11.2021 по 23.02.2022. За розрахунком суду 3% річних за період з 01.11.2021 по 23.02.2022 становлять 103,56 доларів США. (3% річних = сума боргу х 3% : 100% х кількість прострочених днів : 365 днів у році = 15000 доларів США х 3% : 100% х 115 днів прострочки : 365 днів = 141,78 доларів США.). Таким чином, з урахуванням вищенаведеного розрахунку суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики в розмірі 15000 доларів США та 3% річних за період з 01.11.2021 по 01.11.2022 в розмірі 141,78 доларів США, що загалом становить 15141,78 доларів США. З урахуванням наведеного та обставин, встановлених в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати по оплаті судового збору в сумі 5602,46 грн. (15141,78 доларів США х 37 грн. х 1% = 5602,46 грн.), оскільки позовні вимоги частково задоволено, а позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved