Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

У вересні 2022 року представник позивача [PERSON] , діючи від імені та в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що позивач та відповідач 03 травня 2022 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені з липня 2022 року. Подружнє життя сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, різні інтереси. Між ними виникають непорозуміння на побутовому ґрунті, які пов`язані з веденням господарства, облаштуванням побуту. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому представник позивача просив не надавати строк на примирення та розірвати шлюб. Ухвалою судді від 16 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 13 березня 2023 року частково задоволено клопотання відповідача, надано сторонам у справі про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] строк на примирення - чотири місяці - до 13 липня 2023 року. Ухвалою суду від 14 липня 2023 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 09 серпня 2023 року. 09 серпня 2023 року в судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з`явилися, але представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу без участі позивача та представника позивача. 09 серпня 2023 року в судове засідання відповідач не з`явилася, але подала до суду заяву, у якій указала, що вона визнає позовні вимоги повністю і не заперечує проти їх задоволення, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилом частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 03 травня 2022 року, про що складено відповідний актовий запис № 27, місце державної реєстрації шлюбу: Носівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а. с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони не виявили бажання примиритися, позивач скористався правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягав на розірванні шлюбу. Судом також установлено, що спільне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними інтересами. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Протягом наданого судом сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення сторони не примирилися. Після спливу наданого судом строку на примирення відповідач позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, суд уважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо судових витрат по справі суд зазначає таке: частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 4), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved