Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому прохають стягнути на їх користь суму заборгованості по кредитному договору №8/AG4-02-08 від 06.02.2008 з яких 452620,90 грн боргу по крежиту, 25178,18 грн заборгованості по відсоткам та 31556,40 грн пені та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.02.2008 між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8/AG4-02-08 від 06.02.2008 про надання відповідачеві кредиту в сумі 701475 грн на придбання автомобіля Lexus LS460, строком повернення до 06.02.2015, банк виконав свої зобов`язання та перерахував кошти в оплату за придбання автомобіля ТОВ «АРТ-Слав Моторс». У відповідності до кредитного договору п.п.3 відповідач зобов`язався з 01 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячних ануїтетних платежів. Відповідно до п. 3.5 кредитного договору в разі порушення строків сплати заборгованості за кредитом та процентами Банк має право вимагати від [PERSON] дострокового повернення кредитних коштів в повному обсязі. Однак [PERSON] свої зобов?язання за кредитним договором № 8/AG4-02-08, не виконує. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору забезпеченням виконання зобов?язань за кредитним договором є застава автомобіль марки Lexus, модель LS460, тип легковий седан, чорного кольору, № шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , зареєстрований Комсомольським ВРЕП 05.02.2008 р., згідно договору № 8/AG4-02-08-Z від 06.02.08 3 метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 8/AG4-02-08 від 06.02.08 з [PERSON] було укладено договір поруки № 8/AG4-02-08-P від 03.02.2010. Також з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 8/AG4-02-08 від 06.02.08 р. з [PERSON] було укладено договір поруки № 8/AG4-02-08-P1 від 03.02.2010 . 3 умовами кредитного договору [PERSON] та [PERSON] були ознайомлені та погодився, що підтверджується договорами поруки (п. 1.3.). У разі невиконання [PERSON] зобов?язань за кредитним договором (п. 2.1. договору поруки) [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідачі відповідають в повному обсязі, як по основному боргу, так і по процентах, підвищених процентах, сплаті комісійної винагороди, неустойки, а також по відшкодуванню всіх збитків (п. 2.2. договору поруки). Заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.04.2012 вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» задоволено, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 509356,48 грн та судові витрати. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.04.2020 заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області у справі № 2-2056/11 скасовано за заявою представника [PERSON] адвоката Киченок А.С. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області до участі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення за кредитним договором, як правонаступника позивача було залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». 12.04.2021 від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. 14.07.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , відповідно до якого зазначає, що позивач звернувся з позовом до поручителя лише 25.10.2011 тобто поза межами шестимісячного строку з моменту настання строку виконання основного зобов`язання, оскільки [PERSON] порушив свої зобов`язання 17.11.2010, а отже позивач повинен повідомити відповідачів не пізніше травня 2011 року, отже вважає, що порука за Договором № № 8/AG4-02-08-P від 03.02.2010 є припиненою (т.2 а.с.79-81). 09.09.2022 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (т.3 а.с. 172-182). 19.07.2023 сторони до суду не з`явились про розгляд справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої просять позов задовольнити та розглядати справу у їх відсутність. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України 19.07.2023 фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №8/AG4-02-08 від 06.02.2008 укладеного між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» відповідачеві було надано кредит у сумі 701475 грн на придбання автомобіля Lexus LS460, строком повернення до 06.02.2015. У відповідності до кредитного договору п.п.3 відповідач зобов`язався з 01 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячних ануїтетних платежів, відповідно до додатку до кредитного договору №1. Відповідно до п. 3.5 кредитного договору в разі порушення строків сплати заборгованості за кредитом та процентами Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредитних коштів в повному обсязі (т.1 а.с.10-12). Відповідно до п. 5.1 кредитного договору забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором є застава автомобіля марки Lexus, модель LS460 за договором № 8/AG4-02-08-Z від 06.02.2008 р. (т.а.с. 19). В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] між Банком та [PERSON] , [PERSON] були укладенні договори поруки за № 8/AG4-02-08-P та № 8/AG4-02-08-P1 від 03.02.20010, відповідно до яких у разі невиконання [PERSON] зобов?язань за кредитним договором (п. 2.1. договору поруки) [PERSON] та [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до договору купівлі - продажу №3 ТОВ «Арт-Слав Моторс» продав [PERSON] автомобіль Lexus, модель LS460 за 841770 грн (т.1 а.с.15-16). Відповідно до меморіального ордеру від 06.02.2008 ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» перерахував кошти від [PERSON] ТОВ «Арт-Слав Моторс» у сумі 701 475 грн ( т.1 а.с.14). У зв`язку із невиконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за вказаним вище кредитним договором станом на 20.10.2021 утворилась заборгованість у сумі 509 356 грн. 48 коп., з яких: прострочена заборгованість по кредиту становить -31682, 62 грн., прострочена заборгованість по відсоткам -21785, 38 грн., поточна заборгованість по відсоткам -3392 грн. 80 коп., сума кредиту, що підлягає достроковому поверненню становить -420 939, 28 грн., пеня 31556, 40 грн. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 11.10.2018 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило право вимоги за договором № 8/AG4-02-08 ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (т1. а.с.154-156). Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статтей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи із змісту 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1,2 ст.554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Враховуючи, що пунктом 5.1 договору поруки передбачено, що порука за цим договором припиняється із припиненням зобов`язання , що забезпечується нею, порука також припиняється якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не пред`явив вимоги до поручителя, суд дійшов висновку, що сторони визначили строк чинності поруки, а саме, погодивши, що порука [PERSON] , [PERSON] припиняється після закінчення 3 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором № №8/AG4-02-08 від 06.02.2008 року, укладеним між банком та [PERSON] . В ситуації, що склалася підлягають застосуванню положення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Разом з тим, у кредитному договорі п.4.1.7 кредитного договору № №8/AG4-02-08 від 06.02.2008 кредитні кошти надані позичальнику на строк до 05.02.2015, включно. Таким чином, саме зазначену вище дату слід рахувати днем настання строку виконання основного зобов`язання. Поряд з цим, відповідачем на адресу позичальника [PERSON] та поручителів надіслано досудові вимоги від 20.09.2011 про дострокове виконання ними зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з допущеними порушеннями його умов щодо своєчасного погашення кредиту. Відповідно до матеріалів справи позивач АТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до суду з позовом до відповідачів 26.20.2011 (а.с.2). Отже посилання [PERSON] на обставини щодо припинення договору поруки є безпідставними, оскільки цивільним законодавством передбачена можливість звернення з вимогою до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, а не від дня отримання вимоги. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню. Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Щодо судових витрат суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи право вимоги щодо стягнення судового збору за подання до суду ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не відступалось, отже судові витрати до стягнення на їх користь не підлягають.

Outcome: approved