Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON] , [INFO] , місце проживання дитини у встановленому законом порядку не визначено. Позивач сплачує на користь відповідача аліменти на утримання дитини. Позивачу стало відомо, що відповідач кошти , які ним перераховуються як аліменти витрачає на особисті потреби, а не на утримання , всебічний розвиток дитини. Відповідач не забезпечує дитину коштами на харчування в школі, мати не переймається її позашкільним життям, не цікавиться її успіхами. Позивач намагається контролювати процес навчання доньки, спонукати дитину навчатися додатково , проте не знаходить підтримки у [PERSON] . Позивач має стабільний, самостійний не малий дохід, ним створені всі умови для проживання та розвитку дитини. У разі задоволення позовних вимог він не чинитиме жодних перешкод для спілкування матері з донькою. Просив визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про місце проживання дитини з матір`ю. У позовній заяві посилалась, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина з народження проживає з нею, зареєстрована за місцем фактичного проживання. Дитина спілкується з батьком. У доньки дуже близькі стосунки з нею та її старшою сестрою, вони мають спільні інтереси, захоплення, коло друзів. Відповідач [PERSON] не має досвіду виховання дітей . Просила визначити місце проживання дитини з нею. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 червня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року відмовлено [PERSON] про прийняття зустрічної позовної заяви. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2023 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 552/ 2091/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві про визначення місця проживання дитини з цивільною справою № 552/5360/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради про місце проживання дитини з матір`ю. Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року закрито підготовче засідання , зобов`язано виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування провести бесіду з [PERSON] , 2011 року народження та надати висновок з врахуванням думки дитини щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. У судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримує та просить задовольнити. Суду надано відзив на позовну заяву [PERSON] щодо не визнання позовних вимог, заперечує обставини, що викладені в позовній заяві. У задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Пояснила, що донька зустрічається та спілкується з батьком, у них нормальні відносини. У неї з донькою близькі відносини, донька спілкується зі своєю старшою сестрою, бажає у подальшому, як і її сестра здобувати освіту. Дитина проживає у квартирі, яка належить [PERSON] на праві власності , де створені всі належні умови для проживання та розвитку дитини. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник третьої особи служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин другої-третьої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини другої та третьої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) суд дійшов висновку, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Полтави розірвано, мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 липня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 12 000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Малолітня [PERSON] зареєстрована та фактично проживає з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Квартира є власністю [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 11 липня 2022 року проведеного за адресою [ADDRESS] , умови проживання задовільні. В квартирі зроблений ремонт, охайно. В кімнатах меблі, побутова техніка (телевізор, планшет, ноутбук, холодильник) . Продукти харчування в наявності. Для дитини окрема кімната, в якій є ліжко, шафа, комп`ютерний стіл. Одяг, взуття відповідно до сезону. Зі слів матері і доньки стосунки добрі, довірливі. Акт затверджений начальником служби у справах дітей Київського райвиконкому. На момент відвідування складних життєвих обставин не виявлено. Матір спроможна виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 12 липня 2022 року за адресою [ADDRESS] , за місцем проживання [PERSON] встановлено, що умови проживання задовільні , в усіх кімнатах зроблений сучасний ремонт, квартира повністю вмебльована, в наявності сучасна побутова техніка, санітарно-гігієнічний стан відмінний. Для дитини передбачена окрема кімната з обладнаним місцем для навчання: офісний стіл, стілець, є окремий диван - спальне місце та шафа для одягу. У батька з дитиною дружні стосунки , з помірною вимогливістю батько ставиться до навчального та виховного процесу доньки. Акт затверджений завідувачем відділом служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради. Статтею 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради № 72 від 28 березня 2023 року затверджено висновок виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . З висновку вбачається, що під час бесіди малолітня [PERSON] повідомила, що навчається в Полтавському ліцеї № 3, проживає разом з матір`ю. Із татом спілкується приблизно один раз на тиждень, він допомагає їй займатися математикою. [PERSON] повідомила, що стосунки із мамою добрі, довірливі, мама приділяє їй достатньо уваги, вона і надалі бажає проживати з мамою. Судом встановлено, що і батьком, і матір`ю створено належні умови для виховання та розвитку дитини, відповідно до характеристик та довідок з навчальних закладів , де навчалась та навчається дитина, сторони в рівній мірі приймають участь у вихованні доньки. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). При вирішенні заявлених вимог сторін, суд перш за все виходить із найкращих інтересів малолітньої [PERSON] , 2011 року народження, враховує у тому числі вік дитини, право на гармонійний розвиток і належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами та обов`язками батьків, дійшов висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю [PERSON] .. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право брати участь у її житті та вихованні незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Беручи до уваги обставини справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини, суд дійшов висновку про те, що на даному етапі життя [PERSON] визначення її місця проживання із матір`ю буде відповідати найкращим інтересам дитини. На час ухвалення рішення, судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком буде мати більш позитивний вплив на дитину, ніж залишення її проживати разом з матір`ю, у звичному для неї середовищі. Позивач [PERSON] не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що проживання дитини з матір`ю буде суперечити найкращому забезпеченню інтересів дитини. В подальшому, з урахуванням обставин, які можуть виникнути, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку, а після досягнення [PERSON] , 2011 року народження чотирнадцятирічного віку, вона вправі самостійно визначати з ким із батьків буде проживати. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини не підлягають задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] про місце проживання дитини з матір`ю є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved