Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

19.04.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] з частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення повноліття. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 липня 2014 року він з відповідачем [PERSON] зареєстрував шлюб, який на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року був розірваний. Від спільного шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2018 року у справі № 495/9994/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.10.2018 року до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме до [INFO] . Позивач 11.09.2019 року зареєстрував шлюб з [PERSON] у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 11 вересня 2019 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на [PERSON] . Позивач [PERSON] належним чином сплачував аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення доньки, однак з народженням дітей у другому шлюбі, інша сім`я також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду, неможлива. На підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 27 лютого 2023 року (справа № 495/10368/22) було визнано позивача, [PERSON] , біологічним батьком двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , також відповідно цього рішення прізвище та по батькові дітей було змінено, наразі діти проживають зі мною та знаходяться на моєму утриманні. Разом з сім`єю позивача проживає дитина моєї теперішньої дружини [PERSON] від першого шлюбу донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Шабівської сільської ради від 13.04.2023 року. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що у позивача на утриманні перебувають дві малолітні дитини, у нього змінився сімейний стан, а тому аліменти, які стягуються на утримання доньки [PERSON] , [INFO] на користь відповідачки [PERSON] , мають бути зменшені з частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення повноліття, з метою чого він звернувся до суду з відповідним позовом та просить ухвалити відповідне рішення. Відповідач [PERSON] в порядку статті 178 цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що у позовних вимогах позивач слід відмовити у повному обсязі з огляду на наступне. В обґрунтування заявленого до мене позову позивач зазначив у позовній заяві, що 11 вересня 2019 року він, після розірвання у 2018 році шлюбу, укладеного зі мною у 2014 році, зареєстрував повторний шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації цього шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що мною не заперечується. Твердження позивача, що з народженням дітей у другому шлюб, інша сім`я також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у розмірі,встановленому рішенням суду, неможлива, не відповідає дійсності, оскільки позивач не подав разом з позовною заявою доказів на підтвердження зазначених ним обставин, тобто докази народження дітей у повторному (другому) шлюбі з [PERSON] , який, згідно наданої позивачем копії свідоцтва про шлюбу серія [NUMBER] , було зареєстровано тільки 11 вересня 2019 року, а також докази неможливості й надалі сплачувати аліменти на утримання нашої спільної дитини у розмірі, встановленому рішенням суду. Згідно доданих позивачем до своєї позовної заяви копій свідоцтв про народження дітей, його нинішня (друга) дружина [PERSON] народила своїх дітей задовго до реєстрації шлюбу з позивачем 11 вересня 2019 року, а саме у 2011 і 2015 роках, а отже, вона народила дітей не перебуваючи в шлюбі з позивачем. Більше того, останню дитину (сина [PERSON] народила [INFO] , коли позивач ще перебував зі мною в шлюбі (з 18.07.2014 р. по 07.12.2018 р. (день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу)), а тому враховуючи дату народження вказаної дитини ( [INFO] ) і строк тривалості вагітності (дев`ять місяців), зачата вказана дитина була десь у серпні 2014 року, тоді як з 18 липня 2014 року позивач офіційно перебував зі мною в шлюбі, а також проживав разом зі мною. Акцентую увагу суду на тому, що шлюб між нами було розірвано судом за позовом позивача [PERSON] від 18.09.2018 року, в якому останній зазначив, що «подружні відносини ми припинили у вересні 2018 року».Крім того, надані позивачем суду письмові докази, додані до його позовної заяви, не підтверджують неможливість позивача в подальшому сплачувати аліменти на утримання нашої спільної дитини у розмірі, встановленому рішенням суду, більше того, позивач надав суду докази того, що він регулярно, без затримки сплачує аліменти на утримання нашої спільної дитини у розмірі, встановленому рішенням суду, що свідчить про можливість позивача й надалі сплачувати аліменти у розмірі, встановленому за рішенням суду. На теперішній час позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України і регулярно отримує стабільний, досить високий, порівняно з середньою заробітною платою по нашому регіону, дохід у вигляді грошового забезпечення, розмір якого перевищує 20 000 грн на місяць, що вбачається з наданого позивачем суду розрахунку заборгованості по аліментах від 13.04.2023 року складеного виконавцем в межах виконавчого провадження № [NUMBER]. За наведених вище обставин твердження позивача про те, що у його другому шлюбі були народжені діти і подальша сплата аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду, неможлива, є безпідставними, а тому відповідачем це не визнає і відхиляє. З приводу доводу позивача про те, що інша сім`я також потребує належного матеріального забезпечення, звертаю увагу суду на те, що відповідно до ч. 4 ст. 55 Сімейного кодексу України (далі - СК) саме подружжя, а не лише чоловік, повинно спільно дбати про матеріальне забезпечення своєї сім`ї. У своєї позовної заяві позивач також зазначив, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 27 лютого 2023 року (справа № 495/10368/22) його було визнано начебто біологічним батьком двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вони проживають із ним і знаходяться на його утриманні, а також з його сім`єю проживає [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] від першого шлюбу, однак, згідно вказаного судового рішення, суд не визнавав позивача саме біологічним батьком вказаних дітей, про що безпідставно стверджує позивач, резолютивна частина зазначеного рішення суду взагалі не містить навіть слова «біологічним».Надані позивачем суду письмові докази, зокрема, витяг № 06.2-12/06- 01.2771 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; витяг з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання позивача; довідка з сільради про місце мешкання [PERSON] та осіб, які фактично проживають разом з нею, підтверджують лише факт проживання позивача разом з вказаними дітьми, що само по собі не доводить факт їх утримання. З рішення суду про встановлення батьківства позивача також не вбачається, що судом під час розгляду справи було встановлено факт перебування на утриманні позивача дітей, батьком яких його було визнано судом за дуже сумнівних, суперечливих, а отже недостовірних даних. Однією з підстав звернення до суду позивач зазнав, що у нього погіршилось матеріальне становище так як на його утримані перебувають двоє малолітніх дітей, також позивач зазначив, що даний факт є доведеним, оскільки народження в нього інших дітей, яких відповідно до закону він зобов`язаний утримувати, свідчить про погіршення його фінансового стану, у даному випадку звертаю увагу суд на те, що підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного за рішення суду, є не сама по собі зміна матеріального стану платника аліментів, про що зазначає позивач, а значне погіршення матеріального становища батька, про що позивач також зазначив у своєї позовної заяві. Позивач не обґрунтовує заявлену ним до мене позовну вимогу тим, що з часу присудження йому аліментів в нього значно зменшився дохід, який, судячи по розміру щомісячно сплачуємих ним аліментів у гривневому вимірі тільки зростає. Ця обставина свідчить про те, що матеріальний стан позивача як платника аліментів лише покращується, а не погіршується, як це обґрунтовує позивач, посилаючись лише на народження в нього інших дітей, що за наведених вище обставин є необґрунтованим і не може вважатися безспірним та достовірно встановленим, більш того у квітні поточного року, в якому позивач звернувся із позовом до мене про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, він, судячи по наданому ним же розрахунку заборгованості по аліментах, офіційно отримав дохід у розмірі, що перевищує 20 000 грн, який саме дозволяє йому й надалі сплачувати аліменти на утримання нашої спільної дитини у розмірі, встановленому за рішенням суду без шкоди для утримання двох інших дітей, з позовом про визнання свого батьківства над якими позивач звернувся до суду лише через три роки після укладення шлюбу з їх матір`ю, вже після початку у лютому 2022 року військової агресії російської федерації проти України, мабуть, щоб отримати законну підставу в разі чого звільнитися з військової служби з ЗСУ за мобілізацією під час воєнного стану в зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що наразі є доволі поширеною схемою для ухилення від служби за мобілізацією під час воєнного стану, а тому з високою часткою ймовірності можна припустити, що позивач звернувся до суду про встановлення його батьківства більш ніж через сім років після народження останньої дитини не в інтересах дітей, а

Outcome: approved