Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 11.08.2007 між сторонами було зареєстровано шлюб, однак спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше збереження сім`ї є неможливим. На даний час спільного господарства сторони не ведуть, оскільки з серпня 2022 року проживають окремо, сім`я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомлення) сторін у справі за даним позовом, призначено судове засідання з розгляду даної справи на 11 год 00 хв 18.07.2023. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надіславши до суду 11.07.2023 заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибув, направивши до суду 10.07.2023 заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що 11.08.2007 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.08.2007, виданим відділом реєстрації цивільного стану по місту Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 166. Після реєстрації шлюбу дружині присвоїно прізвище - [PERSON] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, на примирення не згідні. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно з ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 18 , ст.51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормами ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. У частині 2 ст. 112 СК України зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, відповідач про свою незгоду на розірвання шлюбу суд не повідомив, а вільної згоди позивача на проживання у шлюбі немає, відтак суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача належить стягнути на користь позивача 1073 грн 60 коп судового збору.

Outcome: approved