Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У квітні 2023року позивач звернулася до суду з позовом до КМДА, Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення солідарно матеріальну шкоду у розмірі 46 423,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 28.01.2023р. у кв. [ADDRESS] сталось дві пожежі. Внаслідок другої пожежі помер [PERSON] , [INFO] , особа, що винна у виникненні пожежі. Під час гасіння пожежі працівниками ДСНС було затоплено квартиру [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом нижче. Вказані акти підтверджуються актом про пожежу від 28.01.2023р. о 16 год. 17 хв., актом про пожежу від 28.01.2023р. о 18 год. 16 хв. та актом про залиття від 31.01.2023р. Внаслідок чого позивач отримала матеріальні збитки на суму 46 423,00 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна від 07.03.2023р. Позивачу, як власнику квартири, було завдано матеріальну шкоду. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2023р. відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2023р. витребувано від Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації належним чином завірені документи щодо приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] та від Київського міського бюро технічної інвентаризації інформацію щодо власників квартири за адресою: [ADDRESS] . ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представником Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надано відзив на позовну заяву в якій вказано, що відповідно до наявних у адміністрації відомостей, квартира [ADDRESS] була приватизована у 2000 році, тобто перебуває у приватній власності. Враховуючи, що райдержадміністрація немає відношення до правовідносин між власниками приватного житла, тому вважає, що Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією жодні законні права чи інтереси позивача [PERSON] не порушені у зв`язку з чим між ними відсутній будь-якій спір. Святошинська держаміністрація вважає себе неналежним відповідачем , оскільки не є учасником спірних правовідносин. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник Київської міської державної адмінстарції відзив на позовну заяву не надав. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири посвідченого приватним нотаріусом КМНО позивачу належить квартира [ADDRESS] /а.с.12/. Відповідно до листа Святошинського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві підтверджено, що 28.01.2023р. у дев`чтиповерховому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (квартира [ADDRESS] ), виникла пожежа/а.с.13/. Відповідно до актів про пожежу від 28.01.2023р. місце виникнення пожежі на 4 поверсі у квартирі [ADDRESS] на кухні в лівому куті від входу, в місці розташування газової плити. Виявлено загиблих на місці пожежі одна особа [PERSON] , [INFO] /а.с.14-16/. Відповідно до акту про залиття від 31.01.2023р. встановлено, що при візуальному огляді виявлено у даній квартирі сталося залиття 28.01.2023р. з вище розташованої квартири внаслідок пожежі у квартирі [ADDRESS] /а.с.17/ Судом встановлено, що відпоідно до відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації станом на 21.03.2023р. за адресою: [ADDRESS] , місце проживання жодної особи не зареєстровано/а.с.18/. Відповідно до листа Управління (центр) надання адміністратвиних послуг від 04.04.2023р. № 107-36/В-10-7 повідомлено, що для отримання відомостей про власника об`єкту нерухомого майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно необхідно особисто звернутись до будь-якого Центру надання адміністративних послуг м. Києва з необхідним переліком документів/а.с.20-21/. Відповідно до звіту про майновий збиток, що завданий позивачу у результаті залиття квартири [ADDRESS] складає 46 423,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до органу приватизації для передання квартири [ADDRESS] у приватну власність , що підтверджується розпорядженням органу приватизації № 3171 від 30.10.2000 р. Відповідно до довідки від 24.10.2000р. № 2175 у квартирі за адресою: [ADDRESS] станом на 2000р. були зареєстровані [PERSON] , 1959 р.н. та [PERSON] , 1987 р.н. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, вказала відповідачами Київську міську державну адміністрацію та Святошинську районну у м. Києві державну адміністрацію, однак як встановлено судом квартира за адресою: [ADDRESS] приватизована та перебуває у приватній власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки пред`явлений до неналежних відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed