Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 23 серпня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей, в тому числі й малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з чим вони з жовтня 2021 року припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Тому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с.17). Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. 17.07.2023 через канцелярію суду від позивача надійшла заява, у якій остання підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 23 серпня 1997 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №276 (а.с.9). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Донька сторін - [PERSON] досягла повноліття (а.с.11). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] », яке просила залишити без змін. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved