Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.05.2023 р. звернулася в суд з позовом до відповідача ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свій позов обґрунтовувала тим, що вона знаходилася у трудових відносинах із ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод». 05.10.2020 року Івано-Франківський міський суд постановив рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідній допомозі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Однак відповідач не виконав вказане рішення суду, жодних коштів згідно рішення суду позивач не отримала. Тому позивач звернулася до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 березня по 31 серпня 2021 року. 13 липня 2021 року Івано-Франківський міський суд постановив рішення про стягнення з відповідача у користь позивача 78 710.40\~ грн. - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2020 по 13.07.2021 року. 16 травня 2022 року Івано-Франківський міський суд постановив рішення про стягнення з відповідача у користь позивача 65 956.40\~ грн. - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.07.2021 по 01.04.2022 року. На підставі вказаних рішень суду, позивач подала до виконавчої служби виконавчі листи для виконання рішень суду, однак жодного виконання не відбулося, позивач коштів не отримала. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки по день винесення рішення суду. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2023 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена, подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та долучила розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Просила суд стягнути з відповідача 131 201 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, справу розглядати без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача повторно в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] знаходилася у трудових відносинах із ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» (а.с.15,18-19). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2020 року, що набрало законної сили 10 грудня 2020 року, у справі № 344/8038/20 позов [PERSON] до Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки, вихідної допомоги та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» на користь [PERSON] заборгованість з невиплаченої заробітної плати у сумі 102496,05 грн., суму невиплаченої вихідної допомоги в розмірі 18040,53 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 51380,40 грн, а також відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн (а.с.5-7). 13 липня 2021 року Івано-Франківський міський суд постановив рішення про стягнення з відповідача у користь позивача 78 710.40\~ грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2020 по 13.07.2021 року (а.с.8-11). 16 травня 2022 року Івано-Франківський міський суд постановив рішення про стягнення з відповідача у користь позивача 65 956.40\~ грн. - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.07.2021 по 01.04.2022 року (а.с.12-14). 06.07.2022 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69345213 з виконання виконавчого листа про стягнення з Державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» на користь [PERSON] 65 956.40 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.07.2021\~ по 01.04.2022 року (а.с.22). Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 77, ст. 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За діючою в площині цивільного судочинства презумпції винуватості відповідача (на відміну від кримінального судочинства, де діє презумпція невинуватості) тягар доказування лежить саме на відповідачеві. Тим більше, в площині трудових правовідносин безумовно тягар доказування лежить на роботодавцеві, в якого з акумульовано весь обсяг документації, в тому числі фінансового, бухгалтерського характеру щодо фіксації праці позивача і оплати виконаних ним робіт. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку - ч. 1 ст. 117 КЗпП України. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Таким чином, нормою статті 117 КЗпП України встановлено обов`язок для роботодавця виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні - по день фактичного розрахунку. Визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні здійснюється відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (далі - Порядок). У відповідності до абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. В разі, якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяця роботи. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати - п. 5 Порядку. При цьому, середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів - п. 8 Порядку. Цим же пунктом встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів.

Outcome: approved