Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, яку уточнив та в обґрунтування уточнених позовних вимог вказував на те, що 28.04.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11149777000, відповідно до умов якого банк надав, а [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 40 000 доларів США та зобов`язався їх повернути у повному обсязі не пізніше 27.04.2028 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 12,5 % річних. Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4 кредитного договору відбувається з 01 по 10 число кожного місяця наступного за тим, за яким були нараховані проценти. В забезпечення виконання [PERSON] кредитних зобов`язань за вищевказаним договором прийняті: - порука відповідача [PERSON] на умовах договору поруки № 11149777000-П від 28.04.2007 року, - іпотека нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2007 року належить [PERSON] на умовах іпотеки №11149777000-З від 28.04.2007. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентів протягом тривалого часу, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 74 603,41 долари США. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилося нерухоме майно: - житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що перебуває в іпотеці банку; - 3/4 частки та 1/12 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - невиконані кредитні зобов`язання щодо повернення кредиту у розмірі 74603,41 дол. США, що виникла у наслідок невиконання договору про надання споживчого кредиту № 11149777000 від 28.04.2007 року. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі. Дізнавшись про смерть [PERSON] банк направив до Шостої криворізької державної нотаріальної контори вимогу від 22.12.2021 року до спадкоємців щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Однак заборгованість спадкоємцями не була погашена, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача, просить суд з метою погашення на користь позивача заборгованості за кредитним договором №11149777000 від 28.04.2007 у розмірі 74 603, 41 долари США, в тому числі: - 39 660,79 доларів США- заборгованість за простроченим кредитом; - 29 473,45 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; - 1 511, 24 доларів США -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; - 3 957,93 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, в межах вартості спадкового майна звернути стягнення на спадкове майно, а саме: - житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що перебуває в іпотеці; - 3/4 частки та 1/12 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі. Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року скасовано заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2013 року за позовом АТ «УКРСИБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 118-119 т. 1). 20.02.2022 відповідач [PERSON] надала зустрічну позовну заяву про захист прав споживачів, в якій просила захистити її права як споживача, визнавши недійсним з моменту його укладення, а саме з 28.04.2007 договір про надання споживчого кредиту №11149777000, укладений між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , визнавши недійсним з моменту його укладення, а саме з 28.04.2007 договір поруки № 11149777000-П від 28.04.2007 укладений між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] . Застосувати до позовних вимог ПАТ «УКРСИББАНК» строк позовної давності (а.с. 93-97 т. 2). Ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року зустрічна позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору та договору поруки прийнята до провадження та вимоги позову об`єднані в одне провадження з вимогами за первісним позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 118 т. 2). Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2023 року зустрічна позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору та договору поруки, залишена без розгляду (а.с. 212 т. 2) 11 липня 2023 року представник позивача по первісному позову АТ «УКРСББАНК» - Міщанин Є.В. через канцелярію суду надав уточнену позовну Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до [PERSON] , [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця (а.с. 189-196 т. 2), яка 03 серпня 2023 року прийнята судом в судовому засіданні. Представник позивача АТ «УКРСИББАНК» - Міщанин Є.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , яка діє в свої інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення, про що також надала заяву (а.с. 207 т. 2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій визнав уточні позовні вимоги позивача в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення (а.с. 207 т.2). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вислухавши присутніх учасників справ, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, враховуючи визнання позову відповідачами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » під час реєстрації шлюбу 08 листопада 2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 148 т. 2). Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 28.04.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком „УкрСиббанк", правонаступником якого є АТ «УКРСИББАНК» (а.с. 11-17 т. 2), та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11149777000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 40 000 доларів США, в обмін на зобов`язання останнього повернути банку наданий кредит у повному обсязі у порядку, визначеному Графіком погашення кредиту, але не пізніше 27.04.2028 року, сплативши проценти за користування кредитом в розмірі 12,50 % річних (а.с.4-9 т. 1). Порядок і строки повернення відповідачем [PERSON] кредиту та процентів за користування кредитом визначені Графіком погашення кредиту, що є невід`ємною частиною вищевказаного Договору, а також п. 1.3.4 цього ж Договору (а.с. 4, 10-14 т. 1). Відповідно до п. 7.1. Договору про надання споживчого кредиту № 11149777000 від 28.04.2007 року за порушення Позичальником термінів погашення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті. В забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 11149777000 від 28.04.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Договір поруки № 11149777000-П від 28.04.2007 року (а.с. 15-16 т. 1). Також, в забезпечення виконання зобов`язання зазначеного договору приймається застава нерухомості, а саме житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] ( п.2.1 розділу 2 договору). Позивач свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 11149777000 від 28.04.2007 року виконав в повному обсязі. Однак, [PERSON] допустив порушення умов укладеного з ним договору про надання споживчого кредиту, що виразилося у несвоєчасному поверненні кредитних коштів, у зв`язку з чим, станом на 04.06.2013 року виникла заборгованість у загальному розмірі 74 603,41 долари США, яка складається з: 39 660,79 доларів США - заборгованості за простроченим кредитом; - 29 473,45 доларів США - заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом; 1 511,24 доларів США - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 3 957,93 доларів США - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 17-25 т. 1). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 111 т. 2). Станом на дату смерті, заборгованість позичальника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №11149777000 від 28.04.2007 у розмірі 74 603,41 долари США перед банком не погашена. Після смерті [PERSON] залишилося нерухоме майно у вигляді: житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який перебуває в іпотеці, 3/4 частки на праві спільної сумісної власності та 1/12 частки на праві спільної часткової власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпопек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта№111582316 від 24.01.2018 (а.с. 35-37). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 108 т. 2), та діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 106,107 т.2). Згідно матеріалів спадкової справи № 12/2002 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , жоден зі спадкоємців з заявами про прийняття спадщини чи відмови від спадщини, після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 190-215 т. 1). Відповідно до ч. 4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Отже, оскільки на час відкриття спадщини діти [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були неповнолітніми та не відмовилися від спадщини у встановленому законом порядку, вони вважаються такими що прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідач [PERSON] з заявою про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом строк не звернулася. Згідно матеріалів цивільної справи судом не встановлено, що вона прийняла спадщину, а тому вона не є спадкоємцем після смерті [PERSON] . З копії спадкової справи № 12/2002 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 190-215 т. 1), вбачається, що 22.12.2021 АТ «УРСИББАНК» направив до Шостої криворізької державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців [PERSON] про наявність перед банком заборгованості у розмірі 74603,41 доларів США станом на 17.12.2021року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним із його особою, і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою, а тому зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачами заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення кредитором спадкодавця є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню в частині звернення на користь АТ «УКРСИББАНК» стягнення на спадкове майно в межах його вартості, яке прийняте спадкоємцями - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: житловий будинок житловою площею 60,8 кв.м, загальною площею 73,0 кв.м, з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/12 частки, яка належала [PERSON] на праві спільної часткової власності, та 3/4 частки, яка належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності, квартири загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м,, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок погашення боргу [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11149777000 від 28.04.2007 року, укладеним між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] у загальному розмірі 74 603, 41 долари США. В частині позовних вимог до відповідача [PERSON] суд вважає, необхідним відмовити, оскільки перед судом не доведено, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та визнання відповідачами позовних вимог, в силу п. 1 ч. 2 ст. 141, ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подані позовної заяви (а.с.30 т.1), в розмірі 1720,50 грн., іншучастину судового збору в розмірі 1147,00 грн. стягнути з відповідачів [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] та [PERSON] на користь позивача в рівних частинах, тобто по 573,50 грн. Оскільки, у задоволені позову в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] відмовлено, тому на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 573,50 грн., покладається на позивача.

Outcome: partial