Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд визнати припиненими трудові відносини [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мостек-авто» з 07 червня 2010 року, у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостек-авто» за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 КЗпП України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 квітня 2009 року [PERSON] згідно Наказу №2-к було прийнято на посаду директора ТОВ «МОСТЕК-АВТО». Відомості про позивача, як про директора ТОВ «МОСТЕК-АВТО» було внесено до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також були внесені відомості до трудової книжки позивача. 24.05.2010 року позивач письмово повідомив засновників ТОВ «МОСТЕК-АВТО» про те що, він має намір звільнитися з посади директора товариства за власним бажанням та про те, що скликає загальні збори товариства для вирішення цього питання, надав заяву про звільнення від 24.05.2010 року. 07.06.2010 року було проведено загальні збори учасників ТОВ «МОСТЕК-АВТО», на яких було вирішено звільнити [PERSON] з посади директора даного товариства. 07 червня 2010 року позивача звільнено за власним бажанням згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України на підставі Наказу №7-к від 07.06.2010 року та внесено запис до його трудової книжки. За усною домовленістю засновники ТОВ «МОСТЕК-АВТО» обіцяли самі внести зміни до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни керівника підприємства, так як позивачу потрібно було переїжджати в інше місто. В березні 2023 року до позивача звернулися представники банку, просили надати річний баланс за 2022 рік ТОВ «МОСТЕК-АВТО», відтоді позивачу стало відомо, що до сих пір в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань він зазначений директором ТОВ «МОСТЕК-АВТО». Позивач звернувся до засновників ТОВ «МОСТЕК-АВТО» із заявою від 22.03.2023 в якій просив внести відомості до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни його як керівника ТОВ «МОСТЕК- АВТО» на іншу призначену особу та надати нотаріальну завірену копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ «МОСТЕК-АВТО» про зміну керівника, однак вказаний лист повернувся на адресу позивача за терміном зберігання. Позивач використав всі можливі способи, визначені нормами чинного законодавства, самостійно ініціювати внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, не має можливості. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. У встановлений ухвалою строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 01 квітня 2009 року [PERSON] згідно Наказу №2-к було прийнято на посаду директора ТОВ «МОСТЕК-АВТО», що підтверджується копією Наказу №2-К від 01.04.2009 про прийняття на роботу та копією трудової книжки позивача. Відомості про позивача, як про директора ТОВ «МОСТЕК-АВТО» було внесено до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 24.05.2010 року позивач письмово повідомив засновників ТОВ «МОСТЕК-АВТО» про те що, він має намір звільнитися з посади директора товариства за власним бажанням та про те, що скликає загальні збори товариства для вирішення цього питання, надав заяву про звільнення від 24.05.2010 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. 07 червня 2010 року позивача звільнено за власним бажанням згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України на підставі Наказу №7-к від 07.06.2010 року та внесено запис до його трудової книжки, що підтверджується копією трудової книжки позивача. Як вбачається зі змісту позовної заяви, в березні 2023 року позивачу стало відомо, що зміни щодо керівника підприємства ТОВ «МОСТЕК-АВТО» до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесені не були. Так, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.05.2023 наявні відомості про те, що [PERSON] є керівником ТОВ «МОСТЕК-АВТО», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.05.2023. Згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5) вбачається, що [PERSON] за період з квітня 2009 по червень 2010 рік отримував заробітну плату на підприємстві (код ЄДРПОУ 33936344) з якої сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду України, що свідчить про припинення трудових відносин між ТОВ «МОСТЕК-АВТО» та позивачем. Встановлено, що позивач звертався до засновників ТОВ «МОСТЕК-АВТО» із заявою від 22.03.2023 в якій просив внести відомості до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни його як керівника ТОВ «МОСТЕК- АВТО» на іншу призначену особу, однак вказаний лист на адресу відповідача доставлено не було, лист повернувся на адресу позивача за терміном зберігання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом ст. 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. У п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14- рп/2004, від 16 жовтня 2007 року №8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації Відповідно до статті 58 ЗУ «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Загальні збори учасників товариства обирають голову товариства. До компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (частина 2 статті 30 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»). Питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства. За приписами статті 59 Закону України «Про господарські товариства» до виключної компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю відноситься, зокрема, утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства. Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу. Державна реєстрація базується на таких основних принципах, зокрема державної реєстрації за заявницьким принципом, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону (частина 1 статті 4 Закону). Процедура внесення змін до відомостей про юридичну особу визначена Порядком реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 № 359/5. Спеціальним Законом, який регулює відносини у сфері державної реєстрації юридичних осіб є Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Відповідно до приписів вказаного Закону та Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 359/5 від 09.02.2016 така реєстраційна дія як "виключити з реєстру" - відсутня, можливо лише здійснити реєстраційну дію "зміна відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі". Перелік документів, що подаються для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, встановлюється частиною 4 статті 17 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Частиною 1 статті 25 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" зазначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації або судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Таким чином, відповідно до зазначених норм чинного законодавства на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або за рішенням колегіального органу товариства з обмеженою відповідальністю можливо внести зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі. Судом встановлено, що 07 червня 2010 року позивача звільнено за власним бажанням згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України на підставі Наказу №7-к від 07.06.2010 року про що внесено запис до його трудової книжки. Отже, на даний час у позивача немає повноважень керівника щодо підприємства ТОВ «МОСТЕК-АВТО» в зв`язку зі звільненням. Бездіяльність відповідача ТОВ «МОСТЕК-АВТО» щодо неподання уповноваженим представником товариства документів на внесення змін до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни керівника підприємства, порушує трудові права позивача. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що позивачем доведено обставини на, які він посилався в обґрунтування позовних вимог, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З урахування задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved