Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

22.05.2023 року судом зареєстровано позовну заяву заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до [PERSON] про відшкодування шкоди, яку мотивовано тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2022 року № 127/10439/22 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. Ухвала набула чинності 28.06.2022 року. 25.01.2022 року близько 17.30 год. [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2107» держномер [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вул. Привокзальна в м. Вінниці в напрямку вул. Ясна в районі електроопори № 19 (зупинки громадського транспорту «Ясна») наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху чи зупинки керованого ним транспортного заходу, в момент об`єктивної появи в полі зору пішоходів [PERSON] та [PERSON] , які перетинали проїзну частину зліва направо по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, не надав переваги в русі останнім, внаслідок злочинної самовпевненості, в порушення вимог п.п.18.1 з необережності допустив наїзд на вказаних пішоходів. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 169 від 11.04.2022 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого поперечного перелому правої стегнової кістки у середній третині зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами; за своїм характером такі, що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-22/1928-ІТ від 16.02.2022 року, встановлено, що в даній дорожній обстановці в діях водія ВАЗ 2107 [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з наслідками ДТП. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] з 25.01.2022 року по 07.02.2022 року перебувала на лікуванні (13 ліжко-днів) у травматологічному відділенні КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги». Згідно довідки від 02.05.2022 року, середня вартість одного ліжко-дня у травматологічному відділенні за вказаний період становила 1\~082, 98 грн. Тобто, вартість лікування [PERSON] в травматологічному відділенні КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» склала 14\~078,74 грн. Оскільки вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення підтверджена ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2022 року № 127/10439/22, він зобов`язаний відшкодувати до місцевого бюджету витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] в сумі 14\~078,74 грн. Оскільки лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у власності Вінницької міської територіальної громади, в особі Вінницької міської ради, зазначаючи правовою підставою ст.ст. 82, 128 ч.3, ч. 7 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Вінницької міської ради кошти на відшкодування понесених витрат КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги» на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи в сумі 14\~078, 74 коп. В судовому засіданні прокурор Чубик Я.О. позов підтримав у повному обсязі і просив його задоволити. Пояснив, що прокуратура звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, як власника КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] в загальній сумі 14\~078,74 грн., оскільки [PERSON] добровільно шкоду не відшкодував. В кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування витрат на лікування не заявлявся. В судовому засіданні представник Вінницької міської ради Філіппова А.І. позов підтримала, просила його задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, письмового відзиву на позов не надавав. Суду пояснив, що не має матеріальної можливості сплатити кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої. Просив врахувати його стан здоров`я, що він є інвалідом ІІІ групи, що в 2017 році переніс інсульт, в березні 2023 року переніс оперативне втручання, має ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим вимушений витрачати кошти на ліки. Просив суд зменшити суму відшкодування на стаціонарне лікування потерпілої. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2022 року № 127/10439/22 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. Ухвала набула чинності 28.06.2022 року. Судом було встановлено, що 25.01.2022 року близько 17.30 год. [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2107» держномер [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вул. Привокзальна в м. Вінниці в напрямку вул. Ясна в районі електроопори № 19 (зупинки громадського транспорту «Ясна») наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху чи зупинки керованого ним транспортного заходу, в момент об`єктивної появи в полі зору пішоходів [PERSON] та [PERSON] , які перетинали проїзну частину зліва направо по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, не надав переваги в русі останнім, внаслідок злочинної самовпевненості, в порушення вимог п.п.18.1 з необережності допустив наїзд на вказаних пішоходів. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON] з 25.01.2022 року по 07.02.2022 року перебувала на лікуванні (13 ліжко-днів) у травматологічному відділенні. Згідно довідки від 02.05.2022 року, середня вартість одного ліжко-дня у травматологічному відділенні за вказаний період становила 1\~082, 98 грн. (а.с. 10). Вартість лікування [PERSON] в травматологічному відділенні КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» склала 14\~078, 74 грн. Лікування потерпілого проводилось саме в зв`язку із завданням їй [PERSON] 25.01.2022 року тілесних ушкоджень. Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Вінницька міська клінічна лікарня швидкої допомоги є комунальним закладом та перебуває у власності територіальної громади м. Вінниці. Фінансування даної лікарні здійснюється за рахунок коштів міського бюджету, тому понесені витрати закладу охорони здоров`я повинні бути відшкодовані до бюджету м. Вінниці. Обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначене Порядком, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року (в редакції від 19.11.2012 року). Згідно п. 2, 3 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної карти стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Пунктом 4 даної постанови також передбачено, що стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Враховуючи наведене, що між винними діями [PERSON] та наслідками у виді тілесних ушкоджень у потерпілої [PERSON] існує причинно-наслідковий зв`язок, що встановлено ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2022 року № 127/10439/22, внаслідок отриманих травм потерпіла проходила стаціонарне лікування в травматологічному відділенні КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», суд вважає, що сума витрат в розмірі 14\~078, 74 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Вінницької міської ради, як власника КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги». Статтею 435 ЦПК України, визначено: за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи стан здоров`я відповідача [PERSON] , [INFO] , його похилий вік, що він є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи загального захворювання довічно, враховуючи медичні довідки про перенесення інсульту в 2017 році і оперативного втручання в 2023 році, рекомендації лікарів щодо подальшого спостереження, лікування та дотримання режиму праці і відпочинку, уникнення психоемоційних навантажень і фізичних перевантажень тощо, враховуючи матеріальний стан [PERSON] (розмір пенсії за віком, що отримує відповідач за квітень-червень 2023 року - по 8\~347,08 грн. щомісяця), суд дійшов висновку про можливість розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців, стягуючи із [PERSON] суму в розмірі 1173,22 грн. щомісяця. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 1\~073, 60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved