Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Діана Гагіківна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Посилається на те, що 17 березня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Діана Гагіківна здійснила виконавчий напис за № 1984, яким стягнула з позивача заборгованість на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 1511763 від 17.11.2019 в розмірі 36649 грн., укладеним між позивачем та ТОВ «Авентус Україна». Вважає, що цей виконавчий напис є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав, не переконався у безспірності грошової вимоги, кредитний договір не був посвідчений нотаріально, що свідчить про його спірність. Будь-яких доказів про зміну кредитора з ТОВ «Авентус Україна» на ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» нотаріусу надано не було, позивачу про зміну кредитора теж було невідомо. Крім того, до суми заборгованості включені відсотки, які були розраховані відповідачем за незрозумілим принципом, коли відповідач взагалі не був стороною кредитного договору, тому сума до стягнення не може вважатися безспірною. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 17.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Діаною Гагіківною, зареєстрований в реєстрі за № 1984 щодо стягнення грошових коштів у сумі 36649 грн. із [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 1511763 від 17.11.2019. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 31.05.2023 по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у загальному провадженні чи з викликом сторін до суду подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Діаною Гагіківною, на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1984, яким стягнуто на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 1511763 від 17.11.2019 у розмірі 36649 грн. за період з 30.10.2020 по 25.12.2020 включно, з яких 11500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 24219 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженком Ігорем Сергійовичем відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого напису №1984 виданого 17.05.2021 (а.с. 11). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Окрім того, з виконавчого напису не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від заявника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, квитанції про сплату передбачених кредитним договором платежів тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позичальника перед банком, а також сума процентів, зазначена у написі, є безспірними. Не надано суду таких доказів і стороною відповідача у справі, який навіть не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву. Розрахунок боргу, наданий стягувачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум і слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог стягувача до позивача, який не згоден з таким розрахунком. Також, суду не надано доказів того, що нотаріус з`ясував чи не пропущено стягувачем строк позовної давності, не встановив, коли було здійснено останню оплату по кредиту. Отже, нотаріус при вчиненні такого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором можливе за умови обов`язкового попередження споживача про таку вимогу кредитодавця на невиконання позичальником цієї вимоги протягом 30 календарних днів з дня одержання повідомлення. Однак, стороною відповідача не надано доказів про отримання позичальником такої вимоги та її невиконання у встановлений строк. Аналіз наведених обставин в їх сукупності свідчить про відсутність у нотаріуса підстав для висновку про безспірність заборгованості, в зв`язку з чим виконавчий напис не міг бути вчинений. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, а оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на рахунок позивача слід стягнути судові втрати, пов`язані зі сплатою судового збору, а також витрати на правову допомогу.

Outcome: approved