Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова 30.01.2023 надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 20.10.2017 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №4587; визначити місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання позивача; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, зокрема, що 20.10.2017 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №4587. В шлюбі у позивача та відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований разом з відповідачем по [ADDRESS] . Під час спільного життя між позивачем та відповідачем відбувалися сварки з різних побутових причин, між ними не було взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. На підставі цих непорозумінь вони практично не спілкуються, а якщо й спілкуються, тільки з приводу дитини. На даний час вони проживають в одній квартирі, але не ведуть спільного господарства. Наміри до примирення та збереження сім`ї не надали позитивного результату. В теперішній час їх сім`я остаточно розпалася і зберегти її не уявляється можливим. На теперішній час відповідач матеріально не підтримує дружину та дитину. Згідно до довідки про доходи відповідача, він займає посаду заступника начальника кафедри та отримав за серпень 2021 року 26078,53 грн., що говорить про його здатність надавати матеріальну допомогу дитині [PERSON] та матері дитини (а.с. 3-5). Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 02.02.2023 прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в загальному порядку із призначенням в підготовче судове засідання (а.с. 22). Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2023 закрито підготовче провадження по цивільній справі за вказаною позовною про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 52). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електронну адресу суду 21.04.2023 надійшло клопотання представника позивача - адвоката Губського С.М., в якому він просив здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 45-46). 25.05.2023 до канцелярії суду надійшла відповідь представника позивача - адвоката Губського С.М. на відзив, в якій він зазначає, що [PERSON] свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , підтримує в повному обсязі, бо, у зв`язку з обставинами, що склались, збереження їх сім`ї не вбачається можливим. Відповідачем, [PERSON] , надано відзив на вказану позовну заяву. У своєму відзиві [PERSON] не заперечує щодо позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, [PERSON] , проте не погоджується із позовною вимогою щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] у своєму відзиві вказує, що він має на утриманні дитину від іншого шлюбу, а саме, неповнолітню [PERSON] , 2013 року народження, на яку вже стягуються аліменти, відповідно до відкритого виконавчого провадження, отже, стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON] , у вигляді твердої грошової суми у розмірі 3000 грн. буде більш доцільним. Зазначає, що сторона позивача повністю не згодна з відзивом у цій частині. Розмір аліментів, відповідно до СК України, може визначатись як у твердій грошовій сумі, так і у частці від заробітку (доходу) батька/матері. При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, визначені в Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146. В даному випадку стороною позивача до позовної заяви додавалась довідка про доходи [PERSON] , надана Національним університетом цивільного захисту України М178 від 20.09.2021, відповідач займає посаду заступника начальника кафедри та отримав за серпень 2021 року 26078,53 грн. Вказана довідка підтверджує наявність у позивача постійного, сталого доходу, а саме, заробітної плати, отже, вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти у частці від заробітку, а саме, 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця. Також, відповідач не наводить жодних доказів щодо того, що стягнення 1/4 частини заробітку на утримання сина, [PERSON] , поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей/дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанова Верховного суду від 16.09.2020, справа № 565/2017/19). Враховуючи той факт, що у відповідача наявний постійний, сталий дохід, а саме заробітна плата за посадою заступника начальника кафедри Національного університету цивільного захисту України, а також відсутність обставин, що можуть свідчити про можливе скрутне становище відповідача, наполягає на стягненні з відповідача, [PERSON] , аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Просив здійснювати розгляд без участі позивача та її представника. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 59). В ході розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 14.03.2023 надійшов відзив [PERSON] , в якому він частково згоден із аргументами [PERSON] , викладеними у позовній заяві. У зв`язку з обставинами, що склались, збереження їх сім`ї дійсно не вбачається можливим. Тому, проти позовних вимог [PERSON] щодо розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини не заперечує. Щодо вимоги про стягнення аліментів у розмірі , вважає за необхідне повідомити наступне. На його утриманні перебуває [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, із його заробітної плати відраховуються аліменти. При стягненні аліментів на двох і більше дітей, судом визначається єдина частка від всього доходу платника аліментів, яка буде стягуватися, допоки найстарша дитина не досягне повноліття. Мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Мінімально рекомендований розмір аліментів на одну дитину - судом може бути визначений за умовою достатнього доходу платника аліментів. При народженні дітей від різних матерів, діти яких мають рівні права на отримання аліментів. Сумарно складають 1/3 (33%) доходу Платника аліментів та діляться порівну на двох дітей тобто по 16,5% на кожну дитину. 3 01.01.2023 прожитковий мінімум у 2023 становить для дітей віком до 6 років - 2272 грн. Вважає за доцільне, з урахуванням двох дітей від різних шлюбів, стягнути з нього на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 3000 грн., щомісячно, що перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із даною позовною заявою. Просив розгляд справи проводити за його відсутності. Задовольнити позовні вимоги частково: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.10.2017 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління реєстрації у Харківській області, актовий запис №4587. Визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання матері [PERSON] . Стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON] у розмірі 3000 грн, починаючи з моменту подання заяви і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27-30). Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду надійшли пояснення від директора Департаменту служб у справах дітей по справі №953/714/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в яких він зазначає, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за вказаною позовною заявою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надав суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Просив розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування. (а.с. 47). Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши думку сторін, дослідивши та об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 20.10.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблений актовий запис №4587 (а.с. 7). З письмових позицій сторін слідує, що господарство та побут подружжя ведуть окремо один від одного, мешкають окремо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.2019, [INFO] народився [PERSON] , про що 09.08.2019 складено відповідний актовий запис №3687. Батьки: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] (а.с. 14). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 10.06.2021, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно Інформаційної довідки з реєстру територіальної громади м. Харкова від 02.02.2023, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 18.04.2023 №148 щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради розглянуто питання щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, [PERSON] . Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Батько дитини - [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] . Батьки перебувають у зареєстрованому шлюбі. Місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , зареєстровано з батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання матері дитини, [PERSON] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з позовної заяви, між [PERSON] та [PERSON] , 20.10.2017 було зареєстровано шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Під час спільного життя між батьками відбувалися сварки з різних побутових причин, між ними не було взаєморозуміння, були різні погляди на життя. На підставі цих непорозумінь вони практично не спілкуються, тільки з приводу спільної дитини, [PERSON] , [INFO] . Наміри до примирення та збереження сім`ї не надали позитивного результату, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно з відзивом на позовну заяву про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, поданим до суду [PERSON] , він не заперечує проти позовних вимог [PERSON] щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Питання щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, [PERSON] , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі наявних документів. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved