Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Супрун Д.В. звернувся до суду з даним позовом та вказав про те, що [PERSON] з 19.11.2020 прийняли на роботу до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг». По теперішній час позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Відповідач по справі останнім часом виплачував заробітну плату не регулярно, пізніше виплати проводилися у частковому еквіваленті від зарплати та за попередні місяці, а згодом перестав платити, внаслідок чого утворилася заборгованість по заробітній платі. Загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати за липень, серпень 2022 року становить 14289,20 грн. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 14289,40 грн. Представник відповідача - АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг», якому надсилалася копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 19.11.2020 перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (а.с. 5-6). Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з виплати заробітної плати відповідачем у нього утворилася заборгованість перед позивачем. Згідно розрахункового листка за травень 2023 року вбачається, що підприємством не виплачено [PERSON] заробітну плату в сумі 14289,40 грн (а.с. 7). На час розгляду справи представником відповідача не надано до суду будь-яких доказів, щодо належного виконання зобов`язань з виплати заробітної плати позивачу, спростування суми заборгованості чи будь-яких інших заперечень щодо задоволення позову. Враховуючи зазначене, відсутність відомостей про виплату відповідачем заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивачу, з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 14289,40 грн. Оскільки позивачі у справах про стягнення заробітної плати відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, на підставі ч. 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн за вимогу про стягнення заробітної плати. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Відповідно до Додатку до Угоди про надання правничої (правової) допомоги від 12.06.2022; квитанції до платіжної інструкції № 12 від 12.06.2023, позивач поніс 1500 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, як передбачено частиною 5 статті 137 ЦПК України, відповідачами не заявлялось. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З огляду на викладене та відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Outcome: approved