Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Позивач 19.04.2023 року звернулася до суду з вказаним позовом. В провадження судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещука Р.П. матеріали вказаної цивільної справи надійшли 29.05.2023 року. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з\~ [PERSON] , [INFO] , РНОКПП:\~ [NUMBER] , українця,\~громадянина України,\~на її\~користь аліменти\~на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також, просила допустити негайне виконання даного рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, натомість її представник, адвокат Костромін Н.Р. подала до суду заяву, в якій вимоги [PERSON] підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути у її відсутність та у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згідний на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~по справі\~перебувають у\~шлюбі, який зареєстрований 12.02.2022\~року у\~виконавчому комітеті Часовоярської міської ради Бахмутського району Донецької області, актовий запис № 2 (а.с.4). З"ясовано\~також,\~що за\~час перебування\~в шлюбі\~у них\~народилася одна\~дитина - [PERSON] ,\~ [INFO] , батьками якого\~записані сторони\~по даній\~справі: [PERSON] \~та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5). З копії\~довідки про\~взяття на\~облік внутрішньо\~переміщеної особи\~від 22.06.2022\~року №\~2616-7001295393\~вбачається,\~що [PERSON] \~зареєстрована за\~адресою: [ADDRESS] , фактично проживає: [ADDRESS] . Також,\~з копії\~довідки про\~взяття на\~облік внутрішньо\~переміщеної особи\~від 22.06.2022\~року №\~2616-7001295659\~вбачається,\~що [PERSON] \~зареєстрований за\~адресою: [ADDRESS] , фактично проживає: [ADDRESS] . Оскільки відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, позивачу важко самостійно його утримувати, в зв"язку з чим зазнає матеріальних труднощів. На даний час відповідач [PERSON] проходить військову службу за контрактом у Збройних силах України. Суд констатує, що відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно із ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2023 року становить 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні. Згідно абз.2 ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі утримувати свою дитини в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку. За вказаних\~обставин і\~з врахуванням\~також того,\~що обов`язок\~утримувати дітей\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері\~так і\~батька,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~підлягають до\~задоволення в\~частині стягнення\~аліментів в\~розмірі 1/4\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд констатує, що згідно вимог ст.191\~СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 19.04.2023 року. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на неповнолітню дитину звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України \~1073\~грн.\~60\~коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved