Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

У травні 2020 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 01.07.2014 року ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та надає зазначені послуги, в тому числі і в будинку [ADDRESS] , у якому відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] та споживачами житлово-комунальних послуг. Позивач нараховує плату за послуги, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема - рахунки на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. Між позивачем і відповідачами договір з надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води не укладено, проте відповідачі регулярно отримують ці комунальні послуги, не відмовляються від них, та фактично споживають їх. Жодного разу не звернулися до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, що говорить про визнання ними боргу. А тому, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Відповідачі систематично не виконують належним чином своїх зобов`язань з оплати вказаних послуг, внаслідок чого, на момент звернення позивача до суду утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2017 року по березень 2020 року в розмірі 10220,38 гривень; за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з січня 2017 року по березень 2020 року - 844,47 гривень. У зв`язку з тим, що відповідачі не сплатили вказані вище суми боргу, чим прострочили виконання зобов`язання, останні зобов`язані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України також сплатити: суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 898,24 грн; 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за послугу з централізованого опалення у розмірі 577,22 грн.. ТОВ «Теплопостачсервіс» просило суд стягнути солідарно з боржників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 2102 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 16 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 41, 47-60). Позивач про причини неявки в судове засідання представника суд не повідомив. Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надіслала, з будь-якими клопотаннями не зверталася. Судова повістка повернулася на адресу суду з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 55). Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав, з будь-якими клопотаннями не звертався. Судова повістка повернулася на адресу суду з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 57). Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надіслала, з будь-якими клопотаннями не зверталася. Судова повістка повернулася на адресу суду з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 51). Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав, з будь-якими клопотаннями не звертався. Судова повістка повернулася на адресу суду з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.48). На підставі ст. 128 ЦПК України, відповідачі вважаються належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебуває на утриманні та обслуговуванні ТОВ «Теплопостачсервіс». Відповідно до абзацу 10 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідачам належить квартира [ADDRESS] на праві спільної приватної власності на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 25 жовтня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі № 109 (а.с. 9-10) та споживачами послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які постачає позивач. Відповідачі від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися) та фактично споживали їх. Жодного разу не зверталися до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачам, так само як і звернень останніх з приводу відмови від отримання таких послуг. Відповідно до ст.ст. 19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір із виконавцем про надання йому житлово-комунальних послуг. Згідно п. 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої воді і водовідведення. Між сторонами у справі ТОВ «Теплопостачсервіс» та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води не укладався, однак через те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг. Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість. На підтвердження своїх доводів ТОВ «Теплопостачсервіс» надав суду розрахунок заборгованості. Відповідно до довідки про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення та гаряче водопостачання № 48-А-31Т/1 від 27.04.2020, наданої позивачем та перевіреної судом, вбачається, що розмір заборгованості становить: за централізоване опалення за період з 01.11.2017 по 31.03.2020,- 10220,38 гривень та за централізоване гаряче водопостачання за період з 01.01.2018 по 31.03.2020 - 844,47 гривень (а.с. 5). Разом з тим, стороною відповідачів в ході розгляду справи не надано суду контррозрахунок заборгованості та/або докази належного виконання та сплати коштів за послуги, надані позивачем. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, позивач має право на відшкодування: інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 898,24 гривень та 3 % річних нарахованих на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 577,22 грн., що підтверджується розрахунком позивача № 48-А-31Т/1 від 27.04.2020 (а.с. 6). З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам як співвласникам квартири, і так як фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved