Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Підстави заявлених позовних вимог. Суворовська окружна прокуратура міста Одеси в інтересах Держави в особі: Чорноморського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2022 року у справ № 496/1614/22 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (грубе порушення правил рибальства). Вказаною постановою суду встановлено, що 15.04.2022 року біля 06 год. 40 хв. [PERSON] , знаходячись на узбережжі Хаджибейського лиману біля с. Маринівка Одеської області, спільно з гр-ном [PERSON] , у період державної нерестової заборони, не маючи дозвільних документів, здійснював незаконний лов водних біоресурсів. Згідно опису вилучених знарядь лову, транспортних засобів, водних біоресурсів та іншого майна, провідним державним інспектором Чорноморського рибоохоронного патруля у гр-на [PERSON] було вилучено сітку ліскову у кількості 1 шт., фіолетового кольору, вічко 20 MM, висотою 1 м, довжиною 50 м, б/у, а також рибу пелінгас у снулому стані в кількості 9 шт. загальною вагою 4,1 кг, рибу короп у снулому стані в кількості 4 шт. загальною вагою 1,1 кг. Своїми діями [PERSON] спричинив збитки рибним запасам України, згідно з тарифами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року,, на суму 31501 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком шкоди внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України. Вина [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення була підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення №003430/89 від 15.04.2022 року, описом вилучених знарядь лову, транспортних засобів, водних біоресурсів та іншого майна, довідкою-розрахунком, актом №4/003430, 003433 приймання-передачі швидкопсувного майна, вилученого за фактом порушень рибоохоронного законодавства від 15.04.2022 року, актом прийому №642 від 04.05.2022 року та іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди. Однак, враховуючи те, що майнова шкода заподіяна державі, Біляївський районний суд Одеської області суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не мав права стягувати заподіяну шкоду у порядку КУпАП. Питання про відшкодування майнової шкоди, завданої державі, повинно бути вирішено в порядку цивільного судочинства. Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2022 року у справі № 496/1614/22 оскаржено в апеляційному порядку не було та постанова набрала законної сили через 10 днів з дня її винесення у порядку, передбаченому КУпАП. Згідно ч. 5-6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином обставини, встановлені постановою Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2022 року у справі № 496/1614/22, є встановленими та не підлягають доказуванню. Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно з ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до п. 4.1.1 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.12.1999, любительський лов риби, інших водних живих ресурсів, за винятком видів, пойменованих в п.4.10 цих Правил рибальства, в літній період, у строки від скресання криги і до льодоставу (за винятком забороненого нерестового періоду), дозволяється: на водоймах загального користування - з берега або з човна, вудками всіх видів із загальною кількістю гачків не більше п`яти на рибалку, та спінінгом. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про тваринний світ» державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, окрім інших, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до п.п. 1, 7 Положення про державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895, Держрибагенство України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони) та спеціально уповноважений орган державного нагляду за безпекою мореплавства флоту рибного господарства. Чорноморське басейнове управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль), відповідно до Положення, затвердженого наказом Держрибагентства від 15.07.2016 року №229 (у редакції наказу Держрибагентства від 27.11.2019 №504 (зі змінами) є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України (Держрибагентства), діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, в розумінні ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», є Чорноморське басейнове управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль). На даний час, істотна шкода, завдана навколишньому середовищу в розмірі 31501 гривень згідно інформації Чорноморський рибоохоронний патруль № 1-8-91543-22 від 16.12.2022, не відшкодована. Проте, Чорноморське басейнове управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль)самостійно не вживає заходи до стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в судовому порядку. 18.11.2022 Суворовською окружною прокуратурою міста Одеси а адресу Чорноморського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства спрямовано лист з метою отримання інформації про те, чи буде Управління самостійно звертатися до суду з приводу стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в розмірі 31501 гривень. 20.12.2022 на адресу окружної прокуратури з Чорноморського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства надійшов лист № 1-8-91543-22 про те, що Управління не буде звертатися до суду з вимогами про стягнення коштів в розмірі 31501 гривень у зв`язку з відсутністю фінансування. З огляду на викладене, вказане Управління упродовж тривалого часу починаючи з 15.04.2022 та по даний час самостійно не вживає заходи до стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в судовому порядку. Належність водних біоресурсів визначається ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону біоресурсів», якою передбачено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Згідно ч.І, п. «б» ч. 2 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Одним з джерел формування таких місцевих фондів є частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. В п. 4 ч. 1 ст. 69і Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Відповідно до п. 7 ч. З ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Збитки, завдані [PERSON] навколишньому природному середовищу, підлягають зарахуванню на спеціальний рахунок та в подальшому розподілу органами казначейства між сільським, обласним та державним бюджетами. Таким чином, підставою представництва прокурором у даній справі є порушення інтересів держави, в частині недоодержання державним та місцевими бюджетами грошового стягнення за шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, та невжиття упродовж майже 8 місяців посадовими особами Чорноморського рибоохоронного патруля заходів щодо стягнення завданої шкоди водним біоресурсам. На підставі викладеного, позивач просить: 1.Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь держави в особі Чорноморського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль) 31501 гривень шкоди, завданої водним біоресурсам, які зарахувати на розрахунковий рахунок UA208999980333179331000015658, отримувач ГУК у Одеській області/с. Усатове, код ЄДРПОУ 37607526, код класифікації доходів бюджету 24062100. 2.Стягнути з відповідача у справі на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір (реквізити отримувача: 65026, м. Одеса, вулиця Пушкінська, З, МФО 820172, р/р UA808201720343100002000000564 в ДКСУ в м. Київ, код ЄДРПОУ 03528552, код класифікації видатків бюджету - 2800). Пояснення сторін в судовому засіданні. В судовому засіданні прокурор Суворовської окружної прокуратури міста Одеси Ляліна І.І. підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представники Чорноморського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства відповідно до поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за останнім місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою не проживає, що підтверджується поштовим повідомленням. Окрім того, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Представник прокуратури не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду справи у заочному порядку, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Так, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2022 року у справ № 496/1614/22 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (грубе порушення правил рибальства). Вказаною постановою суду встановлено, що 15.04.2022 року біля 06 год. 40 хв. [PERSON] , знаходячись на узбережжі Хаджибейського лиману біля с. Маринівка Одеської області, спільно з гр-ном [PERSON] , у період державної нерестової заборони, не маючи дозвільних документів, здійснював незаконний лов водних біоресурсів. Згідно опису вилучених знарядь лову, транспортних засобів, водних біоресурсів та іншого майна, провідним державним інспектором Чорноморського рибоохоронного патруля у гр-на [PERSON] було вилучено сітку ліскову у кількості 1 шт., фіолетового кольору, вічко 20 MM, висотою 1 м, довжиною 50 м, б/у, а також рибу пелінгас у снулому стані в кількості 9 шт. загальною вагою 4,1 кг, рибу короп у снулому стані в кількості 4 шт. загальною вагою 1,1 кг. Своїми діями [PERSON] спричинив збитки рибним запасам України, згідно з тарифами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року,, на суму 31501 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком шкоди внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України. Вина [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення була підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення №003430/89 від 15.04.2022 року, описом вилучених знарядь лову, транспортних засобів, водних біоресурсів та іншого майна, довідкою-розрахунком, актом №4/003430, 003433 приймання-передачі швидкопсувного майна, вилученого за фактом порушень рибоохоронного законодавства від 15.04.2022 року, актом прийому №642 від 04.05.2022 року та іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди. Однак, враховуючи те, що майнова шкода заподіяна державі, Біляївський районний суд Одеської області суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не мав права стягувати заподіяну шкоду у порядку КУпАП. Питання про відшкодування майнової шкоди, завданої державі, повинно бути вирішено в порядку цивільного судочинства. Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2022 року у справі № 496/1614/22 оскаржено в апеляційному порядку не було та постанова набрала законної сили через 10 днів з дня її винесення у порядку, передбаченому КУпАП. Згідно ч. 5-6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином обставини, встановлені постановою Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2022 року у справі № 496/1614/22, є встановленими та не підлягають доказуванню. Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно з ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до п. 4.1.1 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.12.1999, любительський лов риби, інших водних живих ресурсів, за винятком видів, пойменованих в п.4.10 цих Правил рибальства, в літній період, у строки від скресання криги і до льодоставу (за винятком забороненого нерестового періоду), дозволяється: на водоймах загального користування - з берега або з човна, вудками всіх видів із загальною кількістю гачків не більше п`яти на рибалку, та спінінгом. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про тваринний світ» державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, окрім інших, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до п.п. 1, 7 Положення про державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895, Держрибагенство України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони) та спеціально уповноважений орган державного нагляду за безпекою мореплавства флоту рибного господарства. Чорноморське басейнове управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль), відповідно до Положення, затвердженого наказом Держрибагентства від 15.07.2016 року №229 (у редакції наказу Держрибагентства від 27.11.2019 №504 (зі змінами) є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України (Держрибагентства), діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, в розумінні ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», є Чорноморське басейнове управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль). На даний час, істотна шкода, завдана навколишньому середовищу в розмірі 31501 гривень згідно інформації Чорноморський рибоохоронний патруль № 1-8-91543-22 від 16.12.2022, не відшкодована. Проте, Чорноморське басейнове управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль)самостійно не вживає заходи до стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в судовому порядку. 18.11.2022 Суворовською окружною прокуратурою міста Одеси а адресу Чорноморського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства спрямовано лист з метою отримання інформації про те, чи буде Управління самостійно звертатися до суду з приводу стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в розмірі 31501 гривень. 20.12.2022 на адресу окружної прокуратури з Чорноморського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства надійшов лист № 1-8-91543-22 про те, що Управління не буде звертатися до суду з вимогами про стягнення коштів в розмірі 31501 гривень у зв`язку з відсутністю фінансування. Належність водних біоресурсів визначається ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону біоресурсів», якою передбачено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Згідно ч.І, п. «б» ч. 2 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Одним з джерел формування таких місцевих фондів є частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. В п. 4 ч. 1 ст. 69і Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Відповідно до п. 7 ч. З ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Збитки, завдані [PERSON] навколишньому природному середовищу, підлягають зарахуванню на спеціальний рахунок та в подальшому розподілу органами казначейства між сільським, обласним та державним бюджетами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved