Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачкою [PERSON] . Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстровано05 лютого 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 16. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми та проживають разом із позивачем. Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації.На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки відповідачка проживає окремо від позивача та дітей, у будинку своїх батьків, що в с. Комарівка Кременецького району. Діти проживають із позивачем, забезпечені житлом, харчуванням, доглядом, мають повноцінне виховання. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому збереження шлюбу він вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Також, позивач просить після розірвання шлюбу малолітніх дітей сторін залишити проживати з ним. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач подав заяву в якій позов підтримує, просить його задовольнити та справу слухати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що шлюб між сторонами зареєстрований 05 лютого 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 16. Батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі, що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно акту про встановлення фактів від 27.06.3023, [PERSON] зареєстрований та проживає разом із дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі\~ст.\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. За змістом\~ст. 112СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошуєВерховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, щосторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України\~шлюб між сторонами слід розірвати. Водночас, згідност. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. У відповідностізіст. 153 СК України, мати, батько та дитинамають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 1 ст.\~160\~СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Вирішуючи заяву позивача про залишення проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з батьком після розірвання шлюбу між сторонами, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ючи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15.01.2020. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, відтак суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу між сторонами малолітніх дітей дочку [PERSON] та сина [PERSON] слід залишити проживати із батьком [PERSON] Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved