Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

У квітні 2023 року на адресу суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що Гірською сільською радою в ході приватизації кімнат громадянами в гуртожитку по [ADDRESS] було встановлено, що в кімнаті №2 гуртожитку зареєстроване місце проживання за громадянами [PERSON] та [PERSON] , які за даною адресою не проживають, не сплачують комунальні платежі та в утриманні житла участі не беруть. Відповідно до актів обстеження фактичного проживання у кімнаті [ADDRESS] від 8 лютого 2022 року, 13 березня 2022 року, 15 червня 2022,23 листопада 2022 року та від 31 січня 2023 року складених комісією у складі заступника сільського голови - Счастливого М.А., спеціаліста І категорії землевпорядника - Біденко Т.В., старости с. Мартусівки - Семенюк Л.О. , старости сіл Ревне та Затишне Байчаса В.В. та головного спеціаліста - юрисконсульта - Степаненко Є.М. у присутності свідків мешканців кімнат №1 та №13 встановлено, що зареєстровані у кімнаті, [PERSON] та [PERSON] за даною адресою фактично не проживають. Оскільки відповідачі з 8 лютого 2022 року в кімнаті не проживають, за комунальні послуги не сплачують, тому позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 2 травня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.28). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріли справи суд дійшов наступного висновку. З акту приймання-передачі житлового фонду в комунальну власність від 24 липня 2017 року та рішення Гірської сільської ради №810-43-VII від 21 вересня 2017 року «Про затвердження актів приймання-передачі та прийняття в комунальну власність територіальної громади Гірської сільської ради об`єктів державного житлового фонду: чотирьох багатоквартирних будинків, гуртожитків по [ADDRESS] та об`єктів соціальної інфраструктури» встановлено, що гуртожиток по [ADDRESS] належить Гірській сільській раді (а.с.7-9, 10-13). Кімната №2 належить Гірській сільській раді, тобто є комунальною. З актів обстеження факту проживання від 8 лютого 2022 року, 13 березня 2022 року, 15 червня 2022,23 листопада 2022 року та від 31 січня 2023 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у кімнаті [ADDRESS] (а.с.14-18). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , вже більше 1 року, не користуються цим житлом та не сплачують за житлово-комунальні послуги. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №203 від 24 квітня 2023 року (а.с.22) вбачається, що при пред`явленні позову представник позивача сплатив судовий збір у розмірі 5368 гривень. Однак судовий збір за подання до суду даного позову становить 1073 гривні 60 копійок. Позов Гірської сільської ради задоволений. З огляду на це, з відповідачів на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 536 гривень 80 копійок (1073,60 / 2). На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК, ст.71 ЖК України

Outcome: approved