Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 06.11.2021 трапилось залиття цієї квартири з квартири за адресою: [ADDRESS] , яка розташована вище та належить відповідачу на праві власності. Причиною залиття стало пошкодження радіатора опалення, який знаходиться на обслуговуванні власників квартири за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок залиття у кімнаті площею 16 кв. м. на стелі, оздобленій шпалерами, з`явились жовті плями площею приблизно 5 кв.м та на стіні, оздобленій шпалерами, утворились плями та відшарування шпалер площею приблизно до 2 кв.м. Вартість завданих збитків становить 22901,70 грн. та була визначена відповідно до договору про надання послуг від 24.01.2023, ціна якого становить 2500 грн. Залиття квартири спричинило їй моральну шкоду, розмір якої становить 3000 грн., оскільки вона зазнала душевних страждань, емоційний стрес та переживання з приводу залиття квартири. Було порушено її звичний та розмірений спосіб життя, виникла необхідність докладати додаткові зусилля та витрачати час для вирішення проблем, пов`язаних із залиттям квартири. Судові витрати складаються з витрат по оплаті судового збору в сумі 1073,60 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. та витрат на складання кошторису ремонтних робіт в сумі 2500 грн. Просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 22901,70 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн. та судові витрати, які складаються з витрат по оплаті судового збору в сумі 1073,60 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. та витрат на складання кошторису ремонтних робіт в сумі 2500 грн. 16.05.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 25.07.1996. Квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою від 16.11.2021 №284916255. 06.11.2021 трапилось залиття квартири, належної позивачу, внаслідок пошкодження радіатора опалення, який знаходиться на обслуговуванні власників квартири за адресою: [ADDRESS] . При обстеженні на предмет залиття у квартирі за адресою: [ADDRESS] , встановлено у кімнаті площею до 16 кв.м на стелі, оздобленій шпалерами, спостерігаються дві жовті плями від залиття загальною площею приблизно до 1,5 кв.м, на стелі в зоні електричного приладу (люстра) спостерігається жовта пляма від залиття площею до 0,5 кв.м, на стіні, оздобленій шпалерами, внаслідок залиття утворились плями та відшарування шпалер площею приблизно до 2 кв.м, що підтверджується копією акту від 08.11.2021. Згідно з кошторисом ремонтних робіт у квартирі за адресою: [ADDRESS] , загальна сума ремонтних робіт становить 22901,70 грн. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування. Відповідно до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Так, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2021 внаслідок пошкодження радіатора опалення, який знаходиться на обслуговуванні власника квартири, яким є відповідач [PERSON] , сталось залиття квартири, власником якої є позивач. На думку суду, відповідач, як власник квартири, не забезпечив належного технічного стану радіатора опалення, що призвело до залиття квартири позивачки та спричинило їй збитки. Таким чином, внаслідок залиття квартири позивачу було спричинено шкоду, а тому вона правомірно вимагає відшкодування їй відповідачем матеріальних збитків в розмірі 22901,70 грн., розмір яких підтверджується кошторисом. Також суд вважає правомірною вимогу про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач зазнала душевних страждань, емоційний стрес та відчула переживання у зв`язку з пошкодженням її майна. Крім того, позивачу дійсно докладати додаткові зусилля та витрачати час для вирішення проблем, пов`язаних із залиттям квартири. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн., яка в повній мірі компенсує моральні страждання позивача, а також відповідає вимогам розумності та справедливості. З огляду на викладене, виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1073,60 грн. за подання позову до суду у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення. Щодо стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. суд відзначає наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат. 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До позовної заяви було долучено копію договору про надання юридичних послуг (послуг адвоката) від 15.02.2023 №15./02/2-023, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Ін-юре» та [PERSON] , копію додаткової угоди №1 від 15.02.2023; копію акту приймання-передачі наданих юридичних послуг від 15.03.2023. Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено види адвокатської діяльності. Зокрема, видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п.1, 2 ч.1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Так, з додаткової угоди №1 від 15.02.2023 та акту приймання-передачі наданих юридичних послуг від 15.03.2023 вбачається, що Адвокатським об`єднанням «Ін-юре» позивачу були надані послуги з опрацювання законодавчої бази, вивчення судової практики зі спірних правовідносин, ознайомлення з документами, підготовка правої позиції адвоката, консультація, вартість яких становить 3000 грн., підготовкка позовної заяви, вартість якої становить 4000 грн. Суд відзначає, що послуги з опрацювання законодавчої бази, вивчення судової практики зі спірних правовідносин, ознайомлення з документами, підготовка правої позиції адвоката не передбачені ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», як види адвокатської діяльності, а тому оплаті не підлягають. Суд вважає, що оплаті підлягає консультація адвоката та підготовка позовної заяви. Аналізуючи докази, надані на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвокатського об`єднання, у сукупності з вищенаведеним суд вважає можливим стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн. (4000 грн. за підготовку позовної заяви та 500 грн. за консультацію), що є співмірним із складністю справи та наданими послугами, їх обсягом та ціною позову. При цьому суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема, у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18. Щодо стягнення витрат на складання кошторису в сумі 2500 грн. суд відзначає наступне. Частиною 2 ст. 140 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. На думку суду, витрати на складання кошторису, який позивач надала на підтвердження розміру понесених матеріальних збитків, можна віднести до витрат, які пов`язані з вчиненням інших дій, необхідних для підготовки справи до розгляду. На підтвердження розміру цих витрат до позову додано копію договору про надання послуг зі складання кошторису вартості ремонтних робіт від 24.01.2023, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] , ціна якого становить 2500 грн., виписку, згідно з якою [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та здійснює певні види економічної діяльності; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 25.01.2023 з додатком (кошторисом), копію платіжної інструкції від 24.01.2023 на суму 2500 грн. Відповідно до постанови КМУ «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27.04.2006 № 590 встановлено, що витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, не можуть перевищувати 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сукупність дій, необхідних для розгляду справи. Прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 грн., а тому розмір витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, який підлягає відшкодуванню позивачу, становить 1342 грн. Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 6915,60 грн. (1073,60 грн. + 4500 грн. +1342 грн.= 6915,60 грн.).

Outcome: approved