Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (далі - позивач, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва») звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), у якому просила стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території 17 602,43 грн а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати: 2 270,00 грн судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] є власницею квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] був переданий на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». Відповідач не здійснює оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, чим порушує вимоги ст. 162 ЖК України та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року. За період з 01.06.2019 року до 31.07.2021 року заборгованість відповідача становить 17 602,43 грн. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 03.09.2021 року судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 05.11.2021 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2021 року задоволено заяву представника відповідача із запереченнями проти розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження та постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та замінити судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначено на 22.02.2022 року. 19.11.2021 року судом отримано відзив відповідача з додатками щодо позовної заяви, в яких відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень відповідач вказує, що позивач у порушення ст.ст. 77-79 ЦПК України у якості доказу заборгованості [PERSON] за житлово-комунальні послуги долучено розрахунок боргу по квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] , у якому не вказано хто є власником особового рахунку, назва послуг за яку утворився борг, на підставі якого нормативно правового акта встановлено тариф (вартість) послуги. Також зазначає, що між позивачем та відповідачем не укладено договору про утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідач сплачує отримані послуги, що надходять на його адресу. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2022 року відкладено розгляд справи на 22.04.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2022 року відкладено розгляд справи на 26.09.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року відкладено розгляд справи на 18.01.2023 року. 04.10.2022 року до суду представник позивача подав суду заяву про збільшення позовних вимог і просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 24 697,74 грн. станом на серпень 2022 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 23.03.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2023 року відкладено розгляд справи на 18.07.2023 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи здійснювати без його участі; позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації» передбачено здійснення перезакріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», «Печерська брама», «Хрещатик» та «Печерськжитло» на баланс комунального підприємства «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва», яке згідно до розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 48 від 28.01.2015 року перейменовано в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва». Позивач є балансоутримувачем будинку в якому мешкає відповідач, надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців квартир житлового фонду комунальної власності територіальної громади на обслуговуючій території й збір із власників приватизованих квартир за відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території. [PERSON] є власницею квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 269227788 від 05.08.2021 року та № 269228490 від 05.08.2021 року відповідно. Зазначений будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Києва та перебуває на балансовому обліку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», яка надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців квартир житлового фонду комунальної власності територіальної громади на обслуговування території й збір із власників приватизованих квартир за відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території. За положеннями ст. 162 ЖК УРСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як визначено у п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 цього Закону). Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Пунктом 10 частини 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 цього Кодексу, власність зобов`язує. За положеннями ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, ця стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, незалежно від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому прав володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку з утримання належного йому на праві власності майна може створювати небезпеку для третіх осіб. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Згідно із розрахунком, наданим позивачем щодо квартири [ADDRESS] , у [PERSON] виникла заборгованість по оплаті наданих КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» послуг з утримання будинку і прибудинкової території за період із вересня 2019 року по серпень 2022 року у розмірі 3 126,76 грн. Разом із тим, заборгованість у розмірі 5 405,26 грн. визначена як початкове сальдо без обґрунтованого розрахунку цієї суми. Вбачається також, що вказана заборгованість визначена позивачем за період, який передував періоду заборгованості з обґрунтованим розрахунком з вересня 2019 року. Отже, вказана позивачем у розрахунку заборгованість у розмірі 5 405,26 грн є необґрунтованою та стягненню з відповідача не підлягає. Щодо розрахунку, наданим позивачем щодо квартири [ADDRESS] , у [PERSON] наявна заборгованість по оплаті наданих КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» послуг з утримання будинку і прибудинкової території за період із вересня 2019 року по серпень 2022 року у розмірі 8 444,28 грн. Заборгованість у розмірі 7 683,46 грн визначена як початкове сальдо без обґрунтованого розрахунку цієї суми, отже вказана заборгованість визначена позивачем за період, який передував періоду заборгованості з обґрунтованим розрахунком до вересня 2019 року. За таких обставин, вказана позивачем у розрахунку заборгованість у розмірі 7 683,46 грн є необґрунтованою та стягненню з відповідача не підлягає. Оскільки, відповідач одержує житлово-комунальні послуги, проте не сплачує за них у встановленому законом порядку платежі, з відповідача як власника квартир [ADDRESS] підлягає стягненню на користь позивача 11 571,04 коп. заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з вересня 2019 року по серпень 2022 року. З огляду на необґрунтованість позовних вимог про стягнення з позивача заборгованості за спожиті комунальні послуги за період, що передував періоду до вересня 2019 року у розмірі 13 088,77 грн суд вважає, що в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 322671 від 16.08.2021 року. Оскільки, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24 697,74 грн, однак суд задовольняє позовні вимоги лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 11 571,04 грн, що становить 47 %, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 269,00 грн у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial