Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

У квітні 2023 року Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в інтересах дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що 11 квітня 2019 року до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надійшла інформація від адміністрації КУ «Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 24» про те, що в родині [PERSON] проживає четверо дітей, батько працює нічним сторожем та коли знаходиться на чергуванні діти знаходяться без нагляду дорослих, оскільки їхня мати покинула родину ще у березні 2019 року. [PERSON] була узята під соціальний супровід Сумським міським центром для сім`ї, дітей та молоді. Під час соціального супроводу з батьками проводилася бесіда щодо сумлінного виконання своїх батьківських обов`язків, належного ставлення до виховання дітей, розкриття батьківського потенціалу, необхідності офіційного працевлаштування для оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, родині неодноразово надавалася гуманітарна допомога, діти приймали участь у заходах центру. Представники служби у справах дітей Сумської міської ради та фахівці із соціальної роботи Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді всіляко підтримували родину для подолання складних життєвих обставин. Для організації комплексної роботи з родиною було залучено волонтерів, які допомагали родині у вирішенні деяких побутових питань. Волонтерами було зроблено генеральне прибирання в приміщенні, придбано деяке кухонне приладдя, канцелярське приладдя, оскільки діти не були готові до навчального процесу. Родині надавалися рекомендації щодо необхідності звернення до поліції із заявою про розшук дружини, написання позовної заяви для розлучення та стягнення аліментів з [PERSON] , що дасть змогу оформити державну соціальну допомогу, пропонувалося тимчасово помістити дітей до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області для вирішення скрутної ситуації, яка виникла в родині. Однак, батько дітей не проявляв ініціативи щодо вирішення проблем. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року у справі № 591/7319/19 неповнолітніх дітей [PERSON] було відібрано без позбавлення батьківських прав. Після відібрання у батьків діти були влаштовані до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, де вони деякий час проходили реабілітацію, в подальшому були влаштовані до інших державних закладів. Зазначає, що після відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьки фактично перестали взагалі піклуватися життям, вихованням та утриманням дітей. Згідно з інформацією КЗ СОР «Улянівська спеціальна школа» за час перебування [PERSON] у закладі з 2020 року його батьки участі у навчанні та вихованні дитини не приймали, жодного разу не відвідували сина, не телефонували, не цікавилися його станом здоров`я, не підтримували дитину матеріально. На даний час у зв`язку з військовим станом на території України [PERSON] знаходиться в евакуації у смт Єзупіль Івано-Франківської області. На сьогоднішній день [PERSON] навчається у ДПТНЗ «Конотопське вище професійне училище за спеціальністю «Перукар». Згідно з інформацією, наданою адміністрацією закладу від 13 березня 2023 року № 127 [PERSON] не підтримує зв`язок з батьками. [PERSON] та [PERSON] дитині не телефонують, станом здоров`я та її розвитком не цікавляться. Про матір відомо (за словами [PERSON] ), що останні два роки вона проживає у Херсонській області, де у неї створена нова родина та народилася дитина. [PERSON] повертатися до батьків бажання не має. Згідно з інформацією КЗ СОР «Конотопська спеціальна школа» від 12 липня 2022 року № 85 діти [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовані до дитячому будинку сімейного типу [PERSON] в м. Мукачево Закарпатської області у зв`язку з тим, що перебування дітей у закладі освіти через військовий стан неможливе. Після покращення ситуації діти будуть повернуті до закладу. Щодо відносин з батьками заклад надав інформацію що до 24 лютого 2022 року дівчата постійно спілкувалися з матір`ю, розмови були довготривалі, мати поповнювала рахунок на телефон, обіцяла скоро їх забрати. Матеріальної допомоги не надавала, до школи не приїздила, навчанням та здоров`ям доньок не цікавилася. У телефонній розмові [PERSON] повідомила, що вона перебуває у Херсонській області, має малолітню дитину, забрати дітей не має можливості. [PERSON] у телефонній розмові повідомив, що з дітьми він спілкується у телефонному режимі, на даний час не працює, має заборгованість по сплаті аліментів. Обоє батьків категорично заперечують, щоб їх позбавляли батьківських прав. На даний час вичерпані всі методи впливу на родину, батьки самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, не проявляють бажання до вирішення складних життєвих обставин. На даний час батьки дітей до Управління «Служба у справах дітей» стосовно побачення з дітьми чи повернення їх на спільне проживання і виховання, не звертались. Небажання [PERSON] та [PERSON] займатися вихованням та утриманням своїх неповнолітніх дітей є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради - Погрібна О.С. позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Зауважив, що він приходив до дітей, коли вони були ще в одному закладі. З [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] він спілкується по телефону, але номера телефону [PERSON] у нього немає, тому він з ним не спілкується і не знає де він. Він не має коштів, щоб приїхати до дітей, які на даний час мешкають в інших містах. Зазначив, що у спілкуванні з [PERSON] вона повідомила йому, що хоче повернутися до нього додому. Представник третьої особи КЗ СОР «Улянівська спеціальна школа» - Малькутишена О.В. позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Від третіх осіб Державного професійно-технічного навчального закладу «Конотопське вище професійне училище», Комунального закладу Сумської обласної ради «Конотопська спеціальна школа» надійшли заяви про розгляд справи без участі їхніх представників, позов підтримують. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 грудня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 2329 (а.с. 8). Під час шлюбу у відповідачів народилося четверо дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 14, 15, 16, 17). Згідно з повідомленням КУ «Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 24», м. Суми, Сумської області від 11 квітня 2019 року в багатодітній родині [PERSON] життєві обставини стали ще складнішими. Ця родина перебуває на обліку з 2017 року як сім`я, що опинилася в складних життєвих обставинах: батьки - вихованці інтернатного закладу, постійного місця роботи не мають, родичів, які б могли їм допомогти у вихованні дітей, не мають. Виховують чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]. Усі вони є учнями їх навчального закладу. Мати [PERSON] [INFO] залишила родину й подалася до чоловіка, з яким познайомилася в інтернеті до Херсонської області (с. Нова Каховка). Батько з дітьми сподівався, що дружина повернеться, чекав, а потім повідомив про це класного керівника старшої дівчинки [PERSON] Котенко Л.Б . На даний час діти знаходяться з батьком, але [PERSON] працює нічним сторожем, коли заступає на чергування на добу, діти залишаються самі. Беручи до уваги те, що найстаршій дівчинці 14 років, а всього їх четверо, просили допомогти цій родині. Оскільки учнів початкової школи ([PERSON], 2-В клас та [PERSON], 4-Б клас) годують за рахунок коштів міського бюджету, то вони краще харчуються, а [PERSON], 6-Б клас й [PERSON], 7-А клас в закладі не харчуються, бо не вистачає коштів. У розмовах з дітьми стало відомо, що їдять вони вдома тільки каші або макарони. Просили поновити соціальний супровід даної родини з метою збереження належного функціонування сім`ї, допомоги батькам у вирішенні проблем зі здоров`ям, у вихованні дітей. Можливо, навіть тимчасово вилучити дітей з сім`ї, поки батьки з`ясують свої стосунки, щоб обстежити стан їхнього здоров`я (а.с. 22). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року у справі № 591/7319/19 позовні вимоги Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено. Відібрано малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від батьків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок дітей аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 22 листопада 2019 року. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок дітей аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 22 листопада 2019 року (а.с. 9-12). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 травня 2021 року роз`яснено рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року у справі за позовом Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та зазначено, що стягнення з [PERSON] та з [PERSON] на особистий рахунок дітей аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачає стягнення аліментів на кожну дитину в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачів (а.с. 13). На підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 18 серпня 2020 року № 407 дітям відповідачів надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с. 18, 19, 20, 21). Відповідно до інформації, наданої КЗ СОР «Конотопська спеціальна школа» від 12 липня 2022 року № 85 діти [PERSON] та [PERSON] тимчасові влаштовані до дитячому будинку сімейного типу [PERSON] в м. Мукачеві Закарпатської області у зв`язку з тим, що перебування дітей у закладі освіти через військовий стан неможливе. Після покрашення ситуації діти будуть повернуті до закладу. Щодо відносин з батьками заклад надав інформацію, що до 24 лютого 2022 року дівчата постійно спілкувалися з матір`ю, розмови були довготривалими, мати поповнювала рахунок на телефоні, обіцяла скоро їх забрати. Матеріальної допомоги не надавала, до школи не приїздила, навчанням та здоров`ям доньок не цікавилася (а.с. 27). Згідно інформації, наданої Державним професійно-технічним навчальним закладом «Конотопське вище професійне училище» від 13 березня 2023 року № 127 [PERSON] , [INFO] , яка навчається за професією перукар (перукар-модельєр) з 01 вересня 2021 року не підтримує зв`язок з батьками. [PERSON] та [PERSON] дитині не телефонують, станом здоров`я та її розвитком не цікавляться. Про матір відомо (за словами [PERSON] ), що останні два роки вона проживає в Херсонській області, де у неї створена нова родина та народилася дитина. [PERSON] повертатися до батьків бажання не має (а.с. 28). Згідно з інформацією КЗ СОР «Улянівська спеціальна школа» від 07 березня 2023 року № 203 за час перебування [PERSON] у закладі з 2020 року, батьки учня [PERSON] та [PERSON] ніякої участі у навчанні та вихованні дитини не приймали, жодного разу не відвідували сина, не телефонували, не цікавилися станом його здоров`я, не підтримували дитину матеріально. На даний час у зв`язку з воєнним станом в Україні Матвій знаходиться в евакуації у смт Єзупіль Івано-Франківської області (а.с. 29). З відповіді Служби у справах дітей Мукачівської міської ради від 05 квітня 2023 року № 235 вбачається, що зі слів матері-вихователя [PERSON] стало відомо, що [PERSON] та [PERSON] підтримують телефонний зв`язок з біологічними батьками, які періодично телефонують або одній, або іншій дівчинці. Добровільно аліменти на утримання дівчат батьки не сплачують, матеріально не підтримують, подарунків не передають (а.с. 59). У листах від 28 березня 2023 року [PERSON] повідомила, що хоче, щоб її батька [PERSON] позбавили батьківських прав, але не хоче, щоб її мати [PERSON] позбавляли батьківських прав. [PERSON] повідомила, що не хоче, щоб її мати [PERSON] та батька [PERSON] позбавляли батьківських прав, тому що вона їх любить і сумує за ними (а.с. 60). У висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 14 липня 2023 року № 1223/27.1-26 вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 90-91). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення вищенаведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Як роз`яснено у пунктах 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Отже, особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування дітей у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області з 28 листопада 2019 року по 06 січня 2021 року їх відвідував батько [PERSON] та приносив їм гостинці (цукерки, печиво, сік, фрукти, пиріг), куртку, подарунки, рюкзак, обруч та сережки. З 06 січня 2021 року по 30 серпня 2021 року дівчат батьки не відвідували, не надавали ніякої допомоги, не цікавились станом здоров`я, навчанням та вихованням дітей (а.с. 30-32). Крім того, в судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав той факт, що після евакуації дітей до інших міст він дітей не відвідував, оскільки в нього відсутні кошти. Однак, він постійно спілкується з доньками по телефону, цікавиться їхнім навчанням та справами. Старша донька [PERSON] повідомила йому, що не хоче навчатися на парикмахера та хоче повернутися до нього додому. Також у розмові з дівчатами вони повідомили йому, що спілкуються з матір`ю, яка теж їм телефонує. Також у письмових заявах від 28 березня 2023 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] повідомили, що не хочуть, щоб їхню матір [PERSON] позбавляли батьківських прав, а [PERSON] також не хоче, щоб позбавляли батьківських прав і її батька [PERSON] (а.с. 60). На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що знайшли своє підтвердження матеріалами справи обставини винної поведінки обох батьків по відношенню до своїх дітей, що виразилося у невиконанні ними батьківських обов`язків щодо дітей, не надання їм матеріальної допомоги. Після відібрання дітей мати взагалі їх не відвідувала, а батько відвідував дітей до моменту їхньої евакуації. Обидва відповідачі мають заборгованість зі сплати аліментів та не вчиняють дій для її погашення. Однак, суд вважає, що на даний час ще є підставі зберегти родинні відносини батьків з дітьми, ураховуючи, що вони спілкуються по телефону і діти не хочуть, щоб їхніх батьків позбавляли батьківських прав. За таких обставин, а також враховуючи те, що батько дітей заперечує проти позбавлення батьківських прав, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши при цьому відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування Сумської міської ради контроль за виконанням ними батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed