Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

18.10.2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з позовом до [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у загальному розмірі 17 750,51 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.08.2020 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку, до умов якого відповідач приєднався, підписавши заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), якою він погодився на одержання Кредиту та його умови. В результаті Банк встановив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію у максимальному розмірі 15 000,00 грн. на строк дії платіжної карти, з процентною ставкою 55% на картковий рахунок з встановленням платіжної карти. Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх (відповідно, до наданого розрахунку заборгованості). Проте з боку відповідача має місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобов`язань за Договором, у зв`язку з чим, виникла прострочена заборгованість за кредитом, що обліковується на картковому рахунку. Отже, за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб враховується заборгованість у розмірі 17 750,51 грн., яка складається із: загальної суми основної заборгованості (основного боргу) - 14 951,40 грн., загальної суми заборгованості за процентами за користування кредитом - 2 446,15 грн., 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 41,78 грн., 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 10,78 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 239,22 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 61,18 грн. Оскільки зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено судове засідання. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2022 року позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у загальному розмірі 17 750 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 51 копійка. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гордієнко А.Г. звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 29.11.2022 року, в якій просила суд заочне рішення скасувати, призначити справу за правилами позовного провадження та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.12.2022 року заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Гордієнко Альони Геннадіївни про перегляд заочного рішення суду від 29.11.2022 року по цивільній справі №639/3133/22 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом - залишено без руху. Надано заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 28.12.2022 року представником відповідача Гордієнко А.Г. вказані недоліки були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.01.2023 року прийнято до провадження заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Гордієнко Альони Геннадіївни про перегляд заочного рішення суду від 29.11.2022 року по цивільній справі №639/3133/22 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом і призначено розгляд заяви в судовому засіданні. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.01.2023 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Гордієнко Альони Геннадіївни про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі за заявою представника відповідача [PERSON] - адвоката Гордієнко Альони Геннадіївни про перегляд заочного рішення суду від 29.11.2022 року по цивільній справі №639/3133/22 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом - задоволено. Забезпечено проведення судового засідання, яке призначено судом на 17.01.2023 року о 09 годині 30 хвилин та подальших судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику відповідача [PERSON] - адвокату Гордієнко А.Г., яка зареєстрована у системі «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - [INFO] Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.01.2023 року заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Гордієнко Альони Геннадіївни про перегляд заочного рішення суду від 29.11.2022 року по цивільній справі №639/3133/22 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом - задоволено.Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2022 року по цивільній справі №639/3133/22 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом - скасовано. Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 20.07.2023 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Усатюк І.В. в судовому засіданні надала вступне слово і пояснення, в яких підтримала позовні вимоги, однак в подальшому надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гордієнко А.Г. приймала участь у судовому засіданні, надала вступне слово, усні та письмові пояснення, в яких заперечувала проти позову в повному обсязі з тих підстав, що відповідачем сплачено борг за договором кредиту, а в іншій частині застосовані банком санкції щодо пені та процентів суперечать чинному законодавству. В подальшому адвокат надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність, просила відмовити у задоволенні позову. У зв`язку з неявкою в останнє судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.08.2020 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку, до умов якого відповідач приєднався підписавши заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), якою він погодився на одержання Кредиту та його умови. В результаті Банк встановив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію у максимальному розмірі 15 000,00 грн. на строк дії платіжної карти, з процентною ставкою 55% на картковий рахунок з встановленням платіжної карти (а.с.19-21). Відповідно до п. 1.1.2., ДКБО для отримання Кредиту Клієнт особисто надає Банку Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), оформлену за встановленою Банком формою та підписану Клієнтом, і документ згідно з визначеним Банком переліком. Цей Договір, в тому числі Заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та інші документи, які є їх невід`ємними частинами є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом. Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування. Разом з тим, відповідно до п. 1.17. клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Факт користування кредитними коштами [PERSON] підтверджується виписками по картковому рахунку (а.с.22-32). Згідно з наданим суду розрахунком внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором за [PERSON] станом на 04.10.2022 року обліковувалась заборгованість у розмірі 17 750,51 грн., яка складалась із: загальної суми основної заборгованості (основного боргу) - 14 951,40 грн., загальної суми заборгованості за процентами за користування кредитом - 2 446,15 грн., 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 41,78 грн., 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 10,78 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 239,22 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 61,18 грн. (а.с. 7-8). 21.10.2022 рокувідповідач [PERSON] (платник) до ухвалення заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2022 рокусплатив через касу АТ «Ощадбанк» (отримувач) заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 08.08.2020 року у розмірі 17 397,60 грн., що підтверджується касовим чеком, виданим АТ «Ощадбанк» 21.10.2022 року за номером 8340 (а.с. 77). Отже, виходячи з розміру сплаченої відповідачем суми, ним одночасно сплачено 14 951,40 грн. (загальну суми основної заборгованості (основного боргу) та 2 446,15 грн. (загальну суму заборгованості за процентами за користування кредитом). Не сплаченими залишились відповідно до позовних вимог 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 41,78 грн., 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 10,78 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 239,22 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 61,18 грн. Між тим, відповідно до довідки АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10020/0289 від 06.01.2023 року, станом на 06.01.2023 року [PERSON] виконав у повному обсязі зобов`язання за кредитним рахунком [NUMBER] . Заборгованість відсутня, кредит погашено в повному обсязі, рахунок закритий (а.с. 91). Довідками, що знаходяться в матеріалах справи підтверджено, що відповідач з 10.04.2017 року по теперішній час є військовослужбовцем (а.с.121,155). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений строк. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до підпункту 3 п. 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань підчас проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Особливий період відповідно до абзацу п`ятого статті 1 Закону України від 21.10.1993 року №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.08.2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період. Пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц, провадження № 61-21025св18. Крім того, законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжений і триває на даний час. Отже під час воєнного стану у суду відсутні передбачені законом підстави для стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України, яка розрахована позивачем станом на станом на 04.10.2022 року . За таких умов, враховуючи, що 08.08.2020 року між відповідачем та АТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, однак [PERSON] сплачена на користь АТ «Ощадбанк» сума боргу за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 08.08.2020 року, що підтверджується відповідними письмовими доказами і визнано позивачем, а від сплати інших сум на підставі ст. 625 ЦК України відповідач звільнений на підставі закону, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed