Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Орган опіки та піклування Кегичівської селищної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дітей\~без позбавлення\~батьківських прав відносно\~ [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] , [INFO] .\~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ Батько дітей [PERSON] записаний відповідно до частини 1 ст. 135 СК України. Родина [PERSON] перебувала з 2022 року на обліку служби у справах дітей, як сім`я, де мати ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Відповідно до рішення Відділу соціального захисту населення Кегичівської селищної ради №1174 від 19.09.2022, донька [PERSON] була взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. [INFO] [PERSON] народила другу дитину- [PERSON] , яка на момент пред`явлення позову до суду перебувала у Харківськійй обласній дитячій кліничній лікарні №1, оскільки потребує лікування. Умов для повернення немовляти додому відповідачка не створила. \~ \~ \~ \~21.03.2023 року комісійно обстежувалися умови проживання родини [PERSON] за результами розгляду якого, виконавчим комітетом Кегичівської селищної ради прийнято рішення про негайне відібрання у [PERSON] \~її доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку Кегичівської селищної ради від 29.05.2023 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав . \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та письмових пояснення поданих до суду раніше, про що повідомила суд письмово. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги про відібрання у неї дітей не визнала. Справу просила слухати за її відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справ, суд вважає позов таким, що підлягає до задовленння враховуючи наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи [PERSON] є матір`ю [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначнням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст.135 СК України.. \~ \~ \~ \~Відповідно акту обстеження умов проживання від 20.03.2018 р., 11.10.2018 р., 12.06.2019 р., 08.10.2019 р., 26.09.2022 р., 11.11.2022 р., 05.01.2023 р., 13.03.2023 р., сім`ї [PERSON] , встановлено, що умови проживання незадовільні, приміщення потребує ремонту, продукти харчування в недостатній кількості, дитина не забезпечена одягом та взуттям згідно сезону , відсуті умови для купання та вмивання дитини, взаємовідносини в родині не задовільні, дитині не приділяють достатньо уваги. \~ \~ \~ \~На підставі рішення виконавчого комітету Кегичівської селищної ради № 80 від 21.03.2023 року [PERSON] негайно відбрано у матері [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~З інформації фахівця із соціальної роботи Служби у справах дітей та сім`ї Кегичівської селищної ради вбачається, що новонароджена [PERSON] після народження перебувала у Харківській обласній дитячій клінічній лікарні №1, після чого була влаштована у прийомну родину. \~ \~ \~ \~Згідно висновку органу опіки та піклування Кегичівської селищної ради від 29.05.2023 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. \~ \~ \~ \~Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. \~ \~ \~ \~Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ \~ \~ \~Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. \~ \~ \~ \~У справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). \~ \~ \~ \~У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. \~ \~ \~ \~Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. \~ \~ \~ \~За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. \~ \~ \~ \~У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. \~ \~ \~ \~Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). \~ \~ \~ \~Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог,

Outcome: approved