Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області (Коробчанський старостинський округ) про визнання права на власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги таким. [INFO] помер брат бабусі позивачки [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , а також грошові вклади в Ощадбанку, які вона має намір прийняти. Інших спадкоємців після його смерті немає. В зв`язку з цим позивачка звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого заведено спадкову справу, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 01 серпня 2023 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій [PERSON] просила суд визнати за нею право власності лише на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області (Коробчанський старостинський округ) до суду не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника на підставі наявних в матеріалах справи документів. За результатами судового розгляду на підставі повідомлених позивачем обставин справи та наданих ним доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16 лютого 1968 року, [PERSON] та після реєстрації шлюбу [PERSON] одружилися 13 листопада 1931 року, про що зроблено відповідний запис за № 27. Згідно з паспортом серії [NUMBER] від 23 лютого 1936 року, виданим Чугуївським відділенням РСМ НКВС Чугуївського району Харківської області, [PERSON] народився [INFO] в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області. Має дітей: доньку [PERSON] , 1931 року народження, доньку [PERSON] 1934 року народження. Згідно з посвідкою про народження № [NUMBER] , виданого відділом актів громадянського стану Народного комісаріату Внутрішніх справ СРСР, [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 1931 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 31 грудня 1955 року, [PERSON] та [PERSON] ) одружились 15 вересня 1955 року, про що зроблено відповідний запис за № 21. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 жовтня 1969 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 лютого 2007 року [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу житлової квартири від 12 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 229, [PERSON] передала у власність [PERSON] , а останній прийняв майно і сплатив за нього обговорену грошову суму. Житлова квартира, що відчужується за цим Договором розташована в [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 4332376 від 12 лютого 2011 року. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав № 29569797 від 06 квітня 2011 року, виданого КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної форми власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12 лютого 2011 року, реєстровий номер 229. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 квітня 2015 року, виданим виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 16. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 вересня 2015 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківської області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 25. Згідно з технічним паспортом на квартиру у будинку квартирного типу (гуртожитку), виготовленим 12 січня 2021 року КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] належить квартира, розташована на 1 поверсі 2 поверхового будинку за адресою: [ADDRESS] , та складається з 1 кімнати житловою площею 16,6 кв.м., у тому числі; 4 кімната 16,6 кв.м., 1 коридор 4,2 кв.м., 2 комора 3,1 кв.м., 3 кухня 5,9 кв.м., 5 комора 0,3 кв.м. Загальна площа 30,1 кв.м. Відповідно до довідки № 20 від 13 січня 2021 року, наданої КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності станом на 31 грудня 2012 року згідно з реєстраційними матеріалами Бюро на квартиру, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Гусейновою Е. Г. № 229 від 20 лютого 2011 року. Згідно з довідкою-характеристикою № 19 від 13 січня 2021 року, наданою КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на квартиру, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Гусейновою Е. Г. № 229 від 20 лютого 2011 року. Колишня адреса: вул. Радгоспна. Відповідно до довідки № Б-40/01-02/28 від 20 січня 2021 року, наданої виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований та не проживає, у тому числі малолітні та неповнолітні діти. Відповідно до повідомлення № 495/01-16 від 21 лютого 2022 року, наданого Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , але можуть бути спадкоємці, що прийняти спадщину фактично, тим що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України постійно проживали разом з спадкодавцем. Заведена спадкова справа № 596/2015. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно з довідкою № 01-42/3-397 від 05 березня 2021 року, наданою Державним архівом Харківської області, в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження за 1934 рік по селу Коробочкине Чугуївського району Харківської області актового запису про народження [PERSON] немає. Відповідно до довідки про здійснення особою поховання померлого за власний рахунок та фактичне проживання її до дня його смерті за визначеною адресою № Б-1304/01-02-28 від 28 грудня 2021 року, наданою виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , який помер [INFO] , за власний рахунок та на день смерті проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Згідно з матеріалами спадкової справи № 596/2015 року, які були надані Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] на підставі чого було заведено спадкову справу та внесено відповідні відомості до Спадкового реєстру. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у 6 (шість) місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved