Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У своєму позові позивач [PERSON] зазначає, що перебувала з відповідачем, [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач тривалий час ухиляється від обов`язків по вихованню доньки, матеріально її не забезпечує, долею та життям дитини не цікавиться. На даний час дитина [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному її утриманні. 13 січня 2023 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , з яким мешкає однією родиною, дитина добре до нього ставиться та вважає його своїм батьком, оскільки він дійсно піклується про позивача та її дитину. Згідно довідки директора КЗ «Гімназія №8» КМР [PERSON] навчається у 4-А класі, мати приділяє належну увагу вихованню та навчанню доньки, відвідує батьківські збори, для повноцінного життя учениці створені сприятливі житлові умови, в квартирі завжди порядок, [PERSON] забезпечена усім необхідним. Батько [PERSON] , [PERSON] жодного разу не був присутній на батьківських зборах, навчанням доньки не цікавиться, зв`язок з класним керівником не підтримував. Також, дитина відвідує Спортивний клуб Школу Черліденгу «Прометей» та Дитячу художню школу ім. І.Г. Першудчева. Позивач зазначає, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню доньки. Тому позивач просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. В судове засідання відповідач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року відкрито провадження по справі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, що видане 14 вересня 2012 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 вересня 2012 року, актовий запис №497. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.15). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим свідоцтвом про народження, актовий запис № 814, матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.17). Згідно заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.16). Згідно свідоцтва про шлюб, що видане 13 січня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 січня 2023 року, актовий запис №14. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.18). Відповідно до характеристики спортсменки [PERSON] , виданої громадською організацією «Спортивний клуб Школа Черліденгу «Прометей» 22 лютого 2023 року, вбачається, що [PERSON] тренується у СК ШЧ «Прометей» з лютого 2022 року. Дитину систематично приводить на заняття та забирає мама (а.с.19). Відповідно до характеристики учениці 4-А класу КЗ «Гімназія №8» КМР [PERSON] , виданої класним керівником [PERSON] та директором [PERSON] 21.02.2023 року, вбачається, що [PERSON] навчається в гімназії з 01.09.2019 року. Мати приділяє належну увагу вихованню та навчанню доньки. Відвідує у повному обсязі батьківські збори. Для повноцінного життя учениці створені сприятливі житлові умови, в квартирі завжди порядок, [PERSON] забезпечена усім необхідним (а.с.20). Відповідно до характеристики учениці [PERSON] , виданої Комунальним закладом спеціалізованої мистецької освіти «Дитяча художня школа ім. І.Г.Першудчева» Кам`янської міської ради 16 лютого 2023 року вбачається, що [PERSON] навчається у 1 класі елементарного підрівня Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти «Дитяча художня школа ім. І.Г.Першудчева» Кам`янської міської ради з грудня 2022 року. Дитину систематично приводить на заняття та забирає мама. З відношень видно, що вона піклується про [PERSON] належним чином, постійно виявляючи інтерес до успіхів дитини (а.с.21). Відповідно до довідки від 03.03.2023 року, виданої класним керівником [PERSON] та директором [PERSON] КЗ «Гімназія №8» КМР, вбачається, що за роки навчання батько [PERSON] , [PERSON] жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не цікавився навчанням доньки, зв`язок з класоводом [PERSON] не підтримував (а.с.22). Відповідно до довідки №001218397 від 28.02.2023 року, виданої ТОВ «Абонент XXI» вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №2023/001526650 від 18.02.2023 року та №2023/001526616 від 18.02.2023 року (а.с.11-13). Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам?янської міської ради Дніпропетровської області від 12.06.2023 року № 8 вих.-20/331 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вбачається, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним. При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак він цього не зробив, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] суду не надав, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, а тому вимоги позивача про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, то заявлені позовні вимоги узгоджуються із приписами ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А тому враховуючи, те що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. з відповідача на користь позивача, а також оскільки, при подачі позовної заяви щодо вимог про стягнення аліментів позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти у розмірі 1073,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved