Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

19.04.2023 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2021 з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) боржника, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Новоградівському відділ державної виконавчої служби у Покровському району Донецької області. У зв`язку з тим, що відповідач аліменти не сплачує, та станом на 01.01.2023 утворилася заборгованість у розмірі 67222,47 грн., розмір нарахованої пені складає 181880,79 грн. Та оскільки розмір пені перевищує розмір заборгованості з аліментів, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 67 222,47 грн за період з 15.01.2021 по 01.01.2023. 01.05.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 02.06.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке направлялося йому за місцем його проживання, однак повернулося до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. В даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги викладене, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (до одруження [PERSON] ) є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Як вбачається з довідки Новоградівського відділу державної виконавчої служби у Покровському району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 327 від 24.02.2023, у них на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 235/200/21 від 25.03. 2021, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.01.2021 і до повноліття дитини. Стягувачка аліменти отримує частково, з 15.01.2021 по 31.12.2022 за боржником наявна заборгованість у сумі 81258,01 грн. (а.с.9-11). Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства За приписами ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Разом з тим, якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з ч. 1 ст. 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.12.2020 року по справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19. Судом встановлено, що відповідач не виконує свого обов`язку зі сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується відповідним розрахунком. Відповідач не надав доказів на підтвердження того, що зазначена заборгованість утворилася не з його вини. Отже, у зв`язку з виникненням заборгованості зі сплати аліментів з вини відповідача позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 196 СК України неустойка (пеня) розраховується від суми несплачених аліментів, тому сума заборгованості за аліментами має бути встановлена у разі виникнення спору щодо стягнення пені з посиланням на докази у справі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16, дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.12.2022, складеного уповноваженою особою Новоградівського відділу державної виконавчої служби у Покровському району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Пиріг В.В., заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №65444500, за травень 2021 року - грудень 2022 року складає 67 222, 47 грн. Обґрунтовуючи позовну заяву позивачка надала розрахунок, відповідачем не спростований та приймається судом до уваги при обчисленні розміру пені. Відповідно до зазначеного розрахунку загальний розмір заявленої до стягнення неустойки (пені) за період з травня 2021 року по 30 листопада 2022 року включно становить 193103,32 грн, що значно перевищує розмір заборгованості за аліментами, яка складає 181 880,79 грн. Згідно вимог ч.1 ст.196 СК України розмір пені, що підлягає стягненню з боржника, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості аліментів. Зважаючи на зазначену норму сімейного законодавства позивачка просить стягнути з відповідача пеню у розмірі, що відповідає розміру заборгованості за період з травня 2021 року по грудень 2022 року у сумі 67 222, 47 грн. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів у розмірі 67 222, 47 грн, яка не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам станом на грудень 2022 року, а тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved