Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вимогою ухвалити рішення, яким встановити факт смерті прабабусі [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка померла [INFO] у с. Завадівка Горностаївського району Херсонської області, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] до судового засідання не з`явилась, направила заяву відповідно якої підтримала обставини викладені у заяві про встановлення факту смерті, та просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Стеценко О.В., до судового засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, проти задоволення вимог заявника [PERSON] не заперечувала, та зазначила, що в актовому записі про смерть, відповідно до постанови КМУ від 10.11.2010 р. № 1025 повинно бути зазначено: прізвище, ім`я, по батькові, стать, громадянство, дата та місце народження померлого, дата та місце смерті, причина смерті. Суд вивчив надані до заяви документи і встановив наступне. [INFO] у с. Завадівка Горностаївського району Херсонської області народилась [PERSON] , правнучкою якої є заявник [PERSON] [INFO] у с. Завадівка Горностаївського району Херсонської області, померла громадянка України - [PERSON] 30 січня 2023 року видано лікарське свідоцтво № 7, про смерть [PERSON] , [INFO] . Однак цей документ не відповідає вимогам законодавства України, оскільки він виданий на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до переліку території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України № 309 від 22.12.2022 року. У зв`язку з відсутністю можливості у законний спосіб отримати свідоцтво про смерть [PERSON] , заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. На підтвердження своїх вимог заявниця посилається на такі докази: копію паспорту громадянки України - [PERSON] , лікарське свідоцтво про смерть, відмову у проведенні державної реєстрації смерті за 14/24.13-09 від 26.04.2023 року. За наведених обставин суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Зокрема ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» лікарське свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] . Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявника. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved