Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

02.05.2023 року [PERSON] в особі свого представника адвоката Комарницької М.В. звернулась до суду із позовною заявою до Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно, а сааме на будинок садибного типу загальною площею 79,9 кв. м. (літера «А-1»), з господарськими будівлями та спорудами сарай (літера «Б»), убиральня (літера «В»), колодязь (літера «К»), ворота (№1), огорожа (№2), огорожа (№3), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 04.05.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , а [INFO] померла мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина на майно, до складу якої увійшов житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що спадщину прийняла після смерті матері шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, оскільки як на день смерті матері проживала разом з такою та вела з нею спільне господарство, так і після смерті продовжила проживати у спірному будинку та нести витрати по його утриманні. 30.03.2023\~року позивачкою\~було подано\~у Сколівську\~державну нотаріальну\~контору заяву\~про прийняття\~спадщини за\~законом після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~однак державним\~нотаріусом було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~у зв`язку\~з відсутністю\~у неї\~оригіналів правовстановлюючих\~документів на\~спадкове майно,\~а саме\~на спірний\~житловий будинок,\~розташований за\~адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, але попередньо від її представника адвоката Комарницької М.В. надійшло до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі довірительки, вказавши, що позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити в повному обсязі. Відповідач - Сколівська міська рада Стрийського району Львівської області явку представника в підготовче засідання не забезпечила, але попередньо 24.05.2023 року до суду надійшла заява № 668/02-07 від 22.05.2023 року від першого заступника міського голови Ю. Допілко про розгляд справи за відсутності представника відповідача, у якій додатково зазначено, що відповідач просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Врахуваши заяви сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , про що свідчить повторна копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видана 26.04.2023 року Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відповідності до актового запису № 38. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.03.2000 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису № 11. Про родинні відносини позивачки з матір`ю та батьком свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 19.05.1960 року згідно актового запису № 52, відповідно до якого в графі «батько» записаний [PERSON] , а в графі «мати» записана [PERSON] , та копія свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] 07.08.1982 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 452, виданої 24.04.2023 року старостою [ADDRESS] , за відомостями Сколівської міської ради Стрийського району, Львівської області, [PERSON] , котра померла [INFO] до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] ), заповіту не складала. Про відсутність заповіту в Спадковому реєстрі також свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформована 30.03.2023 року Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області за №71981322. Оскільки заповіту в сільській раді [PERSON] не складала, то єдиним спадкоємцем за законом після її смерті є її донька [PERSON] , яка відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки на час смерті матері проживала разом з нею в одному будинку, і після смерті матері продовжила у ньому проживати та нести витрати по утриманні такого. Вказане підтверджується довідкою № 445, виданою 24.04.2023 року старостою смт. В. Синьовидне, с. Межиброди, с. Дубина В. Мицик, згідно якої [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала та вела спільне господарство зі своєю матір`ю [PERSON] , котра померла [INFO] , по [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] , до дня смерті останньої. 30.03.2023 року [PERSON] було подано у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області заяву № 146 про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] . На підставі вказаної заяви державним нотаріусом було заведено спадкову справу за № 53/2023 р., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованим 30.03.2023 року за № 71981448. Згідно листа завідувача Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області В. Батлюк № 118/01-16 від 30.03.2023 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські споруди, розташований за адресою: [ADDRESS] . Частинами 1, 3 статті 1223\~ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 3 ст.\~3\~Закону України\~від 1\~липня 2004\~року "Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до норм ч. 4 ст.\~3\~зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Із технічного паспорта на будинок садибного типу, виготовленого 21.02.2023 року ФОП [PERSON] , вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку, позначеного в технічному паспорті літерою «А-1» становить 79,9 кв. м, з неї житлова 42,7 кв.м., допоміжна 37,2 кв.м. Приналежним майном до цього жилого будинку є господарські будівлі та споруди: сарай (літера «Б»), убиральня (літера «В»), колодязь (літера «К»), ворота (№1), огорожа (№2), огорожа (№3). Житловий будинок побудований в 1959 році та не являється об`єктом самочинного будівництва. Ринкова вартість даного нерухомого майна становить 163 753,00 грн. Інформація про власника відсутня. Згідно довідки №557, виданої 18.05.2023 року Сколівською міською радою Львівської області, за відомостями Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, згідно схематичного плану вулиць Верхнє Синьовидне, Стрийського району, Львівської області, житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , збудований 1959 року господарським способом, належав гр. [PERSON] , котра померла [INFO] . Слід зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства\~юстиції України\~від 7\~лютого 2002\~року №\~7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до роз`яснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради\~Міністрів УРСР\~від 11\~березня 1985\~року №\~105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що покійна [PERSON] набула за життя право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Статтею 1218\~ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Таким чином, оскільки іншим способом, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на майно спадкодавця спадкоємцю не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved