Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві перебуває [PERSON] та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 01.01.2018 в зв`язку з набуттям змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідачу було припинено виплату пенсії в зв`язку з його перебуванням на службі в Національному антикорупційному бюро України. В зв`язку з цим утворилась переплата пенсії за період з 10.11.2021 по 31.12.2021 в розмірі 22393,70 грн. Засоби досудового врегулювання спору, застосовані до відповідача, результатів не дали. Вимоги про стягнення пенсії обґрунтовані нормами ч.1 ст. 1166, ч.1 ст.1212 ЦК України та ч. 4 ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які покладають на відповідача обов`язок повернути безпідставно отриману пенсію. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отриману пенсію в сумі 22393,70 грн. та судовий збір в сумі 2481 грн. 07.12.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження. 08.02.2023 судом постановлено ухвалу про відмову зупинити провадження у справі. 13.02.2023 представник відповідача адвокат Поліщук М.І. надала відзив на позовну заяву, який не приймається судом з огляду на порушення строків його подання та відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску строку на його подання. Представник позивача Горжий А.В. просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Поліщук М.І. заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві як отримувач пенсії. З квітня 2014 року йому була призначена пенсія в розмірі 9490 грн. щомісячно, що підтверджується копією протоколу від 13.05.2014. 11.04.2016 [PERSON] був призначений на посаду начальника відділу Національного антикорупційного бюро України. [PERSON] повідомив ГУ ПФУ в м. Києві, що станом на 10.11.2021 він проходить службу на посадах начальницького складу Національного антикорупційного бюро України. Зазначене повідомлення ГУ ПФУ в м. Києві отримало 09.12.2021. 17.12.2021 ГУ ПФУ в м. Києві припинило виплату відповідачу пенсії (атестат №3458 від 17.12.2021). Згідно з розрахунком, зробленим позивачем, розмір коштів, які підлягають утриманню з відповідача за листопад-грудень 2021 року становить 22393,70 грн. [PERSON] звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання протиправною припинення виплати пенсії з 10.11.2021 та зобов`язання поновити та виплатити пенсію з 10.11.2021. 27.09.2022 судом було відкрито провадження у справі. Відомості про результати розгляду справи відсутні. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби. Статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення вищенаведених норм закону дає підстави для висновку, що зайво виплачені суми пенсії можуть бути стягнуті позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила, зокрема, якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату, та у разі недобросовісності зі сторони набувача. Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум. До подібних висновків щодо застосування ст. 1215 ЦК України дійшов Верховний Суд України у постановах від 22.01.2014 по справі № 6-151цс13, від 02.07.2014 по справі № 6-91цс14. Аналогічні висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 по справі 753/15556/15-ц. Судом встановлено, що між сторонами існує адміністративний спір щодо припинення виплати [PERSON] пенсії. Також судом встановлено, що відповідач письмово повідомив ГУ ПФУ в м. Києві, що станом на 10.11.2021 він прийнятий та проходить службу на посадах начальницького складу Національного антикорупційного бюро України. За таких обставин суд вважає, що матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно підтверджували факт недобросовісного набуття відповідачем коштів і наявності рахункової помилки з боку позивача, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed