Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із [PERSON] 01 березня 2013 року Великовербчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №2, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 березня 2013 року Великовербчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту позовної заяви - між подружжям втрачено почуття поваги та любові, внаслідок чого у сторін по справі різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, а тому спільне проживання та ведення побуту припинено. Сторони проживають окремо, бажання до примирення не мають. Вказані обставини стали підставою для звернення із цим позовом до суду. Представник позивач в судове засідання подав письмову заяву, якою позовні вимоги [PERSON] підтримав. Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, якою визнав повністю заявлені вимоги. Згідно із вказаними заявами - сторонами заявлені клопотання про розгляд справи у їх відсутності, які судом задоволені. Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу розірвання шлюбу. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб від 01 березня 2013 року (серії [NUMBER] ), згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Великовербчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис №2. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що встановлено із наданої суду копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 2013 року. Однак, враховуючи ті обставини, що жодна із сторін не виявила наміру до примирення, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо, надання строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. В позовній заяві позивач просить, також, залишити їй прізвище, отримане внаслідок реєстрації шлюбу. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище « [PERSON] », отримане нею під час реєстрації шлюбу. Із дослідженої судом копії свідоцтва про шлюб від 01 березня 2013 року, судом встановлено, що позивач після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а тому ця вимога також підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112,113 СК України,

Outcome: approved