Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. В обгрунтування поданого позову [PERSON] , зазначає що 15.06.2014 вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у Виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області. [INFO] у них народився син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] .. Подружнє життя у сторін не склалося, оскільки кожен з них має різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого шлюбні відносини фактично з 2021 року були припинені. Вищевикладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з даним позовом до суду. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , також в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15.06.2014 сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 13 та, що підтверджено свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , а також згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] . Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення спільного життя. Спір відносно спільно нажитого майна та утримання сина, на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу, відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу, підлягає задоволенню, оскільки у сторін відсутнє бажання проживати однією сім`єю, вони наполягають на розірванні шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу поділу спільного майна подружжя та утримання сина. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінити прізвище набуте в шлюбі. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції №27 від 15.02.2023 позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 1073,60 грн. З огляду на викладене, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до заяви додано лише розрахунок гонорару за надання правничої допомоги від 20.02.2023 на суму 800 грн. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), акт приймання-передачі виконаних робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Таким чином, для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Проте, позивачем не надано на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу договору про надання правничої допомоги, з якого можна встановити розмір гонорару, визначеного сторонами, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, акту приймання-передачі виконаних робіт та документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, закрема квитанцію про сплату коштів. За таких обставин, суд вважає недоцільним стягнення з відповідача на користь позивача витрат за послуги адвоката у розмірі 800 грн.

Outcome: partial