Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

28.06.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2374. Позивачка в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешакає разом з ними. Причиною розірвання шлюбу є те, що з літа 2021 року сім`я фактично перестала існувати, так як з вказаного часу і по даний час між ними припинені шлюбно-сімейні відносини. Також зазначає, що спільний сімейний бюджет вони не вели з дати укладення шлюбу. Відповідач тривалий час не працював і осінню 2022 року він працевлаштувався бухгалтером МЧС і розмір його заробітку позивачу не відомий. Оскільки сторони мешкають в одній квартирі, то і спільне господарство ведуть разом, проте фактично вони є чужими людьми один для одного. Між ними втрачені почуття любові, но при цьому стосунки в них нормальні. Крім того, зазначає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище без змін « [PERSON] ». Ухвалою суду від 03.07.2023 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 24.07.2023 року надала заяву, якою просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просила суд не стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, 24.07.2023 року надав до суду заяву, якою просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2374 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02.10.2015 року). Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 12 листопада 2019 року). Відповідно до ч.2 ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. До суду клопотань про надання строку на примирення не надходило. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка [PERSON] у своїй заяві від 24.04.2023 року просила не стягувати судові витрати у розмірі 1073,60 з відповідача, то суд залишає їх за позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved