Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини як пропущеного з поважних причин, в якому вказав, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом. Проте, при зверненні до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку пропуском ним шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Основною обставиною та причиною пропуску строку стало раптове вторгнення 24.02.2022 року російської армії в Україну та початок військових дій та неоднозначне трактування ним вимог чинного законодавства щодо строків прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позивач, просив суд визначити йому додатковий тримісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 29.05.2023 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.07.2023 року. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 20.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в цей же день. Від представника позивача адвоката Ганенка Р.А. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в заяві вказав про підтримання позовних вимог, які просив задовольнити. Відповідач, згідно наявного у матеріалах справи клопотання просив розглянути справу у відсутність представника селищної ради, рішення прийняти за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9), який до дня смерті проживав та був зареєстрований з 1959 року за адресою: [ADDRESS] . На житловій площі був зареєстрований та проживав сам (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на все належне йому майно, згідно якого спадкоємцем його майна є [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, інформація щодо заведеної спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутня (а.с. 10). В листопаді 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевського В.С. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Листом від 03.11.2022 р. №231/01-16 «Щодо роз`яснення порядку оформлення спадщини», наданим приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що ним було пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України (а.с. 13). Хоча вказаний документ не є постановою про вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом із вказаного листа від 03.11.2022р №231/01-16 «Щодо роз`яснення порядку оформлення спадщини» вбачається, що нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з пропущеним строком на подання заяви про прийняття спадщини. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 27.02.2019р. по справі №369/8878/16ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави, зазначені нотаріусами. При цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса - лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. З огляду на викладене наявний в матеріалах справи лист приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевського В.С. від 03.11.2022 р. №231/01-16 «Щодо роз`яснення порядку оформлення спадщини» є достатнім доказом наявності у позивача перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає йому право звернутись до суду з даним позовом. Щодо поважності причини, з якої позивач пропустив визначений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, слід зазначити наступне. Із введенням 24.02.2022 року воєнного стану в Україні всі сфери суспільного життя держави зазнали змін в законодавчому регулюванні. Так, у зв`язку із розпочатою військовою агресією росії проти України було прийнято декілька нормативно-правових актів, що визначають важливі питання процедури спадкування в період дії воєнного стану. Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (далі за текстом - Постанова), на час дії воєнного стану строки для прийняття спадщини припинилися. Таким чином час воєнних дій фактично не враховувався у рахунок встановлених 6-ти місяців прийняття спадщини. Тобто спадкоємець міг заявити про прийняття спадщини протягом дії воєнного стану, незалежно від його тривалості, та додатково після його скасування, у строк, що залишався станом на 24 лютого 2022 р. від встановлених шести місяців. Фактично прийнятою у лютому Постановою уряд дозволив не включати до строків прийняття спадщини або відмови від неї період воєнного стану, що означало для спадкоємців можливість звернутися до нотаріуса для відкриття спадщини і написання заяви про її прийняття уже після завершення воєнного стану. Проте, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 р. №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Тобто, у зв`язку із військовим станом, термін для прийняття спадщини збільшили до десяти місяців з моменту смерті спадкодавця. Проте всі вище наведені зміни, що стосувалися питання строку прийняття спадщини та відображені в зазначених вище нормативних документах не призвели до змін Цивільного кодексу України, зокрема ст. 1270, що в свою чергу має вищу юридичну силу по відношенню до постанов КМ України. У зв`язку з наявністю розбіжностей в нормативних документах, які регулюють питання строків прийняття спадщини, у позивача [PERSON] виникло хибне уявлення про те, що він може подати заяву про прийняття спадщини після завершення війни або у будь-який час дії воєнного стану, не обмежуючись 6-ма місяцями, що слідують після смерті спадкодавця. У зв`язку з чим він пропустив визначений законом 6-місячний строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належить до спадкоємців за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Інших спадкоємців, які би прийняли спадщину судом не встановлено. Судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved