Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК"ЄАПБ" суму заборгованості за: кредитним договором № 23190-02/2022 в розмірі 26292,00 грн., з яких: - 8400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17892,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" ІНВЕСТРУМ" (далі ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ") та [PERSON] укладено кредитний договір №23190-02/2022. 08.12.2022 між ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "ФК"ЄАПБ") укладено договір факторингу №08122022, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" передає (відступає) ТОВ "ФК"ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК"ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022 ТОВ "ФК"ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26292 грн. з яких: 8400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17892,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 08.12.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором №23190-02/2022 в розмірі 26292 грн., з яких: 8400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17892,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивач у позові зазначив, що вказаний кредитний договорів підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ухвалою суду від 06.07.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Зазначено строк протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 12.07.2023 року надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, в якому просив, всі судові засідання по даній справі проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Заяви та клопотання відсутні. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21.02.2022 року між ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та відповідачем укладено кредитний договір №23190-02/2022 за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8400.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 22.03.2022. Дата надання кредиту 21.02.2022 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% на добу (п. 1.1-1.3 р.1 договору, а.с.5). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору (п.2.1 р.2, а.с. 5). Якщо відповідно до п. 1.5 цього договору, клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за процентною ставкою - 3,2 % на добу, з першого дня прострочення користування кредитними коштами та оплаті клієнтом в повному обсязі на загальних умовах, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (п.2.4 р.2 договору, а.с. 5 зворотня сторона). У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п.1.2 договору та/або в Додатку до цього договору, проценти передбачені у п.2.4 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору (п.4.3 р.4 договору, а.с. 6). Відповідно до Додатка №1 до договору про надання фінансового кредиту № 23190-02/2022 (а.с.7) судом встановлено, що кредит надано на строк 30 днів, сума кредиту 8400,00 грн., сума нарахованих % за користування кредитом 3150,00 грн., до сплати усього 11550,00 грн. 08.12.2022 між ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" та ТОВ "ФК"ЄАПБ" укладено договір факторингу №08122022, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" передає (відступає) ТОВ "ФК"ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК"ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК"ІНВЕСТРУМ" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022 ТОВ "ФК"ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26292,00, грн. з яких: 8400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17892,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.8-12). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 23190-02/2022 від 21.02.2022 за період з 08.12.2022 року по 31.05.2023 року видно, що заборгованість [PERSON] за основною сумою боргу становить 8400 грн. та сума заборгованості за відсотками 17892 грн. Сума заборгованості разом становить 26292 грн. (а.с. 13). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 21.02.2022 року відповідачем отримано кредити від кредитодавця на суму 8400,00 грн., укладений договір є строковими, зворотним, платним. Відповідач прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики/кредиту) та сплатити позикодавцю/кредитодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору. Враховуючи матеріали справи, позивач набув право вимоги за вищезазначеними кредитними договорами. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого правового висновку дійшла ВП ВС у справі від 28.03.2018 року № 444/9519/12. Стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування грошима і після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтуються на нормах матеріального права, про що зазначено у постанові ВП ВС від 23.10.2019 року у справі №723/304/16-ц. Відповідно, після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає право нараховувати проценти, комісію та пеню, а має право компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Позивач має право відповідно до ст. 1048 ЦК України стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених % за користування кредитними коштами саме у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення такого строку у кредитора відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Враховуючи встановлені у справі обставини, вимоги чинного законодавства та судову практику, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 23190-02/2022 від 21.02.2022 року в розмірі 11550,00 грн. (заборгованість за основною сумою боргу та за процентами за користування кредитом). В іншій частині позовних вимог слід відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 1179,07 грн (2684*11550,00/26292,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial