Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Київська Буд», у якому просив суд: -визнати Договір купівлі-продажу майнових прав № 312/1-168, укладений 08 лютого 2021 року між [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , Паспорт [NUMBER] , виданий Городищевським РС УДМС України в Черкаській області, 11.02.2015р, [ADDRESS] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софія Київська Буд" (код ЄДРПОУ 44143270, Україна, 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Вишневе(з), вул. Святошинська, будинок 41, офіс 1/5) - недійсним. - застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - Договору купівлі-продажу майнових прав № 312/1-168, укладеного 08 лютого 2021 року між мною, [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , Паспорт [NUMBER] , виданий Городищевським РС УДМС України в Черкаській області, 11.02.2015р, [ADDRESS] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю " Софія Київська Буд" (код ЄДРПОУ 44143270, Україна, 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н місто Вишневе(з), вул. Святошинська, будинок 41, офіс 1/5). - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Київська Буд" (код ЄДРПОУ 44143270, Україна, 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Вишневе(з), вул. Святошинська, будинок 41, офіс 1/5) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , Паспорт [NUMBER] , виданий Городищевським РС УДМС України в Черкаській області, 11.02.2015р, [ADDRESS] ) грошові кошти в розмірі 673 350,00 грн. (шістсот сімдесят три тисячі триста п`ятдесят гривень 00 коп.). В обґрунтування позовних вимог вказує, що 08 лютого 2021 року між нею та ТОВ " Софія Київська Буд" було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 312/1-168, відповідно п. п. 2.1. якого Продавець продає, а Покупець придбає майнові права на Об`єкт нерухомості, детальна характеристика якого встановлена у Специфікації - Додаток №1, що є невід`ємною частиною даного Договору. Згідно п. 1 Специфікації до Договору №312/1-168, об`єкт нерухомості - однокімнатна квартира загальною площею 41,31 кв.м., проектно житловою - 17,61 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] . Пунктом 4 Специфікацій до вказаного Договору купівлі-продажу майнових прав № 312/1-168, зокрема, передбачено: зовнішні і внутрішні стіни будинку - із цегли, внутрішні цегляні стіни оштукатурені, крім стін санузлів, перегородки не оштукатуруються. Підлога (виконується стяжка підлоги під кінцеве покриття); Двері (встановлюються вхідні двері в квартиру); [PERSON] - металопластикові з двокамерними склопакетами), ручки до металопластикових вікон, підвікон, підвіконня, заглушки до підвіконь передаються без монтажу; система електропостачання (електропостачання в квартирах виконується до квартирного щитка); система водозабезпечення (подача води від лічильника холодної води, по вводу в квартиру без розведення до сантехнічної приладів); система теплозабезпечення (дахова котельна). Опалювальні прилади в квартирах - сталеві радіатори; датчик задимлення, якщо передбачено проектом; в квартирі передбачено встановлення електроплити, Продавець не забезпечує Покупця електроплитою. Відповідно до п.3.1 договорі купівлі-продажу майнових прав № 312/1-168 продавець зобов`язаний передати покупцеві майнові права на об`єкти нерухомості, визначений в Додатку №1 до даного Договору. Пунктом 4.5 зазначеного вище Договору, покупець зобов`язується у встановленому Договором порядку прийняти по Акту приймання-передачі від Продавця майнові права на Об`єкт нерухомості. Згідно п 5.1. Договору, передача майнових прав на об`єкт нерухомості у власність Покупцю здійснюється після виконання ним своїх зобов`язань щодо сплати вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості, передбаченої п 4.1. даного Договору, по Акту приймання-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості - Додаток №4, який підписується повноважними представниками Сторін, а відповідно до п. 5.2. Договору, Продавець зобов`язаний передати Покупцю майнові права на Об`єкт нерухомості у власність по Акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості в день остаточного розрахунку Покупцем за даним Договором. Відповідно до п. 2 Протоколу погодження договірної ціни за Договором купівлі-продажу майнових прав №312/1-168 та п. 4.1 Договору купівлі-продажу майнових прав №312/1-168, вартість майнових прав на об`єкт нерухомості становить 24 247,32 доларів США, які сплачуються на поточний банківський рахунок Продавця, або через касу ТОВ «СОФІЯ КИЇВСЬКА БУД», що підтверджується прибутковим касовим ордером, у національній валюті України в т.ч. ПДВ за курсом НБУ, що діє на день сплати. На виконання вищезазначених умов договорів нею, як Покупцем сплачено ТОВ "Софія Київська Буд" за Договором купівлі-продажу майнових прав №312/1-168 грошові кошти у розмірі - 673 350,00 грн. ( квитанції до прибуткового ордеру № 42 від 08.02.21 на суму 50 000,00 грн., №43 від 09.02.21 на суму 50 000,00 грн., №44 10.02.21 на суму 50 000,00 грн., №45 від 11.02.21 на суму 50 000,00, №46 від 12.02.2021р на суму 50 000,00 грн, №47 від 15.02.2021р на суму 50 000,00 грн., №48 від 16.02.2021р на суму 50 000,00 грн., №49 від 17.02.2021р на суму 50 000,00 грн., №50 від 18.02.21 на суму 50 000,00 грн., №51 від 19.02.21 на суму 50 000,00 грн., №52 від 22.02.21 на суму 50 000,00 грн., №53 від 23.02.21 на суму 50 000,00 грн., №54 від 24.02.21 на суму 50 000,00 грн., №55 від 25.02.21 на суму 23 350,00 грн.). ТОВ "Софія Київська Буд" за умовами п.2.11. Зазначеного Договору, здача Об`єкта будівництва в експлуатацію: IV квартал 2021 року, натомість ще в серпні 2021 року призупинив будівництво, має ряд судових спорів, у тому числі, про анулювання дозвільних документів та права забудови земельної ділянки, а тому, є всі підстави вважати, що продавець на момент укладення спірних Договорів не володів необхідним обсягом прав на розпорядження земельною ділянкою під забудовою та правом на проведення будівельних робіт. При цьому, аналіз змісту спірного Договору купівлі-продажу майнових прав № 312/1-168, укладеного між сторонами, дає підстави дійти до висновку, що у Договорі положення пунктів 6.3, 6.4.,6.6. є несправедливими, оскільки встановлюють дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Таким чином спірні Договори суперечать вимогам цивільного законодавства, а тому в силу приписів ст. 215 Цивільного кодексу України є підстави для визнання їх недійсними. Як стало відомо із рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року у справі № 757/56995/20-ц ,та численних журналістських розслідувань, які опубліковані на офіційному веб-сайті УНН за посиланням https://www.unn.com.ua/uk/news/1915768-areshtovaniy-zhk-sofiya-kiyivska-zminivzabudovnika-i-znovu-zbiraye-groshi-z-investoriv-benefitsiari-skhemi-znayshlisya-u-radi під заголовком Арештований ЖК "Софія Київська" змінив забудовника і знову збирає гроші з інвесторів: бенефіціари схеми знайшлися у Раді - новини на УНН | 9 лютого 2021, 10:19 (unn.com.ua) - визнано недійсним договір про право забудови земельної ділянки (договір суперфіцію) № 11.06-2, укладений 11 червня 2016 року та визнано недійсним договір про передачу суперфіційного права, укладений 06 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Софія Буд Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Софія Київська Буд», предметом якого є суперфіційне право на земельну ділянку з кадастровим номером 3222486201:01:036:0122 і тд. і тп. Тобто, скасовані дозвільні документи, на які Продавець посилався у п.2.2. оскаржуваного Договору як на підтвердження майнових права на об`єкт нерухомості. Мова йде про Дозвіл на початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого 09.12.2014 р. за №IV 115143430084, Витяг з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № ІУ125161690452-1 від 27.01.2021 та Договір про передачу суперфіційного права б/н від 06.01.2021 року. Тобто, незважаючи на наявність рішення суду (зокрема, ухвала Печерського районного суду м.Києва від 26.01.2021р., у Єдиному реєстрі судових рішень за адресою https://reyestr.court.gov.ua/Review/94377430), яким арештовано землю ЖК "Софія Київська" та заборонено вводити нові будинки на цій території в експлуатацію - новостворена компанія ТОВ "Софія Київська Буд" (Відповідач) намагалась перекинути арештовані земельні ділянки комплексу, щоб продовжувати збирати кошти з інвесторів, демонструючи нібито "чисту" компанію та ведучи нечесну підприємницьку діяльність із використанням «підробленого дозволу» на початок виконання будівельних робіт та проводячи будівництва на земельній ділянці. Оспорюваний Договір є несправедливим, порушує принцип добросовісності, містять дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін та завдають шкоди позивачці як споживачеві, оскільки взагалі не містить умов щодо відповідальності продавця за несвоєчасне введення будинку в експлуатацію та повернення внесеної на рахунок продавця грошової суми за будь-яких умов. Вказане слідує з пункту 6.4. Договору купівлі-продажу майнових прав №312/1-168, який передбачає умови за якими Продавець повертає покупцю раніше фактично внесені кошти тільки після продажу майнових прав на об`єкт нерухомості третій особі, які за своїм змістом подібна до "пірамідальної схеми" як різновид нечесної підприємницької діяльності. Укладений договір купівлі-продажу відповідає ознакам споживчого договору, оскільки його предметом є набуття у власність товару (квартири), що використовується позивачем для власних потреб. Тож позивач є споживачем продукції, результатів будівельної діяльності відповідача - об`єкту житлового будівництва, одиниці нерухомості, передачею якої забезпечувалось виконання зобов`язань згідно укладеного договору. До цих відносин застосовується Закон України «Про захист прав споживачів». Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.02.2023 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчу засіданні у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.05.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилась, представник позивача до суду направила заяву, у якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Київська Буд» у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 лютого 2021 року між позивачкою та ТОВ " Софія Київська Буд" було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 312/1-168, відповідно п. п. 2.1. якого Продавець продає, а Покупець придбає майнові права на Об`єкт нерухомості, детальна характеристика якого встановлена у Специфікації - Додаток №1, що є невід`ємною частиною даного Договору. Згідно п. 1 Специфікації до Договору №312/1-168, об`єкт нерухомості - однокімнатна квартира загальною площею 41,31 кв.м., проектно житловою - 17,61 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] . Пунктом 4 Специфікацій до вказаного Договору купівлі-продажу майнових прав № 312/1-168, зокрема, передбачено: зовнішні і внутрішні стіни будинку - із цегли, внутрішні цегляні стіни оштукатурені, крім стін санузлів, перегородки не оштукатуруються. Підлога (виконується стяжка підлоги під кінцеве покриття); Двері (встановлюються вхідні двері в квартиру); [PERSON] - металопластикові з двокамерними склопакетами), ручки до металопластикових вікон, підвікон, підвіконня, заглушки до підвіконь передаються без монтажу; система електропостачання (електропостачання в квартирах виконується до квартирного щитка); система водозабезпечення (подача води від лічильника холодної води, по вводу в квартиру без розведення до сантехнічної приладів); система теплозабезпечення (дахова котельна). Опалювальні прилади в квартирах - сталеві радіатори; датчик задимлення, якщо передбачено проектом; в квартирі передбачено встановлення електроплити, Продавець не забезпечує Покупця електроплитою. Відповідно до п.3.1 договорі купівлі-продажу майнових прав № 312/1-168 продавець зобов`язаний передати покупцеві майнові права на об`єкти нерухомості, визначений в Додатку №1 до даного Договору. Пунктом 4.5 зазначеного вище Договору, покупець зобов`язується у встановленому Договором порядку прийняти по Акту приймання-передачі від Продавця майнові права на Об`єкт нерухомості. Згідно п 5.1. Договору, передача майнових прав на об`єкт нерухомості у власність Покупцю здійснюється після виконання ним своїх зобов`язань щодо сплати вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості, передбаченої п 4.1. даного Договору, по Акту приймання-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості - Додаток №4, який підписується повноважними представниками Сторін, а відповідно до п. 5.2. Договору, Продавець зобов`язаний передати Покупцю майнові права на Об`єкт нерухомості у власність по Акту прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості в день остаточного розрахунку Покупцем за даним Договором. Відповідно до п. 2 Протоколу погодження договірної ціни за Договором купівлі-продажу майнових прав №312/1-168 та п. 4.1 Договору купівлі-продажу майнових прав №312/1-168, вартість майнових прав на об`єкт нерухомості становить 24 247,32 доларів США, які сплачуються на поточний банківський рахунок Продавця, або через касу ТОВ «СОФІЯ КИЇВСЬКА БУД», що підтверджується прибутковим касовим ордером, у національній валюті України в т.ч. ПДВ за курсом НБУ, що діє на день сплати. На виконання вищезазначених умов договорів нею, як Покупцем сплачено ТОВ "Софія Київська Буд" за Договором купівлі-продажу майнових прав №312/1-168 грошові кошти у розмірі - 673 350,00 грн. ( квитанції до прибуткового ордеру № 42 від 08.02.21 на суму 50 000,00 грн., №43 від 09.02.21 на суму 50 000,00 грн., №44 10.02.21 на суму 50 000,00 грн., №45 від 11.02.21 на суму 50 000,00, №46 від 12.02.2021р на суму 50 000,00 грн, №47 від 15.02.2021р на суму 50 000,00 грн., №48 від 16.02.2021р на суму 50 000,00 грн., №49 від 17.02.2021р на суму 50 000,00 грн., №50 від 18.02.21 на суму 50 000,00 грн., №51 від 19.02.21 на суму 50 000,00 грн., №52 від 22.02.21 на суму 50 000,00 грн., №53 від 23.02.21 на суму 50 000,00 грн., №54 від 24.02.21 на суму 50 000,00 грн., №55 від 25.02.21 на суму 23 350,00 грн.). Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У частині третій статті 640 ЦК України передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Окрім цього, абз. 5 ч. 1 ст. 635 ЦПК України визначено, що попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Як було встановлено судом вище, 08 лютого 2021 року між позивачкою [PERSON] та ТОВ " Софія Київська Буд" було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 312/1-168/ За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Примусове виконання зобов`язання в натурі суперечить принципу вільного волевиявлення учасника правочину та вимогам статті 635 ЦК України про правові наслідки порушення зобов`язання за попереднім договором. Припинення зобов`язання з попереднього договору внаслідок неукладення основного договору протягом встановленого попереднім договором строку унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, визнання такого договору дійсним, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення в набувача права власності на майно. Укладення попереднього договору та виконання умов, які у ньому були передбачені, є лише передумовами для укладення основного договору, і не заміняє собою основний договір. Навпаки, внаслідок не укладення основного договору зобов`язання, встановлене попереднім договором припиняється. Положеннями ЦК України й інших актів цивільного законодавства, прямо не передбачено такий правовий наслідок невиконання попереднього договору, як відшкодування збитків у спосіб визнання права власності на річ, що мала бути придбана в майбутньому за договором купівлі-продажу. Відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року в справа № 6-226цс14. Як було встановлено судом вище, між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири та правову природу даного договору, а також його правові наслідки судом було досліджено вище. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Частиною третьою статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» закріплено порядок інвестування та фінансування об`єктів житлового будівництва, зокрема, з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. Відповідно до п. 5 ст. 7 та ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Згідно з пунктом 6 статті 7 цього Закону інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою. Статтею 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном. Статтею 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» визначено, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода) або проспект цінних паперів (рішення про емісію цінних паперів). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За змістом статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою (частина п`ята статті 216 ЦК України). При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось. Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частинами першою, другою та третьою статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 658 ЦК України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Разом із тим, як було зазначено судом вище, відповідно до статті 635 ЦК України суть попереднього договору полягає в тому, що його сторони зобов`язуються у майбутньому укласти основний договір. При цьому попередній договір визначає умови, на яких сторони зобов`язуються у певний строк укласти основний договір, тобто, за попереднім договором виникає лише двостороннє зобов`язання сторін укласти основний договір у майбутньому, позаяк, укладенням попереднього договору лише обумовлюються наступні дії його сторін, а не відбувається фактичне вибуття із власності продавця предмету продажу, а покупець не набуває право власності, в тому числі майнових прав, на це майно з укладенням попереднього договору. Відповідно до ст.ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного вище, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі та

Outcome: dismissed