Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в якому просив стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені на ним на лікування від злочину у сумі 14 241 грн. 30 коп., та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.00 коп.. Свої вимоги мотивує тим, що 21 липня 2022 року близько о 21 години 20 хвилин [PERSON] , перебуваючи поблизу житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] на грунті раптово виниклих неприязних відносин через конфлікт з ним, наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя від чого він впав на землю, внаслідок чого [PERSON] завдав йому фізичний біль та заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді гематоми верхньої губи, рани нижньої губи, екстрадиції першого та другого зубів верхньої щелепи справа. Оскільки, його було визнано потерпілим від кримінального правопорушення, отже, йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду внаслідок умисних та протиправних дій відповідача. Вироком Обухівського районного суду Київської області від 16.12.2022 року, відповідача [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. 28 лютого 2023 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та призначення відкритого судового засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача шкоду заподіяної кримінальним правопорушенням, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Івахненко В.А., та відповідач в судове засідання не з`явилися, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність щодо задоволення позову заперечив в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2022 року близько о 21 години 20 хвилин [PERSON] , перебуваючи поблизу житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] на грунті раптово виниклих неприязних відносин через конфлікт з [PERSON] , діючи умисно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс [PERSON] один удар кулаком правої руки в область обличчя від чого останній впав на землю, внаслідок чого [PERSON] завдав [PERSON] фізичний біль та заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді гематоми верхньої губи, рани нижньої губи, екстрадиції першого та другого зубів верхньої щелепи справа. Вироком Обухівського районного суду Київської області від 16.12.2022 року відповідача [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. Даним вироком встановлені обставини, які у кримінальному провадженні лягли в основу обвинувачення відповідача та на які в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається у позовній заяві. Таким чином, суд дійшов висновку про існування причинного зв`язку між шкодою, завданою позивачу, і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні. Згідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зазначений вирок набрав законної сили, тому в силу вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені даним вироком, якими позивач також обґрунтовує свої позовні вимоги, для суду є обовязковими. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди є одними із способів захисту цивільних прав та інтересів. За змістом положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Крім того, згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Отже, обов`язок відшкодувати завдану шкоду (матеріальну, моральну) виникає у її заподіювача (презумпція вини завдавача шкоди) за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на лікування, отриманих ним тілесних ушкоджень, позивач надав копії чеків на придбання відповідних ліків. Дослідивши копії чеків, наданих позивачем, суд приходить до висновку, що внаслідок злочину позивачу заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у витратах на придбання ліків та медичних препаратів, що підтверджуються чеками на суму 12 559,00 грн.. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У пунктах 3, 5постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України). Справедливістю є оптимальний баланс інтересів осіб, з урахуванням засад розумності і добросовісності. Справедливість механізму відшкодування моральної шкоди передбачає надання права на застосування зазначеного способу захисту цивільних прав і інтересів у випадках, коли з огляду на суть порушених немайнових прав застосування всіх інших засобів юридичного впливу не забезпечує мінімізації завданих особі немайнових витрат ефективніше, ніж таке відшкодування моральної шкоди. Ураховуючи наведене, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач безсумнівно зазнав моральних страждань, зумовлених глибокими емоційними переживаннями в результаті отриманих травм легкого ступеня тяжкості, лікуванням та реабілітацією, у результаті чого його нормальні життєві устої було порушено, звичний для нього спосіб життя змінився, він вимушений приймати міри до організації свого життя. Суд також бере до уваги, що шкода позивачу завдана внаслідок умисних дій відповідача. Разом з тим, у позасудовому порядку будь-якого відшкодування позивач не отримав та вимушений був тривалий час чекати на відновлення своїх прав. Зважаючи на викладене вище, виходячи з вимог закону, характеру дій відповідача, завданих позивачу страждань, заподіяння йому тілесних ушкоджень, дотримуючись принципів розумності, співмірності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що позов в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково та визначити його в розмірі 5000 грн, що, на думку суду, буде достатньою компенсацією завданих позивачу моральних страждань. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України та

Outcome: approved