Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з04.08.2012 року.Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] ,[INFO] . Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.12.2015 р. у справі № 707/1916/15-ц шлюб між сторонами розірвано. З відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розміром 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач свій обов`язок по утриманню дитини не виконує з дитиною не спілкується, аліменти за рішенням суду не сплачує, у зв`язку з чим в нього наявна заборгованість зі сплати аліментів. Відповідно до довідки про неотримання аліментів, виданої 09.08.2018 р. Знам`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області за вих. №15736, та Інформації з Єдиного реєстру боржників від 26.02.2018 р. , відповідач у період з 11.08.2015 р. по 01.08.2018 р. аліменти на її користь на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] не сплачував, має заборгованість у розмірі 28800,00 грн. Згідно довідки Червонослобідського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів №1, протягом навчання учениці 4-А класу [PERSON] батько учениці жодного разу не спілкувався з учителями, не телефонував, батьківські збори не відвідував, не цікавився навчанням та поведінкою дочки. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, участі в житті та вихованні дитини не приймає, з дитиною не спілкується, не сплачує аліменти на виконання рішення суду, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. На думку позивача найкращим для захисту прав та інтересів дитини є позбавлення батьківських прав [PERSON] . Щодо зміни способу сплати аліментів, то на думку позивача з огляду на принцип паритетності побудови сімейних відносин (ч. 2 ст.1 СК) та зміст засад справедливості, добросовісності і розумності (ч. 9 ст.7 СК), відповідач зобов`язаний надавати своїй дитині матеріальну допомогу у вигляді аліментних платежів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, що є належним та достатнім заходом матеріального забезпечення дитини та виконанням батьківського обов`язку за рахунок якого існуватиме справедливий баланс забезпечення інтересів дитини та недопущення надмірного обмеження прав та законних інтересів відповідача. У зв`язку із вищевикладеним, позивач, посилаючись на норми законодавства та судової практики, просить суд, змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22.12.2015 року з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 800,00 грн. щомісяця на стягнення 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його доньки - [PERSON] ,[INFO] . У дане судове засідання позивач та її представник не з`явились, представником позивача подано до суду заяву про слухання справи за її відсутності та відсутності позивача, вимоги заяви підтримали у повному обсязі, просили задовольнити позовні вимоги. Не заперечували щодо винесення заочного рішення у справі. У дане судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області не з`явилась, подавши до суду заяву про слухання справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про що свідчать конверти, які повернулись на адресу суду без вручення, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.11.2012 року серії [NUMBER] . Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.12.2015 р. у справі № 707/1916/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розміром 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2015р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки про неотримання аліментів, виданої 09.08.2018 р. Знам`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області за вих. №15736 від 09.08.2018 року та Інформації з Єдиного реєстру боржників від 26.02.2018 р. , [PERSON] у період з 01.02.2018 р. по 01.08.2018 р. аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] не сплачував. У довідці Червонослобідського закладу загальної середньої освіти I- III ступенів №1 від 03.04.2023 р. № 01-35/33 зазначено, що протягом навчання учениці 4-А класу [PERSON] батько учениці жодного разу не спілкувався з учителями, не телефонував, батьківські збори не відвідував, не цікавився навчанням та поведінкою дочки. Позивач [PERSON] працює барменом у ФОП [PERSON] та має позитивну характеристику з місця роботи, що підтверджується довідкою ФОП [PERSON] від 31.03.2023 року. Відповідно до висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 27.06.2023, який затверджено рішенням виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради № 167, з 2014 року громадянка [PERSON] самостійно займається вихованням та утриманням доньки, що підтверджується відповідними документами та поясненнями сусідів. Згідно довідки № 01- 35/33 від 03.04.2023 Червонослобідського закладу загальної середньої освіти І-III ступенів Червонослобідської сільської ради, [PERSON] , є ученицею 4-А класу та за період навчання батько учениці, жодного разу не спілкувався з учителем, не телефонував, батьківські збори не відвідував, не цікавився навчанням та поведінкою дочки. З пояснень сусідів заявниці вбачається, що батько з 2014 року стосунків з донькою не підтримує, не цікавиться її життям та здоров`ям, духовним та моральним розвитком. З 11.08.2015 року і до цього часу [PERSON] аліменти на утримання доньки не отримувала, [PERSON] має заборгованість щодо сплати аліментів. Згідно інформаційної довідки Національної поліції України в Черкаській області від 15.05.2023 №7073/44,04-1023 [PERSON] перебуває у розшуку. Тому, є доцільним позбавлення батьківських прав батька [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови свідомого нехтування батьками своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд розцінює зазначені факти як ухилення [PERSON] від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, фактичне самоусунення від виконання батьківських обов`язків з 2014 року, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Щодо вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів з відповідача, суд зазначає наступне. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язано їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Суд погоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13 щодо того, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, враховуючи значний проміжок часу між судовим рішенням щодо стягнення аліментів у розмірі 800 грн. до дня подачі позову, інфляційними процесами в країні, зростання дитини, і як наслідок, її потреб, суд вважає, що позов в частині зміни способу стягнення аліментів підлягає до задоволення. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В той же час, законодавець не поширив вказану норму на правовідносин щодо зміни розміру аліментів або зміни способу їх стягнення. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за вимогу про зміну способу стягнення аліментів, та вказану позовну вимогу задоволено судом, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved