Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. У червні 2023 позивач звернувся з вказаним позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , а також одночасно вирішити питання про стягнення з відповідача на користь дитини аліменти в розмірі частки усіх його доходів (заробітку), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 21.03.2023 відібрано у матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та передано її органу опіки та піклування виконавчого комітету Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області для подальшого влаштування в сімейні форми виховання або у відповідні заклади інституційного догляду та виховання. З 27.01.2023 малолітня дитина [PERSON] перебуває у притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації. Незважаючи на таку поведінку матері, відповідач також байдуже ставиться до дитини, щодо її утримання та виховання, не проявляє інтересу до дитини, матеріальної допомоги не надає, не відвідує за місцем її перебування. Незважаючи на ряд профілактичних бесід проведених соціальними службами щодо недопущення ухилення відповідача від своїх батьківськи обов`язків його поведінка не змінилася, він надалі продовжує ігнорувати інтереси дитини. Стислий виклад заперечень відповідача. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 13.06.2023. Провадження у справі відкрито 19.06.2023 . 04.07.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених у ньому і прохає його задовольнити. Відповідач в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач у справі є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 11.03.2023 розірвано шлюб між відповідачем у справі та [PERSON] . Іншим рішенням Ковельського міськрайонного суду від 21.03.2023 відібрано у матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та передано її органу опіки та піклування виконавчого комітету Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області для подальшого влаштування в сімейні форми виховання або у відповідні заклади інституційного догляду та виховання, а також стягнуто аліменти на корить дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 січня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. З повідомлень Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області вбачається, що відповідач був протягом року притягнутий неодноразово до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв в громадських місяцях та виготовлення чи придбання самогону та інших міцних напоїв домашнього вироблення. Згідно повідомлення притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації від 02.05.2023, малолітню [PERSON] , 10.08.2019 року поміщено у вказаний притулок, за період перебування малолітньої дитини в притулку з 27.01.2023 батько дитини не відвідував та не цікавився її перебуванням. Рішенням виконавчого комітету Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області від 07.06.2023 року №6/4, затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З Висновку комісії з питань захисту прав дитини Поворської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 07.06.2023, вбачається, що відповідач [PERSON] з часу поміщення дитини в притулок жодного разу не відвідував дитину, не телефонував, не шукав шляхів зустрічі з дитиною та вирішення питання щодо повернення дитини в сім`ю. Відповідач характеризується з негативної сторони, неодноразово притягувався до адмінвідповідальності, а тому комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав останнього Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ході судового розгляду встановлено, що відповідач характеризується з негативної сторони, схильний до вживання алкогольних напоїв, на даний час місце перебування його не відоме, а також те, що він є здоровим та працездатним, не відвідує дитину за місцем його перебування, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, матеріально не підтримує. З врахуванням наведеного, а також враховуючи, що наявність батьківських прав у особи, яка уникає виконання батьківських обов`язків і спілкування з дитиною, обмежує реалізацію прав малолітньої дитини, суд дійшов висновку про підставність позову і необхідність його задоволення. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України). Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частини перша, друга, п`ята статті 183 СК України). У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2023 року становить 2272 грн., для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2023 року - 2833 гривень. Визначаючи розмір аліментів позивачем взято до уваги витрати, необхідні для забезпечення дитини продуктами харчування, одягом, забезпечення інших витрат. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не подав суду доказів на підтвердження наявності у відповідача доходів, які б забезпечували спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному ним у позовній заяві, а саме частки усіх його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Зогляду на докази, надані сторонами на обґрунтування позовних вимог, враховуючи розмір загального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 13.06.2023 року. В зв`язку з тим, що єдиним законним представником малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ,на даний час є виконавчий комітет Поворської сільськоїради Ковельського району Волинської області, як орган опіки та піклування, який і звертається до суду за захистом прав та інтересів малолітніх, суд вважає за необхідне зобов`язати виконавчий комітет Поворської сільськоїради Ковельського району Волинської області, як орган опіки та піклування, відкрити зазначений вище особистий рахунок на малолітню [PERSON] у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Розподіл судових витрат. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути також судові витрати по справі, які складаються з судового збору.

Outcome: partial