Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 17.11.2022 [PERSON] (далі - позивача, [PERSON] , орендодавець) звернувся до суду із позовом до Фермерського господарства «Ковалевського Віталія Івановича» (далі - відповідач, ФГ «Ковалевського В.І.», орендар) про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в якому просив зобов`язати Фермерське господарство «Ковалевського Віталія Івановича» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 3522585000:02:000:0635, що розташована на території Соколівської сільської ради, Кропивницького району, Кіровоградської області, шляхом повернення земельної ділянки з кадастровим номером 3522585000:02:000:0635, що розташована на території Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області фізичній особі [PERSON] . Рух справи 21.11.2022 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області справу прийнято до розгляду та відкрито провадження (суддя - Терещенко Д.В.). 18.01.2023 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (суддя - Терещенко Д.В.). 29.03.2023 справу повторно розподілено у зв`язку із відставкою судді Терещенка Д.В.. 30.03.2023 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області справу прийнято до провадженню суддею Квіткою О.О.. 19.05.2023 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області закрите підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (суддя - Квітка О.О.). Безпосередньо розгляд справи по суті суд здійснив у засіданні 03.08.2023. Позиція позивача 21 липня 2012 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Ковалевського Віталія Івановича» був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 7, 88 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:0635, що розташована на території Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області зареєстрована в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 16 листопада 2012 р. (надалі - договір). Відповідно до 3.1 договору зазначено наступне, що договір укладається строком на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Тобто цей договір діє до 16 листопада 2022 року. Позивач надіслав заяву відповідачу про небажання продовжити строк дії договору та повернення земельної ділянки власниками після закінчення строку договору оренди земельної ділянки. 27 вересня 2022 року на адресу позивачів від ФГ «Ковалевського Віталія Івановича» надійшла відповідь на заяву позивача щодо повідомлення про припинення дії договору оренди та повернення земельної ділянки. Відповідач безпідставно послався на підпункт 1 пункт 27 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, оскільки позивач висловив своє волевиявлення, яке відобразилося у поданій заяві про відмову від пролонгації договору оренди земельної ділянки та її повернення. Такі дії відповідача позбавляють належним чином позивачів володіти, користуватися, розпоряджатися в повній мірі своїм майном (власність). У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із позовом. У своїх поясненнях позивач, зокрема, зазначив, що позиція ВС від 29.03.2023 по справі №563/376/22-ц не підлягає застосуванню, оскільки у згаданій справі орендар не висловлював своє волевиявлення щодо подальшої пролонгації договору оренди земельної ділянки. Навпаки, Верховний Суд зазначив, що основною передумовою вчинення правочину є вільне волевиявлення сторони при укладенні правочину, а в разі відсутності такого волевиявлення у сторони правочину він є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. У позивача відсутнє волевиявлення щодо укладення правочину. Позиція відповідача З метою забезпечення продовольчої безпеки України та створення належних умов для проведення посівних робіт у 2022 році в умовах воєнного стану, Верховною радою України 24 березня 2022 року прийнято Закон України № 2145-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», яким внесено ряд змін до Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими визначено деякі особливості реалізації прав на землю сільськогосподарського призначення в умовах воєнного стану. Зокрема, Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 та 28. Так, підпунктом 1 пункту 27 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України визначено, що вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в тому числі приватної власності. Пунктом 28 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України встановлено, що припинення або скасування воєнного стану в Україні або у відповідних окремих її місцевостях не є підставою для: 1)припинення дії, зміни договорів оренди, укладених відповідно до пункту 27 цього розділу, припинення прав оренди, які виникли на підставі таких договорів. Після припинення або скасування воєнного стану в Україні або у відповідних окремих її місцевостях такі договори не можуть бути поновлені, укладені на новий строк та продовжують діяти до закінчення строку, на який вони укладені. 2)припинення дії, зміни договорів оренди, суборенди земельних ділянок, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, поновлених відповідно до підпункту 1 пункту 27 цього розділу, припинення відповідних прав оренди, суборенди земельних ділянок, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту. Після припинення або скасування воєнного стану в Україні або у відповідних окремих її місцевостях такі договори продовжують діяти до закінчення строку, на який вони поновлені. Законом № 2145-IX від 24.03.2022 «Розділ VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про оренду землі» доповнено пунктом 1-2 такого змісту: «Укладення, виконання, зміна, поновлення і припинення договорів оренди землі та набуття права оренди, суборенди земельних ділянок в Україні або окремих її місцевостях, у яких введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням пунктів 27 і 28 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України». Також відповідні зміни внесені і до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, статтю 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доповнено частиною третьою такого змісту: «Поновлення договорів оренди, суборенди земельних ділянок, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту у випадках, визначених підпунктом 1 пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, здійснюється без внесення відомостей про таке поновлення до Державного реєстру прав. Права оренди, суборенди земельних ділянок, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту у випадках, визначених підпунктом 1 пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, вважаються поновленими без внесення зазначених відомостей». Таким чином, враховуючи законодавчі зміни, договір оренди землі від 21 липня 2012 року, який набрав чинності 16 листопада 2012 року є поновленим на 1 рік та діє до 16 листопада 2023 року. Тож, враховуючи вищевикладені обставини та обґрунтування, позовні вимоги [PERSON] до Фермерського господарства «Ковалевського Віталія Івановича» про усунення перешкод в користуванні майном є необґрунтованими, безпідставними, а тому такими що не можуть бути задоволені. На виконання вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України повідомила, що орієнтовний розрахунок витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи складають 10000,00 грн. Обставини справи, зміст спірних правовідносин Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІV-КР №028300 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,88 гектарів у межах згідно з планом на території Миколаївської сільської ради, ділянка № [NUMBER] (а.с. 5). За договором оренди землі від 21.07.2012 [PERSON] передав у строкове платне користування вказану земельну ділянку ФГ Ковалевського В.І. строком на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації (а.с. 6-7). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 3522585000:02:000:0635, місце розташування: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Миколаївська сільська рада, ділянка № [NUMBER] , площею 7,8751 га. Орендарем вказаної земельної ділянки є ФГ «Ковалевського Віталія Івановича». Дата реєстрації договору оренди 16.11.2012. Строк дії речового права - 10 років (а.с.8-9). Копія заяви про припинення договору оренди землі, в якій [PERSON] , зокрема, зазначено, що він не бажає продовжувати зазначений договір оренди землі, має на меті самостійно обробляти вказану земельну ділянку, тому письмово заявляє про його припинення. Відповідно до ст. 785 ЦК України та п. 7.1 Договору просить повернути йому вказану земельну ділянку в натурі та припинити вчинення будь-яких дій (після збору врожаю) по обробітку земельної ділянки щодо проведення посівних робіт на наступний 2023 рік. На вказаній заяві відсутня дата (а.с.12). У своїй відповіді на вказану заяву ФГ Ковалевського В.І. повідомило, що договір оренди землі, укладений між ФГ «Ковалевського В.І.» та [PERSON] від 21.07.2012, який набрав чинності 16.11.2022, є поновленим на таких самих умовах строком на 1 рік та втрачає свою чинність 16.11.2023, у разі якщо законодавцем додатково не будуть внесені відповідні зміни до законодавства (а.с. 13). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3522585000:02:000:0635 станом на 09.11.2022 становить 269829,51 грн (а.с. 14). Релевантні джерела права За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до доповнених пунктів 27 і 28 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, які набрали чинності 07 квітня 2022 року встановлено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 1) вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення: а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування; б) приватної власності. Законом України від 09 жовтня 2022 року № 2698-IX, який набрав чинності 19 листопада 2022 року, абзац перший підпункту 1 пункту 27 після слів «воєнного стану» доповнено словами «до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» (тобто цим Законом). Аналіз наведених положень ЗК України дає підстави для висновку, що у період із 07 квітня 2022 року до 19 листопада 2022 року договори оренди земельної ділянки були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору, строк яких сплинув у цей проміжок часу. Вказаний правовий висновок Верховний Суд сформував у постанові від 29.03.2023 по справі №563/376/22-ц. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оцінка доказів, висновки суду Договір оренди землі між позивачем та відповідачем, який укладено 21.07.2022, діє до 16 листопада 2022 року. Тобто в період дії положень ЗК України, на підставі яких договори поновлювалися без волевиявлення сторін договору. А отже, суд вважає, що договір було поновлено на підставі п.п. 27 і 28 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, а тому позивачу слід відмовити у задоволенні вказаного позову. Розподіл судових витрат У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд відмовляє позивачу у стягненні заявлених судових витрат. Відповідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником відповідача подано до суду заяву, в якій вона зазначила, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 10000 грн. Отже, питання розподілу судових витрат судом буде вирішено після надання позивачем відповідних доказів.

Outcome: dismissed