Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що не має змоги оформити права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Тому звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею та [PERSON] (неповнолітня дитина) право на земельну частку (пай) площею 3,11 га умовних кадастрових гектари, що розташований на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] . В судове засідання позивачка не з`явилася. Представник позивачки в судове засідання позивачка не з`явилася. Згідно поданої заяви позов підтримує та просить його задоволити. Справу просить розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позов визнає. Просить справу розглядати без його участі. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, за [PERSON] закріплено право на земельну частку (пай), що підтверджувалося сертифікатом РВ №0058202 від 27.06.1997 p. Державний акт на право власності не видавався. Згідно витягу з протоколу загальних зборів власників сертифікатів на земельну частку (пай) ПСП «Шпанівське» Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 15 серпня 2003 року за громадянкою [PERSON] закріплена земельна частка (пай) відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серія РВ №0058202 площею 3,11 умовних кадастрових гектари, що розташований на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Рівненській області вартість земельної частки (паю) по КСП «Шпанівське» на території Шпанівської сільської ради Рівненського району становить на 01.01.2022 року 115755,52 грн. [PERSON] померла [INFO] . Єдина донька [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Усе належне їй майно [PERSON] заповіла своєму онуку - [PERSON] згідно заповіту. [PERSON] прийняв спадщину після смерті бабусі. За життя [PERSON] уклав шлюб з позивачкою. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] (2004 р.н.) та [PERSON] (2007 р.н.). [PERSON] помер 2014 році, за\~життя не\~оформивши право\~власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON] . Також спадщину прийняли двоє дітей спадкодавця - донька [PERSON] (2007 р.н.) та син (відповідач) [PERSON] (2004 р.н.). У 2022 році позивачка повторно зареєструвала шлюб. Позивачка не змогла отримати дублікат сертифікату на земельну частку (пай), що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Рівненській обл. №551\\0\\6-22 від 13.12.2022 року. Можливості оформити права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку немає через відсутність оригіналу сертифікату, про що винесено постанову нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії (№684\\02-21 від 03 травня 2023 року). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, відповідно до пункту 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України право на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом, може бути успадковано. Право спадкоємців на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Тобто у встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також нею до нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини від імені доньки та сина, які на час відкриття спадщини були неповнолітніми. Отже, після смерті спадкодавця є три спадкоємці. В судовому засіданні досліджувалися матеріали спадкової справи №452/82014 щодо майна [PERSON] , згідно яких нотаріус видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно (будинковолодіння), визначивши частку кожного із спадкоємців у розмірі 1/3 частини. Таким чином у суду немає підстав для визнання за позивачкою та за її донькою права власності на земельну частку (пай) по 1/2 частині за кожною, оскільки спадщину прийняв ще й син [PERSON] . Власником земельної частки (пай) площею 3,11 умовних кадастрових гектари, що розташований на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, була [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ№ 0058202 (що був визнаний 29.11.2022 року недійсним через його втрату), яка померла [INFO] , і спадщину на зазначене майно фактично прийняв, але юридично не оформив [PERSON] . Отже, у суду наявні підстави визнати за кожним із позивачів право власності на земельну частку (пай) у розмірі 1/3 частини. Ще одна 1/3 частина цього майна була успадкована [PERSON] , але він не звертався до суду із відповідним позовом. Його заява про визнання позову не дає підстав суду ухвалити рішення про задоволення позову повністю. Власник майна не позбавлений можливості звернутися за захистом своїх прав у майбутньому. Суд звертає увагу на те, що позовні вимоги у прохальній частині позовної заяви сформульовані без деталізації щодо певних обставин, які мають місце. При цьому суд враховує правову позицію, що була сформована у постанові ВП ВС від 20.06.2023 року у справі № 633/408/18, згідно якої «…Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.6), від 6 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (пункт 48), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19 (пункт 43), від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 88), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 75), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55); див. також постанову Верховного Суду України\~від 10 вересня 2014 року у справі № 6-32цс14). У кожній\~справі за\~змістом обґрунтувань\~позовних вимог,\~наданих позивачем\~пояснень тощо\~суд має\~встановити,\~якого саме\~результату позивач\~хоче досягнути\~унаслідок вирішення\~спору». Звернення позивачки заявниці до суду було обумовлено тим, що вона бажає оформити спадкові права після смерті свого чоловіка. Вона, як законний представник неповнолітньої дитини, звернулася до суду й за захистом прав неповнолітньої дитини. За наведеного, приймаючи до уваги, що позивачка окреслила правову позицію, навела відповідні докази, у суду наявні підстави для ухвалення рішення про визнання за нею та за неповнолітньою дитиною права власності, за кожною, на 1/3 частину земельної частки (паю). Тому у задоволенні решти заявлених позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідача на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених позивачем вимог. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Outcome: dismissed