Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника [PERSON] , яким визначити заходи тимчасового обмеження її прав та: - заборонити перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити наближатися на відстань ближче 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалої особи [PERSON] ; - заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб. На обґрунтування вказала, що [PERSON] є її онукою, яка разом з нею проживає за адресою: [ADDRESS] , вказана квартира належить її донці [PERSON] . Разом з ними проживає онук [PERSON] . Кривдник систематично вчиняє домашнє насильство стосовно неї, що виражається в скоєнні сварок, висловлюється образливими словами, погрозами, зловживає спиртними напоями, застосовує стусани, штовхання, побої, принижує честь і гідність, що впливає на її психічний та фізичний стан. На зауваження про припинення протиправних дій з боку сусідів, представників органів державної влади та працівників правоохоронних органів не реагує, раніше вдавалося вирішувати всі проблемні питання без допомоги працівників поліції, останнім часом ситуація погіршилася. 27.06.2023 кривдник була притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо свого сина [PERSON] , оскільки перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння та розпивала алкогольні напої у присутності малолітньої дитини, що призвело до конфлікту і про що було складено відповідний протокол. 03.07.2023, близько 10 год. 24 хв. кривдник в чергове вчинила домашнє насильство, шляхом застосування словесних погроз із застосуванням нецензурної лайки та застосуванням фізичного насилля, внаслідок даної події заявник звернулася до правоохоронних органів. Працівниками правоохоронних органів було винесено терміновий заборонний припис та складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства. 14.07.2023 вчинила таємне викрадення майна, що належало її матері, за даним фактом проводиться досудове розслідування. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 27.07.2023 відкрито провадження за правилами окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Пояснила, що її онука [PERSON] зловживає спиртними напоями і коли вона приходить до неї, постійно вчиняє сварки, вимагає гроші, погрожує, були випадки застосування фізичної сили, пошкодження майна у зв`язку з чим вона постійно перебуває у стресі та страху в її похилому віці. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] пояснила, що фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Стосунки з матір`ю та бабою склалися неприязні, оскільки вони її позбавили житла та присвоїли кошти, які були сплачені, як аліменти на її утримання. Не заперечувала того, що періодично приходить за адресою проживання [PERSON] та виникають сварки, стосовно неї складались протоколи за вчинення домашнього насильства. На даний час не вживає алкогольні напої, в березні 2023 проходила курс лікування від залежності. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону). Відповідно до статті 26 Закону України" Про запобігання та протидію домашньому насильству" право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи-опікун, орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Згідно з частиною 8 статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень глави 13 Розділу IV Цивільного процесуального кодексу України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 350-2 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів заінтересованих осіб. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до пункту 3 частини 1, частини 2 статті 350-4 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталася до правоохоронних органів про вжиття мір до її онуки, [PERSON] , яка у [ADDRESS] , вчиняє стосовно неї домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру (штовхає її, виражається на її адресу нецензурною лайкою). Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, з урахуванням оцінки виниклих між учасниками конфлікту стосунків, суд доходить висновку про те, що заявник обґрунтовано звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а його кривдником є заінтересована особа [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, заява [PERSON] підлягає задоволенню. В силу частини 3 статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із частиною 4 статті 350-6 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved