Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал"через свого представника адвоката Мартиненка В. В. звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 27 квітня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] укладено угоду №С15.176.76516 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. На виконання умов договору банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 15\~000,00 грн. строком до 27 квітня 2021 року, а позичальник, відповідно, зобов`язався повернути його разом з іншими платежам (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua, згідно з умовами Договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши кредитні кошти в межах кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування коштами Кредитної лінії в розмірі 24,00% річних. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим, станом на 03 грудня 2020 року має заборгованість у розмірі 50 491,55 грн. На підставі договору факторингу від 03 грудня 2020 року право грошової вимоги, в тому числі й до [PERSON] за цим кредитним договором перейшло до ТОВ "ФК "Профіт Капітал", у зв`язку з чим останній просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитом, а також 3% річних в розмірі 3 054,06 грн. та заборгованість за інфляційними витратами в розмірі 16 763,19 грн. 19 січня 2023 року на адресу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання фізичної особи-відповідача. Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2023 року цю цивільну справу було передано на розгляд Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. 09\~березня 2023 року ця цивільна справа надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14\~березня 2023 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині пред`явленої позовної заяви просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 27 квітня 2017 року між ПАТ "Ідея Банк" і [PERSON] укладено угоду №С15.176.76516 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до п.2 якої Банк відкрив Клієнту поточний рахунок №\~ [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випустив Клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard Word терміном на два роки, з максимальним лімітом кредитної лінії по поточному рахунку 200 000,00 грн., з лімітом кредитної лінії, доступним Клієнту на момент укладання угоди\~15 000,00 грн. (п. 3.1, 3.2 Угоди) Відповідно до п.3.3 Угоди, процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24,0000 % річних. Повернення заборгованості здійснюється згідно умов Договору, типового графіку розрахунку сукупної вартості кредиту, а також тарифів, які розміщені на сайті Банку (п. 4 Угоди). Згідно з п. 5.1.Угоди Клієнт ознайомлений з Умовами Договору, що затверджені\~розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці банку та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згодний. Із виписки з рахунку відповідача № [NUMBER] вбачаються операції з видачею траншу кредиту, внесення коштів на повернення кредиту, погашення заборгованості по кредиту. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість, згідно з довідкою-розрахунком ПАТ "Ідея Банк" заборгованість відповідача за договором №С15.176.76516 від 27 квітня 2017 станом на 03 грудня 2020 року становить: 50 491,55 грн., яка складається з: основної заборгованості в розмірі 15 000,00 грн. та заборгованості за несплаченими відсотками в розмірі 35 491,55 грн. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Судом установлено, що 03 грудня 2020 року між АТ "Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Профіт Капітал" укладено договір факторингу №12/90, відповідно до п.2.1. якого АТ "Ідея Банк"відступає, а ТОВ "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея Банк". ТОВ "ФК "Профіт Капітал" зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував належну суму коштів на користь АТ "Ідея Банк", за таких обставин, до ТОВ "ФК "Профіт Капітал" починаючи з 03 грудня 2020\~року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за Договором № С15.176.76516 від 27 квітня 2017, укладеним з [PERSON] . Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2\~ст. 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. 03\~грудня 2021 року позивач звертався на адресу відповідача із досудовою вимогою вих.№ 27/2021 від 30 листопада 2021 року, щодо дострокового повернення простроченої суми заборгованості в розмірі 50 491,55 грн., в якій попередив про подання позову до суду у разі невиконання даної вимоги. При цьому, зі змісту досудової вимоги та довідки-розрахунку заборгованості вбачається, що з 03 грудня 2020 року розмір заборгованості та її складові не змінилися. Позивачем заявлено позовні вимоги в межах суми та складових, які зазначено у довідці-розрахунку, тобто у розмірі вимоги, який мав первісний кредитор. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1\~статті 1050 ЦК України\~встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Поряд з цим, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Так, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем заявлено до стягнення з останнього 3% річних станом на 08\~грудня 2022 року в розмірі 3 054,06 грн., а також інфляційних втрат в розмірі 16\~763,19\~грн. Проте, суд звертає увагу позивача на те, що поданий ним розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат проведено відносно [PERSON] (кредитний договір № Р51.315.70994), що не стосується предмета доказування у цій справі, а тому такий доказ в розумінні ст.ст. 76, 77 ЦПК України є неналежним, а тому в задоволенні вимог в цій частині належить відмовити. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Профіт Капітал" також підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позовної заяви, пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1 781,70 грн. (50 491,55 х 2 481,00 : 70 308,80). Разом з тим, відповідно до статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В даному випадку відповідач не заявляв про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката та не надав суду відповідних доказів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23\~січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015\~року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021\~року, акт № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 01 червня 2022\~року, форму акту прийому-передачі реєстру боржників від 18 жовтня 2021 року, а також платіжне доручення № 9641 від 05 липня 2022 про оплату послуг за правову допомогу. Ураховуючи складність справи, кількість і зміст поданих представником позивача процесуальних документів, суд, з урахуванням вимог співмірності і розумності, вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial