Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до суду і до досягнення дочкою 23 років, але не більше періоду навчання. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що від спільного шлюбу у сторін є четверо дітей, з яких одна дитина - [PERSON] , [INFO] досягла 18 років у 2023 році. Однак вона продовжує навчання на денній формі навчання в Рівненському державному гуманітарному університеті, що підтверджується довідкою від 09.05.2023 року № 163/54-29. Дочка проживає разом з позивачкою. Відповідач є працездатною особою. Наводить положення ст.ст. 199, 200 СК України. В судове засідання сторони не з`явилися. В матеріалах справи міститься заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи провести без його участі та врахувати, що рішенням Рівненського районного суду з нього вже стягуються аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Вказане рішення приймалося судом у 2020 році. Відтак, просить суд стягувати з нього аліменти згідно закону. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки від 09.05.2023 року № 163/54-29, [PERSON] , [INFO] продовжує навчання на денній формі навчання в Рівненському державному гуманітарному університеті. Термін навчання по 30.06.2026. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов"язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. ст.9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов"язок матері і батька це обов"язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов"язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом приймається до уваги те, що повнолітня дитина навчається на денній формі навчання, факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє повнолітню [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила навчання у навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, а отже має можливість надавати допомогу повнолітній дочці. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум працездатних осіб становить 2684 гривні. З урахуванням вищевказаних обставин та обопільного обов`язку батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, до досягнення нею двадцяти трьох років та можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до суду і до досягнення дочкою 23 років, але не більше періоду навчання, у залежності з тим, яка з цих подій настане першою. Щодо посилання відповідача у заяві про розгляд справи без його участі про стягнення з нього аліментів на трьох неповнолітніх дітей згідно попереднього рішення Рівненського раойнного суду від 2020 р., то суд вважає за доцільне вказати наступне. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до положень статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зміст статтей 12, 81 ЦПК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» суд критично оцінює твердження відповідача про стягнення з нього аліментів згідно попереднього рішення суду, яке ухвалювалося у 2020 році. У матеріалах справи відсутні відомості про доходи відповідача, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості пересвідчитись у тому, що загальний розмір відрахувань з усіх видів доходів (заробітку) останнього становить 50%. Більше того, відповідачем не надано доказів, що на виконання рішення суду з нього стягуються аліменти в примусовому порядку на підставі одержуваного стягувачем виконавчого листа, пред`явленого до виконання. Окремо суд враховує, що відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved