Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до ордеру № 39674 від 28 листопада 1961 року [PERSON] та членам його сім`ї було надано право зайняття житлового приміщення, а саме, квартири [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Дарницької районної Ради народних депутатів № 180 від 13 квітня 1987 року особовий рахунок за вказаною квартирою було переоформлено на [PERSON] у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача. Малолітня донька позивача [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25 травня 2010 року по теперішній час. [INFO] помер батько малолітньої доньки позивача [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . За результатами звернень позивача до органів виконавчої влади їй було відмовлено у реєстрації її місця проживання у квартирі у зв`язку з відсутністю згоди зареєстрованого наймача [PERSON] , місцезнаходження якої позивачці невідоме та її письмова згода не може бути надана. У зв`язку з чим позивач просить суд визнати за нею право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 13 липня 2023 року представник третьої особи подала до суду пояснення щодо позову. 25 липня 2023 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила. Представник відповідача Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до ордеру № 39674 від 28 листопада 1961 року [PERSON] та членам його сім`ї було надано право зайняття житлового приміщення: кв. [ADDRESS] (а.с. 12). Рішенням Виконавчого комітету Дарницької районної Ради народних депутатів № 180 від 13 квітня 1987 року особовий рахунок за вказаною квартирою було переоформлено на [PERSON] у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача (а.с. 13). Згідно інформації про зареєстроване місце проживання особи малолітня донька позивача [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25 травня 2010 року по теперішній час (а.с. 14-17). [INFO] помер батько малолітньої доньки позивача [PERSON] , [INFO] - [PERSON] (а.с.17,19). Позивач просить визнати за нею право користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що за результатами звернень позивача до органів виконавчої влади їй було відмовлено у реєстрації її місця проживання у кв. [ADDRESS] . Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі у встановлений судом строк, не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень. Представник третьої особи скористалася своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову, відповідно до яких просила суд ухвалити рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини та чинного законодавства. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно із ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 відзначено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Із зазначеного слідує висновок про те, що визначальним при вирішенні питання про право користування житловим приміщенням є факт проживання цієї особи в цьому приміщенні та характер проживання як член сім`ї чи як інша особа, порядок вселення, наявність встановленого порядку користування житловим приміщенням, а також тривалість проживання. Судом встановлено, що 23 березня 2023 року Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією відмовлено позивачці в реєстрації її місця проживання за адресою: [ADDRESS] у зв`язку відсутністю згоди наймача та органу опіки та піклування Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с. 7). 10 квітня 2023 року Службою у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відмовлено позивачці у наданні згоди на її реєстрацію за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації доньки, у зв`язку з ненаданням згоди наймача (а.с 9). Однак позивачем не доведено досягнення згоди з наймачем спірної квартири про право користування квартирою, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Щодо посилання позивача на положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд вважає таке. Судом встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19 грудня 1995 року (а.с. 16) та згідно свідоцтва про право власності № 101/07 від 01 листопада 2017 року має право на частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). Проте Верховний Суд України в своєму роз`ясненні від 26 травня 2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» зазначив, що за змістом ст. 65 ЖК України за особою, яка проживає у наймача жилого приміщення як член його сім`ї, не може бути визнано право користування цим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання у приватизованому нею жилому приміщенні (пункт 14 роз`яснення). Зі змісту зазначеного роз`яснення можна зробити висновок, що наявність у позивача іншого приватизованого приміщення також є підставою для відмови в задоволенні позову про визнання за ним права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed