Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

24.07.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] , про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в смт. Михайлівка, Василівського району, Запорізької області. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що він є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученою копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 28.05.1992 року. [INFO] батько заявника [PERSON] , [INFO] , помер. Причина смерті: недостатність серцева гостра; інфаркт міокарда. Про факт його смерті свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Сімферопольським районним відділом РАЦС № 3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції РК від 18.04.2023 року; копія медичного свідоцтва про смерть № 115 від 23.03.2023 року, виданого Державною бюджетною установою охорони здоров`я Запорізької області «Дніпрорудненський філіал обласного бюро судово-медичної експертизи». Вказані документи не є прийнятним, оскільки вони видані на окупованій території України, однак вони є письмовим доказом підтверджуючим факт смерті громадянина. Після смерті батька, [PERSON] звернувся до Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за проведенням державної реєстрації смерті органами державної влади України та отримання свідоцтва про смерть [PERSON] . Проте в усному порядку вказаним органом ДРАЦС було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки для підтвердження факту смерті було подано документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті означеної особи необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті померлого (отримання свідоцтва про смерть) та подальшого оформлення спадкових прав. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2023 року, відкрито провадження у справі. До судового засідання учасники справи не з`явилися, у заяві заявник просить розглядати справу за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти заявлених вимог не надав. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученою копією свідоцтва про його народження, серія [NUMBER] від 28.05.1992 року. [INFO] [PERSON] помер. На підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , заявником надано копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Сімферопольським районним відділом РАЦС № 3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції РК від 18.04.2023 року; медичного свідоцтва про смерть № 115 від 23.03.2023 року, виданого Державною бюджетною установою охорони здоров`я Запорізької області «Дніпрорудненський філіал обласного бюро судово-медичної експертизи», із зазначенням причини смерті: недостатність серцева гостра; інфаркт міокарда. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року № 309, територія Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області належить до тимчасово окупованих територій України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] , видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, є недійсними і не створюють правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для проведення державної реєстрації смерті померлого (отримання свідоцтва про смерть) та подальшого оформлення спадкових прав. Суд вважає, що матеріалами справи доведено факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Михайлівка, Василівського району, Запорізької області, оскільки це підтверджується поданими заявником доказами в їх сукупності, підстав не довіряти яким у суду немає. Таким чином, оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті батька на тимчасово окупованій території, копія лікарського свідоцтва про смерть, свідоцтва про смерть видане окупаційною владою, не створює правових наслідків на території України, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved