Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електричної енергії. Позовні вимоги мотивує тим, що представниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» було проведено обстеження електроустановок споживача щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. В ході проведеного обстеження в будинку в [ADDRESS] , де проживає відповідачка [PERSON] , було виявлено порушення - самовільне підключення струмоприймачів споживача до мережі, що є власністю оператора систем розподілу, прилад обліку електроенергії відсутній, особовий рахунок не відкрито, про що складено акт №125990 від 23.04.2020 року. Відповідачем [PERSON] надано письмове пояснення, з якого вбачається визнання вчиненого нею порушення, а саме самовільного підключення струмоприймачів споживача до мережі, що є власністю оператора систем розподілу. Комісією проведено нарахування на суму 49278,45 гривень, що становить 16279 кВт/год. недооблікованої електричної енергії, про що зазначено в протоколі засідання комісії від 29.05.2020 року за №232. і розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії за актом. Відповідачем по справі оплату завданих збитків, вказаних у розрахунковому документі, в добровільному порядку не здійснено. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго" заборгованість за заподіяні збитки на суму 49278,45 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за №312 (далі ПРРЕЕ), Кодексом систем розподілу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за № 310, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженого постановою НКРЕ України від 4 травня 2006 року за №562 (далі Методика) та іншими актами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є користувачем електроенергії в [ADDRESS] , де 23 квітня 2020 року було виявлено порушення, передбачене п.5.5.5 ПРРЕЕ, а саме: самовільно підключено струмоприймач споживача до мережі, що є власністю оператора систем розподілу, прилад обліку електроенергії відсутній, особовий рахунок не відкрито, що підтверджується актом №125990 від 23.04.2020 року та проведено нарахування на суму 49278,45 гривень, що становить 16279 кВт/год. не облікованої електричної енергії, що стверджується протоколом засідання комісії Тячівського РЕМ від 29.05.2020 року за №232. З вказаного протоколу засідання комісії Тячівського РЕМ вбачається, що нараховані 49278,45 гривень повинні бути сплачені відповідачкою [PERSON] до 28.06.2020 року. Згідно письмового пояснення від 29.05.2020 року вбачається, що [PERSON] самовільно підключила електроенергію до мережі. Факт відсутності приладу обліку електроенергії в [ADDRESS] , де проживає відповідачка [PERSON] , на моиент перевірки, підтверджується також дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події на ДВД-диску. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками зокрема є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В п. 8. 2. 5 ПРРЕЕ зазначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил. Згідно п. 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. В частинах 1 та 2 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» зазначено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є також: крадіжка електричної енергії, пошкодження приладів обліку, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст.ст. 11-16, 22, 526, 611, 623, 1166 ЦК України цивільно-правові зобов`язання виникають, зокрема, із заподіяння шкоди і повинні належно виконуватися. Особа має право на відшкодування завданої їй винними діями іншої особи шкоди, тобто факт порушення правил користування електроенергією тягне за собою виникнення у винної особи обов`язку відшкодувати завдані збитки. В судовому засіданні матеріалами справи доведено, що внаслідок порушення відповідачкою [PERSON] Правил роздрібного ринку електричної енергії, позивачу було завдано збитків, при цьому вартість нарахованої необлікованої електричної енергії відповідачкою у добровільному порядку не відшкодована. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача підставні і в судовому засіданні доведені, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» 49278,45 гривень заподіяних збитків. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). У передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved