Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2022 року відкрито провадження у цивільній справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.02.2021 року в м. Києві трапилась ДТП: зіткнення автомобіля Audi, н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , з належним [PERSON] (надалі - позивач), автомобілем Opel, д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винуватцем ДТП є водій [PERSON] . Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля Audi р/н [NUMBER] , була застрахована ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» (надалі - відповідач) за полісом (договором) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР633914. Одночасно з оглядом, що проводився представником відповідача, суб`єкт оціночної діяльності ФОП [PERSON] , за замовленням позивача, також, провів огляд транспортного засобу, за результатом чого склав Звіт № 1585 "Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Opel Astra, д.н.з. [NUMBER] " від 25.04.2021 року. За проведення даного авто-товарознавчого дослідження позивач сплатив 2800,00 грн. Згідно Звіту про оцінку ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля при ДТП, складає 44955,18 грн. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу. 14.05.2021 року позивач надав відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 44955,18 грн., до якої було долучено копію Звіту про оцінку ФОП [PERSON] . Відповідач визнав описану вище ДТП страховим випадком та 05.10.2022 року здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 13281,50 грн. Не погодившись з розміром виплаченого страхового відшкодування 25.10.2021 року позивач надав відповідачу заяву про перегляд суми страхового відшкодування. За результатом розгляду заяви позивача від 25.10.2021 року відповідач надав відповідь вих. № 1052 від 10.11.2021 року, якою відмовив у задоволені вимог. При цьому відповідач зазначив те, що розрахунок страхового відшкодування було проведено на підставі звіту про оцінку, складеного за його замовленням. Відповідно до даного звіту вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на замінені складники становить 15281,50 грн. Також, сума страхового відшкодування була зменшена на суму встановленої полісом страхування франшизи в розмірі 2000,00 грн. З врахуванням виплаченої відповідачем частини страхового відшкодування в розмірі 13281,50 грн. доплаті підлягає 27618,04 грн. (40899,54 грн. - 13281,50 грн.). Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь інфляційні витрати у розмірі 5263,99 грн., 3% річних у розмірі 637,86 грн., пеню у розмірі 5646,19 грн. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом до відповідача. Відповідач не погодившись з позовною заявою, подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що пошкодження конденсатора (радіатора кондиціонера) не зафіксовано під час огляду ТЗ об`єктом оціночної діяльності [PERSON] , а тріщина вітрового скла виникла ще до заявленого ДТП. При цьому [PERSON] свою згоду з протоколом огляду КТЗ, складеним [PERSON] , засвідчив власним підписом. Таким чином, наданий позивачем Звіт №1585 від 25.04.2021 р. та документи СТО є неналежними і недопустимими доказами. Враховуючи викладене, зобов`язання з виплати страхового відшкодування були виконані відповідачем в повному обсязі, в розмір шкоди, оціненої страховиком у порядку, передбаченому Законом. Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної в ДТП особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується не звітом про оцінку, як попереднього оціночного документу, а відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, залишено без розгляду клопотання позивача про зменшення позовних вимог від 18.07.2023, у зв`язку із закінченням строку для вчинення процесуальної дії. В судовому засіданні, яке відбулось 25.07.2023 року, позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В судове засідання, яке відбулось 25.07.2023 року, відповідач не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 13.02.2021 року в м. Києві трапилась ДТП: зіткнення автомобіля Audi, н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] з належним [PERSON] , автомобілем Opel, д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 759/4123/21 водія [PERSON] було визнано винним у порушені Правил дорожнього руху, що призвело до вказаної вище ДТП. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля Audi, н.з. [NUMBER] , була застрахована ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» за полісом (договором) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР633914. [PERSON] повідомив ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» про ДТП, після чого, 02.03.2021 року представник ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» провів огляд пошкодженого автомобіля Opel, д.н.з. [NUMBER] . Суб`єкт оціночної діяльності ФОП [PERSON] за замовленням [PERSON] провів огляд транспортного засобу, за результатом чого, склав Звіт № 1585 «Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Opel Astra, д.н.з. [NUMBER] » від 25.04.2021 року. За проведення даного авто-товарознавчого дослідження [PERSON] сплатив 2800,00 грн., що підтверджується квитанцією. Згідно Звіту про оцінку ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля Opel Astra, д.н.з. [NUMBER] , при ДТП, складає 44955,18 грн., з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу. 14.05.2021 року [PERSON] надав ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 44955,18 грн., до якої було долучено копію Звіту про оцінку ФОП [PERSON] . Відповідач визнав описану вище ДТП страховим випадком та 05.10.2022 року здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 13281,50 грн., що підтверджується банківською випискою по картці. Не погодившись з розміром виплаченого страхового відшкодування 25.10.2021 року [PERSON] надав ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» заяву про перегляд суми страхового відшкодування. За результатом розгляду заяви [PERSON] від 25.10.2021 року, ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» надало відповідь вих. № 1052 від 10.11.2021 року, якою відмовило у задоволені вимог. При цьому ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» зазначило те, що розрахунок страхового відшкодування було проведено на підставі звіту про оцінку, складеного за його замовленням. Відповідно до даного звіту вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на замінені складники становить лише 15281,50 грн. Також, сума страхового відшкодування була зменшена на суму встановленої полісом страхування франшизи в розмірі 2000,00 грн. 07.12.2021 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» з запитом копії звіту суб`єкта оціночної діяльності, на підставі якого було здійснено розрахунок страхового відшкодування, а також повторно просив переглянути розмір страхового відшкодування. Листом вих. № 1193 від 14.12.2021 року ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» відмовило [PERSON] у надані копії звіту оцінювача та у доплаті страхового відшкодування. Судом встановлено наступне. Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: - протиправна поведінка особи; - настання шкоди; - причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; - вина завдавача шкоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже суд встановив підстави для деліктної відповідальності відповідача за завдання шкоди володільцю застрахованого транспортного засобу. З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників функціонує інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно частини 2 статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, з якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Приписи ст. 625 ЦК України застосовуються у деліктних зобов`язаннях щодо відшкодування шкоди, що підтверджується постановою Великої Палати Верховного суду України по справі №686/21962/15-п прийнятою 16.05.2018 р., постановою Верховного суду України по справі №456/3525/15 прийнятою 13.02.2019 р., постановою Верховного суду України по справі №758/9445/16-ц прийнятою 11.02.2019 р. З урахуванням фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що доплаті підлягає сума страхового відшкодування у розмірі 23357,34 грн., яка розраховуються шляхом віднімання від вартості проведеного відновлювального ремонту з урахуванням зносу (38638,84 грн.) суми франшизи за страховим полісом (2000,00 грн.) та суми здійсненого ПрАТ «АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА» страхового відшкодування (13281,50 грн.). У зв`язку із викладеним, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: інфляційні витрати - 4646,56 грн.; 3% річних - 539,46 грн.; пеня - 4775,14 грн. Щодо заперечень відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, суд вважає необхідним зазначити наступне. Як вбачається із відзиву, відповідач заперечує щодо позовних вимог, посилаючись на те, що позивач просить стягнути витрати на вітрове скло та комплект клею до нього, конденсатор (радіатор кондиціонера), посилаючись на те, що тріщина вітрового скла виникла ще до заявленого ДТП, а пошкодження конденсатора (радіатора кондиціонера) не зафіксовано у протоколі технічного огляду КТЗ №05/03/21 від 03.03.2021. Суд частково погоджується з доводами відповідача, а саме в частині пошкоджень вітрового скла, оскільки в протоколі технічного огляду КТЗ №05/03/21 від 03.03.2021, в графі "попередні аварійні, експлуатаційні пошкодження", зазначено "скло вітрове - тріщіна", отже, підтверджуються заперечення відповідача, що пошкодження вітрового скла виникло до ДТП 13.02.2021, а отже, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для страхового відшкодування в цій частині та не підлягають відшкодуванню стороною відповідача. Проте, суд відхиляє доводи відповідача щодо пошкодження конденсатора (радіатора кондиціонера), у зв`язку із тим, що на момент здійснення огляду не було здійснено повне разбирання автомобіля, тобто, суд дійшов висновку, що неможливо було виявити дані пошкодження, що підтверджується фото долученими до звіту №05/03/21 від 03.03.2021. Крім того, в протоколі технічного огляду КТЗ №05/03/21 від 03.03.2021, зафіксовано пошкодження конденсатора (радіатора кондиціонера), які не враховані при складанні звіту №05/03/21 від 03.03.2021. Також, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно звіту №1585 від 25.04.2021 року, зафіксовано пошкодження конденсатора (радіатора кондиціонера), що підтверджується доданими до даного звіта фото (арк. 30). У зв`язку із викладеним, суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність пошкоджень конденсатора (радіатора кондиціонера) під час ДТП 13.02.2021. Оцінюючи звіт №05/03/21 від 03.03.2021, суд звертає увагу, що при наданні висновку про вартість відновлювального ремонту не було враховано всі пошкодження, які були спричинені внаслідок ДТП 13.02.2021, та відображені у протоколі технічного огляду КТЗ №05/03/21 від 03.03.2021, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав його для врахування під час прийняття рішення у справі. В той же час, суд погоджується з висновком у звіті №1585 від 25.04.2021 року, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт пошкодження конденсатора (радіатора кондиціонера). Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково. На підставі положень статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial