Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальній сумі 57 779,52 грн., та витрат по оплаті судового збору у розмірі 2 684, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.02.2018 року між АТ «АКБ «Конкорд» та відповідачем було укладено кредитний договір № 46856-МПК про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок в розмірі 10 204 грн. терміном на 24 місяці з 27.02.2018 по 26.02.2020 зі сплатою мінімального щомісячного платежу, який включає сплату процентів у розмірі 45 % річних. 27.02.2018 відповідач особисто підписав та подав до банку підписані ним документи: заяву про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/Договір платіжної картки № 46856-МПК разом із розпискою про отримання платіжної картки; заяву про надання кредиту/Кредитний договір № 46856-МПК; розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки; паспорт споживчого кредиту. Підписавши Заяву про надання кредиту/кредитний договір та приєднавшись до публічного договору, відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з умовами публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АКБ «КОНКОРД» на умовах, зазначених в Публічному договорі та розміщених на офіційному сайті АТ «АКБ «КОНКОРД», а також підтвердив ознайомлення та згоду з тарифами позивача та погодився з ними. На виконання умов кредитного договору № 46856-МПК від 27.02.2018 року, позивач надав відповідачеві на рахунок № [NUMBER] кредитні кошти, які відповідач отримав та використав у повному обсязі, але вчасно їх не повернув, а відтак станом на 19.03.2023 у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 57 779,52 грн., що складається з : 10 204 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 951,44 грн. - прострочена заборгованість за відсотками по кредиту; 19 404,50 грн. - плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості; 24 219,58 грн.- пеня по кредиту становить 24 219,58 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 17.05.2023 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштове відправлення повернулось з відміткою «За закінченням терміну зберігання.». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.02.2018 року між АТ «АКБ «Конкорд» та відповідачем було укладено кредитний договір № 46856-МПК про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок в розмірі 10 204 грн. терміном на 24 місяці з 27.02.2018 по 26.02.2020 зі сплатою мінімального щомісячного платежу, який включає сплату процентів у розмірі 45 % річних. Підписавши заяву про надання кредиту/кредитний договір та приєднавшись до публічного договору, відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з умовами публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «АКБ «Конкорд» на умовах, зазначених в публічному договорі та розміщених на офіційному сайті ПАТ «АКБ «Конкорд». На виконання взятих на себе зобов`язань за договором № 46856-МПК від 27.02.2018 року банк надав кредит відповідачу в межах встановленого ліміту в розмірі 10 204,00 грн. шляхом видачі кредиту на картковий рахунок. Відповідно до п. 6.12.7 Публічного договору банк нараховує проценти за користування кредитом щоденно у валюті Кредиту на суму використаного кредиту, за процентною ставкою згідно з тарифами. Базою для нарахування процентів є щоденна заборгованість за кредитом на кінець операційного (робочого)дня. У разі використання кредиту, клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату процентів, нарахованих за користування кредитом в попередньому календарному місяці, комісії нарахованої наприкінці попереднього календарного місяця (в разі наявності), частини заборгованості за кредитом (якщо це передбачено умовами відповідного банківського продукту/послуги) та інших боргових зобов`язань (заборгованості) згідно з умовами Публічного договору та діючими тарифами. Обов`язковий платіж здійснюється в строки та в розмірі, зазначеному в заяві та/або Тарифах рахунку сукупної вартості та реальної процентної ставки. Клієнт зобов`язаний виконувати свої зобов`язання за кредитним договором та з метою здійснення обов`язкового платежу забезпечити наявність грошових коштів на рахунку на дату здійснення обов`язкового платежу в сумі такого обов`язкового платежу. Крім того, 27.02.2018 відповідачем було отримано платіжну картку № № [NUMBER] , про що свідчить письмова розписка про отримання платіжної картки. Долучений до позовної заяви витяг з Публічного договору, яким передбачено, зокрема, процентна ставка та нарахування процентів, умови надання споживчих кредитів (Розділ 6), договірне списання (Розділ 9), права та обов`язки сторін договору (Розділ 13) та інші умови, - відповідачем не підписані. Заява позичальника містить текст про погодження споживача з умовами Публічного договору, але не конкретизовано яка саме його редакція погоджена споживачем. На підтвердження свого позову банком представлено розрахунок суми боргу за кредитним договором № 46856-МПК від 27.02.2018, згідно якого, станом на 19.03.2023 банком нарахована заборгованість у розмірі 57 779,52 грн., що складається з : 10 204 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 951,44 грн. - прострочена заборгованість за відсотками по кредиту; 19 404,50 грн. - плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості; пеня по кредиту - 24 219,58 грн.. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачці кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості, виписки за договором б/н по картковому рахунку, відповідачка порушувала графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Позивач, з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, виписці по картковому рахунку. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, доказів на спростування викладених в позовній заяві та письмових матеріалах обставин, щодо наявної заборгованості за кредитним договором, відповідачем суд не надано, однак встановивши факт укладення між сторонами кредитного договору № 46856-МПК від 27.02.2018, приймаючи до уваги погодження усіх істотних умов договору, в тому числі, суму кредиту, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню позову та стягненню з [PERSON] на користь позивача заборгованість за тілом кредиту - 10 204 грн., прострочена заборгованість за відсотками по кредиту - 3 951,44 грн., та пеня по кредиту- 24 219,58 грн.. Підстав для стягнення плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості суд не вбачає, оскільки такі умови між сторонами в самому кредитному договорі не погоджені. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial