Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Вдовиченко І.С. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 27550 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах з листопада 2013 року та [INFO] у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] дочка [PERSON] 21.01.2017 сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано Заводським районним судом від 07.12.2020, діти після розірвання шлюбу залишились проживати разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Судовим наказом, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва від 30.102020, з відповідача на користь позивача стягнути аліменти на утриманні трьох дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) та державним виконавцем відкрите виконавче провадження. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022, змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набуття рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Син [PERSON] , [INFO] навчається у 2 класі ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Міжнародної школи М`андрик» у м. Києві, навчання у закладі платне, тому позивачка особисто сплачує за навчання сина та за період з травня по грудень 2021 року нею було сплачено 45500 грн. Крім того, [PERSON] на базі ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Міжнародної школи М`андрик» додатково навчається китайської мові та витрати за вказане навчання за період з травня по грудень 2021 року становлять 3300 грн., які сплачені позивачем. Також [PERSON] з 03.11.2020 по теперішній час відвідує заняття в « Школі усного рахунку Соробан » ФОП [PERSON] , вартість навчання щомісяця становить 900 грн., а за період з травня по грудень 2021 року позивачем було сплачено 6300 грн. Всього за вищевказані періоди витратила на сина в загальному 55100 грн. Вважає, що з відповідача слід стягнути половину вказаних витрат у розмірі 27550 грн. посилаючись на те, що відповідач є працездатним та інших дітей, крім їхніх спільних, у нього не має. Ухвалою від 13.04.2023 відкрите провадження у справі. 02.06.2023 представник позивача - адвокат Вдовиченко І.С. подала до суду заяву про розгляд справи без участі її та позивача, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив та заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, виданого 13.10.2020 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №2651 від 29.08.2014. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.12.2020, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами, зареєстрований 27.01.2017 розірвано. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2022, яке набрало законної сили, визначено місце проживання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022, яке набрало законної сили, змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набуття рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) від 01.03.2023 відкрите виконавче провадження №71153871. Згідно довідки №8 від 05.02.2021 [PERSON] буде навчатися у 1 класі ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Міжнародної школи М`андрик» у м. Києві у 2020-2021 роках. Факт навчання [PERSON] у приватному навчальному закладі ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Міжнародної школи М`андрик» у м. Києві, також підтверджується психологічним аналізом [PERSON] учня 2 класу ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Міжнародної школи М`андрик» у м. Києві та свідоцтвом досягнень [PERSON] у 2021-2022 навчальному року. Позивачем здійснена оплата за навчання [PERSON] у ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Міжнародної школи М`андрик» у м. Києві, за період з 13.05.2021 по 02.12.2021 у загальному розмірі 44100 грн., відповідно до наданих квитанцій до платіжної інструкції в АТ КБ «Приват Банк» та 04.09.2021 оплата за підручники 2500 грн., а всього на загальну суму 46600 грн. Крім того, позивачем здійснена оплата за освітні послуги, китайська мова, ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Міжнародної школи М`андрик» у м. Києві, за період з 13.05.2021 по 02.12.2021, у загальному розмірі 2400 грн., відповідно до наданих квитанцій до платіжної інструкції в АТ КБ «Приват Банк», при цьому судом не враховані надані позивачем аналогічні квитанції про сплату послуг за вивчення китайської мови - 3 квитанції від 13.05.2021 на загальну суму 1200 грн. та 1 квитанції від 01.11.2021 на суму 400 грн. Згідно довідки ФОП [PERSON] від 07.03.2023 [PERSON] сплачує 900 грн. щомісяця за відвідування [PERSON] , 2014 року народження занять у « Школі усного рахунку Соробан » з 03.11.2020 по теперішній час. Позивачем здійснена оплата за надані ФОП [PERSON] інформаційні послуги за період з 04.05.2021 по 01.12.2021 у загальному розмірі 6300 грн., при цьому судом не врахована надана позивачем аналогічна квитанція про сплату послуг від 01.12.2021 на суму 900 грн. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Ці положення стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. (Постанова Верховного Суду 761/6933/17). Наявність таких обставин має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Однак позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою дитини тощо. Понесення витрат, пов`язаних із навчанням дитини у приватній школі, при можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та вибору освітнього закладу залежить виключно від матеріальних можливостей та бажання батьків. Позивачем не представлено доказів того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у приватній школі, в якій останній навчається, тому відповідач, за таких обставин, не повинен нести тягар додаткових витрат на дитину за це навчання. Відвідування на даний час приватної школи дитиною відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Позивач не скористалася можливістю розвитку дитини безкоштовно та не обґрунтувала необхідності здійснення нею платних витрат з навчання саме платній приватній школі. Відвідування дитиною гуртку приватної школи ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Міжнародної школи М`андрик» у м. Києві щодо вивчення китайської мови та занять у «Школі усного рахунку Соробан », пов`язано із забезпеченням можливості всестороннього розвитку дитини, а не з наявністю у дитини певних конкретних здібностей та необхідністю їх розвитку. (Постанова ВС по справі 205/4622/16-ц) Крім того, такі обставини як утримання, виховання та навчання дитини враховано судом при розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, що підтверджується рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2022, яке набрало законної сили, згідно загальнодоступної інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень. Відповідно до статтей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позивачем не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження понесення позивачем витрат, які у розумінні ст.185СК України, можуть бути визначені як додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами. (хронічна хвороба, каліцтво, розвиток здібностей дитини, тощо). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] .

Outcome: dismissed