Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

14.06.2023 представник позивача - адвокат Дяків Дмитро Іванович звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через систему "Електронний суд" із позовною заявою до відповідача, третьої особи, в якій просить визнати виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни № 932 від 01.10.2020 року таким, що не підлягає до виконання. Позовні вимоги мотивовані тим, що в червні 2023 року [PERSON] дізнався про наявність виконавчого провадження № [NUMBER] від 09 листопада 2021 року. За допомогою додатку дія позивач взнав, що з нього проводять стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №932 від 01.10.2020 року та стягують заборгованість по кредитному договору від 22 травня 2013 року, укладеного з АТ «Сбербанк». Проте позивач вважає, що даний виконавчий напис є незаконним та необґрунтованим. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса безспірності. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (позиція Верховного суду по справі № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року). Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Позивач зазначає, що жодного повідомлення про необхідність погасити заборгованість не отримував, а тому не мав можливість сповна захистити свої права у зобов`язання. З цих підстав передчасно говорити про безспірність вимог, які були заявлені в виконавчому напису нотаріуса. Також, оскільки напис вчинявся не на нотаріально посвідченому договорі, то є всі підстави для визнання його таким, що не підлягає до виконанню (а.с.1-8). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.06.2023 справу передано головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.39-40). Ухвалою судді від 19.06.2023 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діану Гагіківну. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мельника Романа Івановича належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження [NUMBER] по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни №932 від 01.10.2020. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» належним чином засвідчену копію кредитного договору від 22.05.2013, укладеного між [PERSON] та АТ "Свербанк", на виконання якого був виданий виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни №932 від 01.10.2020 (а.с.43-44). 20.06.2023 представником позивача - адвокатом Дяківим Д.І. долучено відповідь від приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мельника Романа Івановича, яку отримано на адвокатський запит з наданням копії кредитного договору від 22.05.2013, виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни №932 від 01.10.2020 та постанови про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] від 20.10.2020 (а.с.46-47). 04.07.2023 позивач у судове засідання не з`явився, 04.07.2023 представник позивача - адвокат Дяків Д.І. подав письмову заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи без його участі. При цьому зазначив, що відповідно до кредитного договору №32#00017594295 від 22 травня 2023 року [PERSON] було надано кредит в розмірі 17 000 грн. під фіксовано процентну ставку в розмірі 33 %. Відповідно до умов договору та додатку № 1 до Кредитного договору загалом [PERSON] повинен був повернути 35 517, 18 грн. ( тіло кредиту + проценти та різного роду комісії). Сам же кредит повинен був повертатися щомісячно протягом 60 місяців, що по кредитному договорі загалом позивач повинен був повернути 35 517, 18 грн., а по виконавчому написі вже 56 345, 44 грн., тобто сума яка стягується є явно більшою, чим [PERSON] мав би сплатити за кредитним договором, тобто суму заборгованості по виконавчому листі не можна вважати безспірною. Крім того виконавчий напис виданий за період з 19.12.2019 по 22.06.2020, відповідно до виконавчого напису стягується тіло кредиту у розмірі 17 000 грн., тобто сума дорівнює сумі кредитування, яка видавалася при отриманні кредиту після підписання кредитного договору 22.05.2013. Отже, тіло кредиту, як і проценти стягувалися в порушенням 3 річного терміну позовної давності, оскільки позовна давність до строкових платежів рахується окремо до кожного місячного платежу (кредит видано 22.05.2013, виконавчий напис вчинений 01.10.2020). Також виконавчий напис видавався в порушення 3 річного терміну для стягнення заборгованості вказаного в ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки так як і позовна давність він рахується окремо по кожному місячному платежі (позиція Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по № 727/2027/16-ц від 8 лютого 2018 року). Також з наданого кредитного договору приватним виконавцем випливає, що вчинення виконавчого напису на не нотаріально посвідченому договорі в порушення вимог ст. 87 ЗУ «Про нотаріат». Тобто виконавчий напис вчинявся в порушення ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», відносно заборгованості, яку не можна вважати безспірною, та без попереднього повідомлення боржника про стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису (а.с. 66-68). Також 17.07.2023 позивач у судове засідання не з`явився. 17.07.2023 представник позивача - адвокат Дяків Д.І. подав письмову заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повній мірі. Заперечень проти проведення заочного розгляду не надходило. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Треті особи у судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 17.07.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів, з урахуванням вихідних днів, та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 22 травня 2013 року між ПАТ "Дочірній Банк Свербанку Росії" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №32#00017594295, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність Позичальнику кредитні кошти у розмірі 17 000 грн. ( п.1.1), розмір фіксованої процентної ставки за користуванням кредиту складав 33 % річних ( п.1.2) та терміном повернення - 21.05.2018 (п. 1.8). Відповідно до умов договору та додатку № 1 до зазначеного Кредитного договору [PERSON] повинен був повернути всього 35 517, 18 грн. (тіло кредиту + проценти та різного роду комісії) ( а.с. 53-61). 01.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною, на підставі ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та Переліку від 29.06.1999 №1172 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №932, відповідно до якого з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №32#00017594295 від 22.05.2013 року, укладеним з АТ "Свербанк", право вимоги за яким перейшло на підставі договору факторингу 475/БД06-2/19 від 19.12.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», далі іменоване- стягувач заборгованість за кредитним договором №001-08781-060213 від 06.02.2013. Строк платежу за кредитним договором №32#00017594295 від 22.05.2013 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.12.2019 по 22.06.2020. Сума заборгованості становить 56 345,44 грн., яка складається з 17000, 00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 39 345, 44 грн. прострочена заборгованість по несплаченими відсотками за користування кредитом, за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача в розмірі 500 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 56845,44 грн. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 3 роки з дня його вчинення (а.с.52). 20.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Табінським Олегом Володимировичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого напису №932 від 01.10.2020 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість в сумі 56 845,44 грн. згідно кредитного договору від 22.05.2013, укладеного з АТ "Свербанк" (а.с.13-14, 50-51). 09.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Мельником Романом Івановичем прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого напису №932 від 01.10.2020 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість в сумі 56 845,44 грн. згідно кредитного договору від 22.05.2013, укладеного з АТ "Свербанк". Відповідно до даної постанови приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Табінський О.В. передав приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Мельнику Р.І. відповідно до договору від 24.06.2021 матеріали виконавчого провадження (а.с.15-16). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «…постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23». Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис від 01.10.2020 був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Таким чином, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вбачається із змісту оспорюваного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 19.12.2019 по 22.06.2020. Разом з тим, відповідно до Кредитного договору №32#00017594295 від 22.05.2013, на підставі якого вчинено виконавчий напис, і який поданий суду, вказано, що строк кредиту - 21.05.2018. При цьому, нотаріусом не перевірено, коли настав строк платежу за відповідним кредитним договором, та не вказано у виконавчому написі. Разом з тим, як встановлено строк повернення кредиту - 21.05.2018, у оскаржуваному виконавчому написі період нарахування відсотків має після закінчення строку дії договору, що свідчить про відсутність безспірності вимог. Таким чином, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що виконавчий напис було вчинено щодо стягнення заборгованості, яку не можна вважати безспірною. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17. Крім того, за змістом виконавчого напису, заборгованість позивача виникла за кредитним договором №32#00017594295, укладеним 22.05.2013 з АТ "Свербанк". Велика Палата Верховного Суду в постанові в справі № 916/3006/17 зазначила, що загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах. Таким чином, суд вважає, що виконавчий напис було вчинено поза межами встановленого законом строку. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом, як і не подав відзиву чи заперечень на позов. На підставі викладеного, суд вважає, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, який також не був нотаріально посвідченим, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відтак наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, як наслідок - позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст.ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, разі задоволення позову - на відповідача. Позивач звернувся з даним позовом до суду через систему "Електронний суд" та відповідно ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки є інвалідом 2 групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 03.05.2023, термін дії якого до 20.11.2023 (а.с. 25). У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача в дохід держави слід стягнути, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 858,88 грн. (1073,60 грн. х 0,8 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: approved