Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 2004 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірваний рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2020 року, вони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 17.09.2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова винесено рішення про стягнення з неї на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що аліменти сплачує регулярно та вчасно, але на сьогоднішній день матеріальний стан значно погіршився. [INFO] в неї народився син [PERSON] , а тому вона не має змоги працювати, оскільки дитина потребує постійного догляду матері, а тому вимушена звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, оскільки не працює та перебуває на лікарняному по догляду за дитиною до досягнення, після закінчення якого буде перебувати у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить змінити спосіб стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Білінської О.В. від 20.10.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. За наслідками повторного автоматизованого розподілу між суддями цивільної справи №646/6141/21, провадження №2/646/535/2022, який здійснено 18 січня 2022 року її передано в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Демченко С.В. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Демченко С.В. від 03.02.2022 року цивільну справу прийнято до свого провадження вирішено розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. Справа перебувала в провадженні судді Червонозаводського районного суду м. Харкова, призначалася до розгляду, проте по суті не розглянута. Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В. Ухвалою суді Ленінського районного суду м. Полтави Парахіної Є.В. від 27.04.2022 року прийнято справу до свого провадження, вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2020 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній син сторін [PERSON] після розірвання шлюбу між батьками постійно проживає разом з батьком [PERSON] . Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року в справі № 646/5289/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2019 року до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] посилається на те, що на сьогоднішній день матеріальний стан значно погіршився, [INFO] в неї народився син [PERSON] , вона не має змоги працювати, оскільки дитина потребує постійного догляду матері, перебуває на лікарняному по догляду за дитиною, після закінчення якого буде перебувати у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Так, надані позивачем [PERSON] суду свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.08.2021 року Основ`янсько-Слобідським відділом державної реєсрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідно до якого вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З довідки ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" № 142 від 31.08.2021 року вбачається, що [PERSON] дійсно працює в ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" на посаді помічника кухара, відділ кулінарія, магазин № 260_С, Харків, пр-кт Гагаріна, 167/1, з 23.10.2020 року (наказ № 138/МПВ260к/тр від 22.10.2020 року) по теперішній час. З 01.06.2021 року по 04.10.2012 року перебуває у відпустці по вагітності та пологам (лікарняний лист АДР № 629277). Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] по аліментам, відповідно до виконавчого листа № 646/5289/19 від 21.02.2020 року, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2019 року до повноліття дитини, за період з 31.07.2019 року по 22.06.2021 року загальна сума боргу станом на 01.07.2021 року складає 0 грн. 00 коп. Як встановлено в ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від до 6 років - 2272 грн., від 6 років до 18 років - 2833 грн. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У частині першій ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміну розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. А відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналіз вищевказаної правової норми свідчить про те, що саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). При цьому, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. За вказаних обставин, платник аліментів, який фактично позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, може ставити питання про зменшення їх розміру. Отже, суд вважає за потрібне зазначити, що право вибору способу стягнення аліментів належить лише тому з батьків, з ким проживає дитина, тобто визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від її заробітку, перед судом вона не вправі ставити питання про зміну способу стягнення аліментів. Таке положення ч. 3 ст. 181 СК України повністю відповідає, перш за все, інтересам дитини, а також інтересам особи, з якою дитина проживає. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову з урахуванням обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів. Разом з тим, наголошує, що вона не позбавлена права на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з підстав, передбачених ст. 192 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed