Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі позивач) звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі відповідач), відповідно до змісту якого просить суд: -зобов`язати відповідача припинити нарахування оплати за послуги постачання теплової енергії на всю загальну площу квартири 31,8 м.кв. за адресою [ADDRESS] ; -зобов`язати відповідача нараховувати оплату за послуги постачання теплової енергії на житлову площу квартири 16,5 м.кв. за адресою [ADDRESS] ; -зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості оплати за послуги постачання теплової енергії, а саме перераховувати оплату за послуги постачання теплової енергії за період з 23.01.2013 року по 28.02.2023 року виходячи з житлової площі 16,5 м.кв. квартири за адресою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що він є власником однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , і одержує послуги з центрального теплопостачання, що надаються відповідачем на підставі Типового договору постачання з споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021. З початку опалювального сезону за період з 23.01.2013 року та по теперішній час відповідач незаконного нараховує оплату за послуги постачання теплової енергії на всю площу квартири 31,8 м.кв., тоді як фактично послугами центрального теплопостачання обслуговується лише житлова кімната площею 16,5 м.кв. з одним радіатором (батареєю), а не вся площа 31,8 м.кв. Інших радіаторів (батарей) у т.ч. на кухні та ванній кімнати не має. Також позивач зазначає, що у будинку [ADDRESS] взагалі не передбачена система опалення місць загального користування. Таким чином позивачу незрозуміло чому нараховується оплата за послуги теплопостачання за приміщення, яке не відноситься до житлового приміщення і не має радіаторів, тобто не опалюються. Крім житлового приміщення температура повітря в інших місцях квартири позивача в опалювальний сезон не перевищує 11-13°С, що не відповідає нормам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 151 від 17.02.2010. Направлені на адресу відповідача заяви про здійснення перерахунку та виклик комісії для складання акту відповідачем були залишені без відповіді та задоволення. Відповідач проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, опалювальною площею є загальна площа квартири без урахування лоджій, балконів, терас, яка відповідно до технічного паспорту на квартиру позивача складає 31,8 м.кв. Нарахування плати за послуги з постачання теплової енергії по квартирі позивача виконується на опалювальну площу квартири згідно з показниками приладу обліку теплової енергії, який встановлений у житловому будинку. Зі скаргами з приводу надання неякісних послуг позивач до відповідача не звертався. Таким чином, немає жодних правових підстав для скасування чи припинення відповідних нарахувань. Також, відповідач просить суд застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, застосовані норми права та мотиви, якими керувався суд вирішуючи даний спір. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.01.1996, позивачу належить однокімнатна квартира [ADDRESS] . Згідно даних технічного паспорту, вказана квартира складається з 1 кімнати площею 16,5 м.кв., кухні площею 7,8 м.кв., ванної кімнати площею 2,7 м.кв., коридору площею 3,8 м.кв., двох вбудованих шаф площею 0,7 та 0,3 м.кв. (всього 31,8 м.кв.), а також балкону площею 2,9 м.кв. Загальна площа квартири складає 32,7 м.кв. Згідно з п. 25 розділу VI Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186) загальна площа квартир, будинку квартирного типу та гуртожитків визначається як сума площ приміщень, а також площ балконів і лоджій із такими знижувальними коефіцієнтами: 1) для балконів і терас - 0,3; 2) для лоджій - 0,5; 3) для засклених балконів - 0,8; 4) для веранд, засклених лоджій і холодних комор - 1,0. Відповідно до п. 2 Загальних положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, опалювана площа\~(об`єм)\~квартири (будинку садибного типу) - це загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас. Аналогічним чином розмір опалювальної площі визначено у п. 2 Загальних положень Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019. Як вбачається з Акту обстеження системи теплоспоживання житлового приміщення № 50/11318 від 11.04.2023, житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , 7-підїзний, обладнаний централізованим опаленням та гарячим водопостачанням. Система постачання будинку однотрубна за проектом. При обстеженні тех. підпілля житлового будинку виявлено, що трубопроводи централізованого опалення та гарячого водопостачання в робочому стані, течі відсутні. Згідно проекту будинку опалювальний прилад на кухні відсутній. Стояк централізованого опалення проходить в стіні на кухні. Таким чином, відповідачем відповідно до вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, на підставі технічного паспорту правомірно визначено, що розмір опалювальної площі квартири позивача складає 31,8 м.кв. (1 кімнати площею 16,5 м.кв., кухні площею 7,8 м.кв., ванної кімнати площею 2,7 м.кв., коридору площею 3,8 м.кв., двох вбудованих шаф площею 0,7 та 0,3 м.кв.), у зв`язку з чим доводи позивача в цій частині суд вважає безпідставними. Згідно з вимогами щодо кількісних і якісних показників послуг та зменшення плати у разі їх відхилення від нормативних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 151 від 17.02.2010, температура повітря в житлових приміщеннях не повинна бути нижче ніж 18°С, у наріжних кімнатах не нижче 20°С. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку; складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт. Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. Частинами 4, 5 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом (ч. 6 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Проте, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження надання відповідачем неякісних послуг, зокрема доказів на підтвердження того, що температура повітря в інших місцях квартири позивача в опалювальний сезон не перевищує 11-13°С. Також позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він звертався до відповідача у визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядку зі скаргою на неякісні послуги. Заява про здійснення перерахунку від 05.11.2022 подавалася до відповідача не позивачем, а іншою особою - [PERSON] . ІІІ. Висновки суду. Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що відповідач правомірно здійснює нарахування позивачу саме на опалювальну площу 31,8 м.кв., а доказів надання відповідачем неякісних послуг позивач всупереч вимог ст. 81 ЦПК України суду не надав, що свідчить про відсутність порушених прав позивача з боку відповідача. При цьому, суд зазначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17, провадження № 61-2417сво19). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю. З приводу зробленої відповідачем заяви про застосування строків позовної давності суд зазначає, що позовна давність застосовується лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Схожі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51)). Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, позовна давність не може бути застосована до спірних правовідносин. ІV. Судові витрати. Оскільки позивач у цій справі звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», у задоволенні його вимог відмовлено, то судові витрати відносяться за рахунок держави та розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed