Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНН» про захист немайнових прав на використання імені та захист честі, гідності та недоторканість ділової репутації. Позиція позивача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за результатами проведеного моніторингу доступних в мережі Інтернет інформаційних ресурсів, Адвокатським об`єднанням «Правова та економічна безпека» (яким надається професійна правнича (правова) допомога позивачу в рамках даної справи) встановлено, що [INFO] на веб-сайті Інформаційного агентства «УКРАЇНСЬКІ НАЦІОНАЛЬНІ НОВИНИ» («УНН»), за посиланнями: [INFO] та [INFO], розміщені публікації (статті) під назвами (українською та російською мовами ): «[INFO]» та «[INFO]» відповідно. Крім того, [INFO] на веб-сайті Інформаційного агентства «УКРАЇНСЬКІ НАЦІОНАЛЬНІ НОВИНИ» («УНН»), за посиланнями: [INFO] та [INFO], розміщені публікації (статті) під назвами (українською та російською мовами ): «[INFO]» та «[INFO]» відповідно. Також, [INFO] на веб-сайті Інформаційного агентства «УКРАЇНСЬКІ НАЦІОНАЛЬНІ НОВИНИ» («УНН»), за посиланнями: [INFO] та [INFO], розміщені публікації (статті) під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» та «[INFO]» відповідно. Водночас, [INFO] на веб-сайті Інформаційного агентства «УКРАЇНСЬКІ НАЦІОНАЛЬНІ НОВИНИ» («УНН»), за посиланнями: [INFO] та [INFO] розміщені публікації (статті) під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» та «[INFO]» відповідно. Звертаючись із відповідним позовом до суду (в редакції заяви про зміну предмету позову від 30 травня 2023 року) позивач зазначив, що у наведених вище публікаціях стверджується, що [PERSON] вдалося легалізувати понад 200 млн грн, попередньо привласнених з бюджету, й що ексбізнесмен [PERSON] втік з України і може переховуватися в Болгарії (оскільки має громадянство цієї країни), ОАЕ (оскільки має дозвіл на постійне проживання в ОАЕ, де з лютого 2021 року орендує жило) або в Гамбії (де він нібито має бізнес у тому числі з видобутку дорогоцінного каміння і будівництва). Також, у вказаних публікаціях у стверджувальній формі зазначається, що [PERSON] розшукується Інтерполом та підозрюється правоохоронцями Монако у легалізації незаконно отриманих коштів через банки Франції, а також, що правоохоронці Монако арештували нерухоме майно [PERSON] . Окрім того, у вказаних публікаціях, на думку позивача, вказується, що [PERSON] фактично звинувачується у приховуванні іноземних доходів і не сплаті з них жодних податків. При цьому, стверджується, що майно та активи [PERSON] розшукують фінмоніторинг та АРМА з метою блокування та компенсації завданих державі збитків. Також, позивач наголошує на тому, що в оскаржуваних публікаціях зазначається, що [PERSON] є міжнародним злочинцем, й прокуратура почала підготовку процедури екстрадиції [PERSON] в Україну тощо. Підсумовуючи все вищевикладене, позивач приходить до висновку, що вказана вище інформація стосовно нього, поширена на веб-сайті « https://www.unn.com.ua/ » в мережі Інтернет, доступна необмеженому колу осіб, не є оціночними судженнями, а містить конкретні фактичні дані щодо [PERSON] , які порушують його особисте немайнове право на використання імені, на повагу до його честі, гідності та недоторканість ділової репутації. Позиція відповідача. У своєму відзиві на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНН» не погоджується із заявленими позовними вимогами та наголошує на тому, що позивач є публічною особою, про що свідчить наявність його сторінки у Вікіпедії та на веб-сайті «Миротворець», а тому в контексті статті 10 Конвенції та ст. ст. 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації він має бути готовим, що межа критики його особи та дій є більшою, ніж у непублічної особи, що в свою чергу, виключає можливість задоволення заявлених позовних вимог. Окремо, відповідач наголошує на тому, що поширена інформація входить до предмету суспільного інтересу, і при цьому стилістика публікацій в цій частині та застосовані мовні обороти не мають стверджувального характеру з посиланням на конкретні факти щодо позивача. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНН» вказує на те, що оспорювана інформація, сама по собі не може порушувати особисті немайнові права позивача. При цьому, за твердженнями відповідача, поширена ним інформація є оціночними судженнями побудованими на журналістському розслідуванні та на підставі інших статей та інформації, які ніким не оскаржені і на які начебто містяться посилання у спірних публікаціях. Додатково, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНН» наголошує на помилковості позиції позивача, в частині того, що обов`язок по доказуванню достовірності інформації покладається на особу, яка її поширила, з огляду на виключення відповідних положень ч. 3 ст. 277 ЦК України ще у 2014 році та звертає увагу на те, що усі спірні публікації були видалені з належного відповідачу веб-сайту. Рух справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2022 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 03 жовтня 2022 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. позовну заяву повернуто позивачу без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 1 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 01 червня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову від 30 травня 2023 року. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року прийнято до розгляду вказану вище заяву позивача про зміну предмета позову, згідно до якої останній просить суд визнати такою, що порушує особисте немайнове право [PERSON] на використання імені, а також недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право [PERSON] на повагу до його честі, гідності та недоторканість ділової репутації інформацію, яка була поширена відповідачем у чотирьох публікаціях (статтях), українською та російською мовами, розміщених на веб-сайті «https://www.unn.com.ua/» в мережі Інтернет, із зобов`язанням останнього спростувати недостовірну інформацію, а також видалити відповідні публікації. 15.06.2023 року відповідачем подано до суду заяву про закриття провадження по даній цивільній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 14 червня 2023 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНН» надійшов відзив на позовну заяву. 04 липня 2023 року, на адресу суду від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності та відмову в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з пропуском позивачем строків звернення з позовом до суду. 05 липня 2023 року позивачем подано до суду відповідь на вказаний вище відзив, у якій останнім було викладено свої заперечення на доводи відповідача. 04.07.2023 року відповідачем подано до суду заяву про закриття провадження по даній цивільній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 04.07.2023 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНН» надійшов відзив на позовну заяву (з урахуванням вимог заяви про зміну предмета позову) по даній справі. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 липня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі. 14.07.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про забезпечення доказів шляхом огляду інтернет сторінок у судовому засіданні. 17.07.2023 ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до TOB «Інформаційне агентство «УНН» про захист немайнових прав на використання імені та захист честі, гідності та ділової репутації. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява, в якій він заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява, в якій він проти задоволення позову заперечував. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з наявних у матеріалах даної справи Звітів ДП «ЦЕНТР КОМПЕТЕНЦІЇ АДРЕСНОГО ПРОСТОРУ МЕРЕЖІ ІНТЕРНЕТ» КОНСОРЦІУМУ «УКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДТРИМКИ НОМЕРІВ І АДРЕС» № 10/2022-3В від 17.01.2022, № 18/2022-ЗВ від 17.01.2022, № 31/2022-3В від 24.01.2022 та № 32/2022-3В від 24.01.2022 за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет (що власно і не заперечується відповідачем), [INFO] на веб-сайті Інформаційного агентства «УКРАЇНСЬКІ НАЦІОНАЛЬНІ НОВИНИ» («УНН»), у мережі Інтернет, за посиланням: [INFO] поширено публікацію (українською мовою) під назвою: «[INFO]», наступного змісту: «КИЇВ. 25 грудня. УНН. Слідчі Нацполіції в рамках розслідування "справи [PERSON]" за фактом розкрадання понад 300 млн грн на "Глибоководному випуску" ще у 2018 році ініціювали направлення міжнародно-правового доручення до Князівства Монако. Його метою було дослідження іноземних банківських рахунків та транзакцій підозрюваного [PERSON] та його колишньої [PERSON] . Судді задовольнили відповідне клопотання слідчих, передає УНН із посиланням на текст судової ухвали Київського районного суду Одеси. Цитата "Зокрема, у слідства виникла потреба в отриманні від компетентних органів [PERSON] міжнародної правової допомоги щодо отримання тимчасового доступу до „Compagnie Monegasque De Banque", яка за даними слідства, розташована за адресою: 98000, Monaco, 23 avenue de la Costa оригіналів документів, що стосуються відкриття та обслуговування рахунків № [NUMBER] „[NUMBER]", № [NUMBER] „[PERSON]", № [NUMBER] „[NUMBER]", № [NUMBER] „[NUMBER]", № [NUMBER] „[PERSON]" для [PERSON] ( [PERSON] , - ред) [INFO] та [PERSON], ( [PERSON] , - ред.) [INFO], а саме: заяв та договорів на відкриття та обслуговування вказаних рахунків, картки із зразками підписів, фотокопій паспортів уповноважених осіб, оригіналів доручень (довіреностей) на право вчинення юридичних дій, оригіналів доручень на ім`я особи, яка має право на відкриття та розпорядження рахунками, заяв на видачу чекових книжок, платіжних доручень, чеків на отримання готівки, контрактів, укладених вказаними особами, а також відомостей про рух грошових коштів, відображених на паперовому носії по вищевказаних рахунках із вказівкою дати та суми платежів, зазначенням залишку на кожен операційний день, повної розшифровки реквізитів контрагентів і призначень платежів за період з 20.04.2010 по 09.04.2017", - йдеться в ухвалі. В судовому засіданні вказане клопотання слідчих нацполіції були підтримано прокурором. "Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню", - резюмується в судовому документі. До теми У період з 20.04.2010 по 09.04.2017 рік на іноземні рахунки [PERSON] і [PERSON] № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[PERSON]", № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[PERSON]", відкритих у "Compagnie Monegasque De Banque", надійшло 7 754 875, 85 Євро та 3 391 573 доларів США. Однак подружжя всі ці роки "приховувало" іноземні доходи і не платило з них жодних податків. Правоохоронці Монако , своєю чергою, підозрюють [PERSON] і [PERSON] у відмиванні незаконно здобутих коштів через банки Франції. І в рамках відповідного провадження арештували нерухоме майно подружжя, а до [PERSON] прокурор застосував міру запобіжного заходу у вигляді застави. Що далі Про результати направлення до Монако міжнародно-правових запитів, редакція УНН поцікавилася в Офісу генерального прокурора і НАБУ та очікує відповідей на інформаційні запити. Нагадаємо Прокурори вимагають арешту [PERSON] . Крім того, він вже оголошений у міжнародний розшук через Інтерпол. У ВР прогнозують, що Україна скерує запит на його екстрадицію з ОАЕ найближчим часом. А експерти кажуть, що ця справа має всі шанси стати першим успішним прикладом спільної діяльності урядів України та Еміратів з розшуку та затримання міжнародних злочинців. Угоду про таке співробітництво між нашими країнами було підписано поточного року.», а також тотожну публікацію (з перекладом російською мовою), за посиланням: [INFO] під назвою: «[INFO]», наступного змісту: «КИЕВ. 25 декабря. УНН. Следователи Нацполиции в рамках расследования "дела [PERSON]" по факту хищения более 300 млн грн на "Глубоководном выпуске" еще в 2018 году инициировали направление международно-правового поручения к Княжеству Монако. Его целью было исследование иностранных банковских счетов и транзакций подозреваемого [PERSON] и его бывшей [PERSON] . Судьи удовлетворили соответствующее ходатайство следователей, передает УНН со ссылкой на текст судебного постановления Киевского районного суда Одессы. Цитата "В частности, у следствия возникла необходимость в получении от компетентных органов ЛИЦО_10 международной правовой помощи относительно получения временного доступа к „Compagnie Monegasque De Banque", которая, по данным следствия, расположенная по адресу: 98000, Monaco, 23 avenue de la Costa оригиналов документов, касающихся открытия и обслуживания счетов № [NUMBER] „[NUMBER]", № [NUMBER] „[PERSON]", № [NUMBER] „[NUMBER]", № [NUMBER] „[NUMBER]", № [NUMBER] „ [PERSON]" для ЛИЦО_3 ( [PERSON] , - ред.) ИНФОРМАЦИЯ_1 и ЛИЦО_11, ( [PERSON] , - ред) ИНФОРМАЦИЯ_5, а именно: заявлений и договоров на открытие и обслуживание указанных счетов, карточки с образцами подписей, фотокопий паспортов уполномоченных лиц, оригиналов доверенностей (доверенности) на право совершения юридических действий, оригиналов доверенностей на имя лица, имеющего право открытия и распоряжения счетами, заявлений на выдачу чековых книжек, платежных поручений, чеков на получение наличных денег, контрактов, заключенных указанными лицами, а также сведений о движении денежных средств, отраженных на бумажном носителе по вышеуказанным счетам с указанием даты и суммы платежей, указанием остатка на каждый операционный день, полной расшифровки реквизитов контрагентов и назначений платежей за период с 20.04.2010 по 09.04.2017", - говорится в постановлении. В судебном заседании указанное ходатайство следователей Нацполиции были поддержано прокурором. "Изучив ходатайство и материалы, которыми обосновываются доводы ходатайства, а также выслушав мнение прокурора, судья приходит к убеждению, что ходатайство следователя подлежит удовлетворению", - говорится в судебном документе. К теме В период с20.04.2010по09.04.2017год на иностранные счета [PERSON] и [PERSON] № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[PERSON]", № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[PERSON]", открытых в "Compagnie Monegasque De Banque", поступило 7 754 875, 85 евро и 3 391 573 долларов США. Однако супруги все эти годы "скрывали" иностранные доходы и не платили с них никаких налогов. Правоохранители Монако , в свою очередь, подозревают [PERSON] и [PERSON] в отмывании незаконно добытых средств через банки Франции. И в рамках соответствующего производства арестовали недвижимое имущество супругов, а к [PERSON] прокурор применил меру пресечения в виде залога. Что дальше О результатах направления в Монако международно-правовых запросов, редакция УНН поинтересовалась у Офиса генерального прокурора и НАБУ и ожидает ответов на информационные запросы. Напомним Прокуроры требуют ареста [PERSON]. Кроме того, он уже объявлен в международный розыск через Интерпол. В ВР прогнозируют, что Украина направит запрос на его экстрадицию из ОАЭ в ближайшее время. А эксперты говорят, что это дело имеет все шансы стать первым успешным примером совместной деятельности правительств Украины и Эмиратов с розыска и задержания международных преступников. Соглашение о таком сотрудничестве между нашими странами было подписано текущего года.». Крім того, [INFO] на веб-сайті Інформаційного агентства «УКРАЇНСЬКІ НАЦІОНАЛЬНІ НОВИНИ» («УНН»), у мережі Інтернет, за посиланням: [INFO], поширено публікацію (українською мовою) під назвою «[INFO]», наступного змісту: «КИЇВ. 12 січня. УНН. Ексбізнесмен [PERSON] , який заочно арештований Київським районним судом Одеси, може переховуватися в Болгарії або ОАЕ. Про це повідомило видання "Монітор" із посиланням на правоохоронців, повідомляє УНН. Деталі За інформацією ЗМІ, [PERSON] має дозвіл на постійне проживання в ОАЕ, де з лютого 2021 року орендує житло. Також бізнесмен має громадянство Болгарії, тому поліція вважає, що він може бути й там. 15 грудня 2021 року поліція надіслала повідомлення про заміну підозри [PERSON] в ОАЕ, а також до посольства Республіки Болгарії та керівника ОСН "Чубаївка" (за місцем проживання [PERSON] - ред.). Водночас, нагадує " Монітор ", сторона захисту [PERSON] продовжує запевняти, що бізнесмен нібито не переховується в ОАЕ, а займається там бізнесом, а Інтерпол нібито відмовився приймати ухвалу детектива НАБУ про оголошення його в міжнародний розшук. Однак насправді, згідно з ухвалою Вищого антикорупційного суду, у межах кримінального провадження (42019160000000581 - ред.) за фактом розкрадання бюджетних коштів під час будівництва "Глибоководного випуску" в Одесі, [PERSON] все ж таки оголосили у міжнародний розшук каналами Інтерпол, де йому було присвоєно "Синє сповіщення". Окрім того, за даними "Монітору", [PERSON] також може переховуватися і в Гамбії, де він нібито має бізнес у тому числі з видобутку дорогоцінного каміння і будівництва. Нагадаємо [PERSON] перетнув кордон України 3 березня 2017 року. Повідомлення про підозру [PERSON] слідчі хотіли вручити його дружині [PERSON] 31 травня 2017 року, але вона відмовилася приймати його. [PERSON] інкримінують безліч злочинів, починаючи від організації злочинної групи і закінчуючи розтратою/заволодінням майна в особливо великих розмірах. [INFO] Київський райсуд Одеси заочно заарештував [PERSON] , чим відкрив органам прокуратури можливість розпочати процедуру екстрадиції втікача. А його майно та активи, як на території України, так і за її межами, розшукують фінмоніторинг та АРМА з метою блокування та компенсації завданих державі збитків.», а також тотожну публікацію (з перекладом російською мовою), за посиланням: [INFO] під назвою: « [INFO] », наступного змісту: «КИЕВ. 12 января. УНН. Экс-бизнесмен [PERSON] , который заочно арестован Киевским районным судом Одессы, может скрываться в Болгарии или ОАЭ. Об этом сообщило издание "Монитор" со ссылкой на правоохранителей, сообщает УНН. Детали По информации СМИ, [PERSON] имеет разрешение на постоянное проживание в ОАЭ, где с февраля 2021 года арендует жилье. Также бизнесмен имеет гражданство Болгарии, поэтому полиция считает, что он может быть и там. 15 декабря 2021 года полиция прислала сообщение о замене подозрения [PERSON] в ОАЭ, а также в посольство Республики Болгарии и руководителя ОСН " Чубаевка " (по месту жительства [PERSON] - ред.). В то же время, напоминает "Монитор", сторона защиты [PERSON] продолжает уверять, что бизнесмен якобы не скрывается в ОАЭ, а занимается там бизнесом, а Интерпол якобы отказался принимать решение детектива НАБУ об объявлении его в международном розыске. Однако на самом деле, согласно постановлению Высшего антикоррупционного суда, в рамках уголовного производства (4201916000000581 - ред.) по факту хищения бюджетных средств во время строительства " Глубоководного выпуска " в Одессе, [PERSON] все же объявили в международный розыск по каналам Интерпола , где ему было присвоено " Синее извещение ". Кроме того, по данным "Монитора", [PERSON] также может скрываться и в Гамбии, где он якобы имеет бизнес в том числе по добыче драгоценных камней и строительства. Напомним [PERSON] пересек границу Украины 3 марта 2017 года. Сообщение о подозрении [PERSON] следователи хотели вручить его жене [PERSON] 31 мая 2017 года, но она отказалась принимать его. [PERSON] инкриминируют множество преступлений, начиная от организации преступной группы и заканчивая растратой/завладением имущества в особо крупных размерах. [INFO] Киевский райсуд Одессы заочно арестовал [PERSON], чем открыл органам прокуратуры возможность начать процедуру экстрадиции беглеца. А его имущество и активы, как на территории Украины, так и за ее пределами, разыскивают финмониторинг и АРМА с целью блокирования и компенсации нанесенного государству ущерба.». Також, [INFO] на веб-сайті Інформаційного агентства «УКРАЇНСЬКІ НАЦІОНАЛЬНІ НОВИНИ» («УНН»), у мережі Інтернет, за посиланням: [INFO], поширено публікацію (українською мовою) під назвою: « [INFO]», наступного змісту: «КИЇВ. 18 січня. УНН. За даними слідства, підозрюваний у розкраданні коштів на проекті "Глибоководний випуск" [PERSON] легалізував понад 200 млн грн, попередньо привласнених з бюджету. Про це йдеться в Ухвалі Київського районного суду міста Одеса, передає УНН. Цитата "У подальшому грошові кошти, отримані внаслідок вчинення злочинів, були легалізовані шляхом їх переведення у готівку через фіктивні суб`єкти господарської діяльності, погашення кредитів ПП "КФ "Будінвестгрупп", а також використано під час здійснення господарської діяльності, що не пов`язана із будівництвом вищевказаного об`єкта будівництва, посадовими особами підконтрольних [PERSON] ([PERSON], - ред.) ПП "КФ „Будівнестгрупп", ПП „Строй-Сістем", ТОВ „Реставратор-1946", ПП „Будрембізнес", ТОВ „Одеські реставраційні майстерні", ТОВ „Арт Проект-2010", ТОВ „Компас Проект", ПП „Грандстиль", ТОВ „Гранд Отель", ТОВ „Інкор-Девелоп", ПП „Інно-Трейдінг", що входять у так званий холдинг „Інкор-групп". Всього у період з грудня 2010 року по кінець 2012 року [PERSON] ([PERSON], - ред.), діючи у складі організованої групи та за попередньою змовою зі службовими особами Одеської обласної державної адміністрації та підконтрольних йому підприємств, організував незаконне заволодіння бюджетними грошовими коштами у розмірі 244 156 557,00 грн, та здійснення замаху на заволодіння грошовими коштами у розмірі 177 411 423,87 грн. У подальшому, у період з грудня 2010 року по березень 2013 року [PERSON] ([PERSON], - ред.) організовано легалізацію грошових коштів у загальній сумі 216 541 039,52 грн, отриманих у результаті заволодіння бюджетними коштами, шляхом вчинення фінансових операцій з ними", - йдеться в документі. До теми З 2010-го по 2017-й рік, поки будувався "Глибоководний випуск", на іноземні розрахункові рахунки [PERSON] та його колишньої дружини [PERSON] (подружжя розлучилося у 2019 р. - ред.), надійшло майже 10 мільйонів доларів. Походження грошей вивчають, зокрема, і слідчі Монако, підозрюючи подружжя у спробах легалізації великих сум, що могли бути отримані злочинним шляхом. Нагадаємо Наприкінці грудня, суд заочно арештував [PERSON] в рамках провадження № 42019160000000581. Його підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27, ч.2 ст.358, ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.209, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191 КК України. В прокуратурі Одеської області одразу заявили, що арешт втікача ([PERSON] понад 4 роки перебуває у розшуку, - ред.) дозволить розпочати процедуру його екстрадиції в Україну.», а також тотожну публікацію (з перекладом російською мовою), за посиланням: [INFO], під назвою: «[INFO]», наступного змісту: «КИЕВ. 18 января. УНН. По данным следствия, подозреваемый в хищении средств на проекте "Глубоководный выпуск" [PERSON] легализовал свыше 200 млн грн, предварительно присвоенных из бюджета. Об этом говорится в постановлении Киевского районного суда города Одесса, передает УНН. Цитата "В дальнейшем денежные средства, полученные в результате совершения преступлений, были легализованы путем их перевода в наличные через фиктивные субъекты хозяйственной деятельности, погашение кредитов ПП "КФ "Будинвестгрупп", а также использованы при осуществлении хозяйственной деятельности, которая не связана со строительством вышеуказанного объекта строительства, должностными лицами подконтрольных ЛИЦО_1 ([PERSON] - ред.) ЧП "КФ „Будивнестгрупп", ЧП „Строй-Систем", ООО „Реставратор-1946", ЧП „Будрембизнес", ООО „Одесские реставрационные мастерские", ООО „Арт Проект-2010", ООО „Компас Проект", ООО „Грандстиль", ООО „Гранд Отель", ООО „Инкор-Девелоп", ООО „Инно-Трейдинг", что входят в так называемый холдинг „Инкор-групп". Всего в период с декабря 2010 года по конец 2012 года ЛИЦО_1 ([PERSON] - ред.), действуя в составе организованной группы и по предварительному сговору со служебными лицами Одесской областной государственной администрации и подконтрольных ему предприятий, организовал незаконное завладение бюджетными денежными средствами в размере 244 156 557,00 грн, и осуществление покушения на завладение денежными средствами в размере 177 411 423,87 грн. В дальнейшем, в период с декабря 2010 года по март 2013 года ЛИЦО_1 ([PERSON] - ред.) организовано легализацию денежных средств в общей сумме 216 541 039,52 грн, полученных в результате завладения бюджетными средствами, путем совершения финансовых операций с ними", - говорится в документе. К теме С 2010-го по 2017-й год, пока строился "Глубоководный выпуск", на иностранные расчетные счета [PERSON] и его бывшей жены [PERSON] (супруги развелись в 2019 г. - оед.), поступило почти 10 миллионов долларов. Происхождение денег изучают, в частности, и следователи Монако, подозревая супругов в попытках легализации крупных сумм, которые могли быть получены преступным путем. Напомним В конце декабря, суд заочно арестовал [PERSON] в рамках производства № 42019160000000581. Его подозревают в совершении уголовных правонарушений, предусмотренных ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 УК Украины. В прокуратуре Одесской области сразу заявили, что арест беглеца ([PERSON] более 4 лет находится в розыске - ред.) позволит начать процедуру его экстрадиции в Украину.». Водночас, [INFO] на веб-сайті Інформаційного агентства «УКРАЇНСЬКІ НАЦІОНАЛЬНІ НОВИНИ» («УНН»), у мережі Інтернет, за посиланням: [INFO], поширено публікацію (українською мовою) під назвою: «[INFO]», наступного змісту: «КИЇВ. 20 січня. УНН. Під час будівництва "Глибоководного випуску" підозрюваний [PERSON] у змові з чиновниками та іншими фігурантами заволодів сотнями мільйонів гривень з бюджету. Зокрема, лише на закупівлі пластикових труб (один з епізодів злочину - ред.) державі було завдано збитків у понад 82 млн грн. Про це йдеться в ухвалі Київського районного суду міста Одеса, передає УНН. Цитата: "Службові особи ГУКБ ООДА, діючи за попередньою змовою з [PERSON] ( [PERSON] - ред.), уклали у порушення вимог законодавства про державні закупівлі за переговорною процедурою (без проведення відкритих торгів) з ПП "Ремерцентр" договір підряду від 26.07.2010 № 26 на будівництво глибоководного випуску та додаткові угоди до нього, погодивши договірну ціну труби поліетиленової, виробництва "PipelifeNorge AS" (Норвегія), що використовувалась у будівництві цього об`єкта, в розмірі 50 251,20 грн з ПДВ за п.м., яка не відповідала реальній вартості її придбання у виробника (7 896,517 грн за п.м.) та вартості, передбаченій у первинному проекті будівництва (12 267,81 грн за п.м.). Своєю чергою, посадові особи підконтрольного [PERSON] ([PERSON] - ред.) ПП "Ремерцентр", придбавши трубу та комплектуючі безпосередньо у виробника із залученням ТОВ "ПКФ "Коно", внесли завідомо недостовірні відомості щодо витрат на придбання труби за завищеною ціною в документи первинного бухгалтерського обліку, шляхом відображення їх придбання у фіктивних підприємств ТОВ "Рем-Промстрой Індустрія" та ТОВ "Експортно-імпортна компанія "Верес". Так, загальна вартість витрат на придбання поліетиленових труб діаметром 2000 мм довжиною 4307 м з комплектуючими згідно актів виконаних робіт форми № КБ-2в складає 222 511 332,40 грн. Водночас загальна вартість реальних витрат на її придбання, включаючи витрати на транспортування, страхування, зберігання, розмитнення склала 53 087 997,63 грн. З огляду на вищезазначене, загальна сума завищення вартості труб поліетиленових діаметром 2000 мм довжиною 4307 м з комплектуючими складає 169 423 334,77 грн, а загальна сума збитків (по оплаченим актам) складає 82 280 516,87 грн", - зазначається в ухвалі. Нагадаємо Як заявили слідчі, на будівництві "Глибоководного випуску" [PERSON] вдалося легалізувати понад 200 млн грн, попередньо привласнених з бюджету. А всього на проекті було привласнено понад 300 млн грн. [PERSON] зараз перебуває під заочним арештом. Його вже 4 роки немає в країні, і, ймовірно, він переховується в ОАЕ чи Болгарії. У прокуратурі заявили про підготовку процедури екстрадиції втікача в Україну одразу після рішення апеляційної інстанції щодо обраної йому міри запобіжного заходу.», а також тотожну публікацію (з перекладом російською мовою), за посиланням: [INFO], під назвою: «[INFO]», наступного змісту: «КИЕВ. 20 января. УНН. Во время строительства "Глубоководного выпуска" подозреваемый [PERSON] в сговоре с чиновниками и другими фигурантами завладел сотнями миллионов гривен из бюджета. В частности, только на закупке пластиковых труб (один из эпизодов преступления - ред.) государству был нанесен ущерб в более 82 млн грн. Об этом речь идет в постановлении Киевского районного суда города Одесса, передает УНН. Цитата: "Должностные лица ГУКБ ООДА, действуя по предварительному сговору с ЛИЦО_1 ([PERSON] - ред.), заключили в нарушение требований законодательства о государственных закупках по переговорной процедуре (без проведения открытых торгов) с ЧП "Ремерцентр" договор подряда от 26.07.2010 № 26 на строительство Глубоководного выпуска и дополнительные соглашения к нему, согласовав договорную цену трубы полиэтиленовой, производства "PipelifeNorge AS" (Норвегия), которая использовалась в строительстве этого объекта, в размере 50 251,20 грн с НДС за п.м., которая не соответствовала реальной стоимости ее приобретения у производителя (7 896,517 грн за п.м.) и стоимости, предусмотренной в первоначальном проекте строительства (12 267,81 грн за п.м.). В свою очередь, должностные лица подконтрольного ЛИЦО_1 ([PERSON] - ред.) ЧП "Ремерцентр", приобретя трубу и комплектующие непосредственно у производителя с привлечением ООО "ПКФ "Коно", внесли заведомо недостоверные сведения в отношении расходов на приобретение трубы по завышенной цене в документы первичного бухгалтерского учета, путем отражения их приобретения у фиктивных предприятий ООО "Рем-Промстрой Индустрия" и ООО "Экспортно-импортная компания "Верес". Так, общая стоимость затрат на приобретение полиэтиленовых труб диаметром 2000 мм длиной 4307 м с комплектующими согласно актов выполненных работ формы № КБ-2в составляет 222 511 332,40 грн. В то же время общая стоимость реальных затрат на ее приобретение, включая расходы на транспортировку, страхование, хранение, растаможка составила 53 087 997,63 грн. Учитывая вышеизложенное, общая сумма завышения стоимости полиэтиленовых труб диаметром 2000 мм длиной 4307 м с комплектующими составляет 169 423 334,77 грн, а общая сумма ущерба (по оплаченным актам) составляет 82 280 516,87 грн", - отмечается в постановлении. Напомним Как заявили следователи, на строительстве "Глубоководного выпуска" [PERSON] удалось легализовать свыше 200 млн грн, предварительно присвоенных из бюджета. А всего на проекте было присвоено более 300 млн грн. [PERSON] сейчас находится под заочным арестом. Его уже 4 года нет в стране, и, вероятно, он скрывается в ОАЭ или Болгарии. В прокуратуре заявили о подготовке процедуры экстрадиции беглеца в Украину сразу после решения апелляционной инстанции по избранной ему мере пресечения . ». На думку суду, першочерговим у даній категорії справ є встановлення особи, якою було поширено спірну інформації та/або безпосереднього автора такої інформації, оскільки звернення із позовними вимогами до особи, яка не є належним відповідачем у справі, є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Як вбачається зі змісту долучених до матеріалів заяв сторін по суті даної справи, а також усних пояснень, які були надані представниками сторін, безпосередньо у судовому засіданні, як позивачем, так і відповідачем фактично визнається приналежність веб-сайту «https://www. unn.com.ua/» Товариству з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНН», що сприймається судом в розумінні ч. 1 ст. 82 ЦПК України, як обставина, яка не підлягає окремому доказуванню. Крім того, відповідний факт (приналежність веб-сайту на якому була поширена спірна інформація саме відповідачу, як власнику доменного імені « unn.com.ua ») підтверджується долученою до матеріалів даної справи копією листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» № 050 від 18.08.2022, жодних заперечень, щодо змісту якого, відповідачем (його представником) під час розгляду даної справи не наведено. За таких обставин, з огляду на відсутність можливості достовірно встановити автора (авторів) спірних публікацій, суд погоджується з твердженнями позивача наведеними у його заяві про зміну предмета позову, стосовно того, що належним відповідачем у даній справі є власник відповідного веб-сайту «https://www.unn.com.ua/», тобто Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «УНН». Окремо суд зауважує, що як вбачається зі змісту заявлених позивачем позовних вимог, предметом розгляду даної справи є захист немайнових прав позивача на використання його імені, а також захист честі, гідності та недоторканості ділової репутації останнього. З огляду на чітко визначений предмет розгляду даної справи, суд зазначає, що якщо порушення особистих немайнових прав особи на захист честі, гідності та недоторканість ділової репутації може мати місце лише у випадку поширення, щодо такої особи недостовірної інформації (негативного характеру), то порушення особистого немайнового права на використанні імені певної фізичної особи, відбувається внаслідок обнародування імені такої особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (в контексті подання можливо і достовірної інформації), але до моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно такої особи або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Надаючи оцінку доводам позивача та одночасно запереченням відповідача (з урахуванням наявних у матеріалах даної справи доказів), щодо можливого порушення особистих немайнових прав [PERSON] на захист його честі, гідності та недоторканість ділової репутації, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно із ч. 1 ст. 270 ЦК України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. За змістом ч. 1 ст. 201 ЦК України, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Судом враховано висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладені в постанові від 21.07.2021 у справі № 757/47312/15-ц, у відповідності із якими, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також недоторканість ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин, як: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Зокрема, надаючи оцінку наявності перших двох обставин, які формують юридичний склад відповідного правопорушення (поширення інформації та її відношення до особи позивача), суд виходить із наступного. Як вже було вказано вище, зміст поширених відповідачем на належному йому веб-сайті «https://www.unn.com.ua/» публікацій зафіксовано у долучених до матеріалів даної справи Звітах ДП «ЦЕНТР КОМПЕТЕНЦІЇ АДРЕСНОГО ПРОСТОРУ МЕРЕЖІ ІНТЕРНЕТ» КОНСОРЦІУМУ «УКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДТРИМКИ НОМЕРІВ І АДРЕС» № 10/2022-3В від 17.01.2022, № 18/2022-ЗВ від 17.01.2022, № 31/2022-3В від 24.01.2022 та № 32/2022-3В від 24.01.2022 за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет. Відповідний факт (первинного розміщення спірних публікацій у мережі Інтернет) не заперечувався і самим відповідачем (його представником) під час розгляду даної справи у суді. За таких обставин, суд приходить до однозначних висновків про доведеність позивачем факту поширення відповідачем оскаржуваної інформації, яка була доведена до невизначеного кола осіб, через мережу Інтернет, що власно останнім і не заперечувалося. Одночасно з цим, суд погоджується з доводами позивача, стосовно того, що неодноразове використання по тексту спірних публікацій імені та прізвища « [PERSON] », є беззаперечним свідченням того, що спірні публікації, які були поширені на належному відповідачу веб-сайті « https://www.unn.com.ua/ » в мережі Інтернет, беззаперечно стосуються позивача. Надаючи оцінку поширеній відповідачем інформації (на предмет наявності третьої обставини, яка формує юридичний склад відповідного правопорушення), в контексті її достовірності, суд виходить із наступного. Судом враховано, що закон передбачає неможливість притягнення особи до відповідальності за висловлення оціночних суджень (ст. 30 Закону України «Про інформацію»). При цьому, суд вважає безпідставними твердження відповідача наведені у його відзиві, стосовно того, що само по собі використання у спірних публікаціях таких слів як «може», «нібито» тощо, є свідченням, що така інформація є оціночними судженнями. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» вказано на необхідності розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що усі спірні висловлювання (зокрема і ті, у яких використовуються такі слова як «може», «нібито» тощо) можуть бути перевірені на достовірність, а тому останні повинні бути віднесені саме до фактичних тверджень, а не до оціночних суджень, як на цьому наголошує відповідач у своєму відзиві, і відповідно повинні бути перевірені на відповідність дійсності. Разом з тим, за результатами змістовного аналізу позовної заяви (з урахуванням заяви про зміну предмета позову), яка є предметом розгляду в рамках даної цивільної справи, судом встановлено, що уся інформація, яка на думку позивача є недостовірною, розподілена ним за шістьма основними групами, у відповідності до узагальнюючих (подібних) на думку позивача ознак. Саме за таким узагальненням за групами, судом і буде надаватися оцінка поширеній відповідачем спірній інформації, яка за твердженнями позивача не відповідає дійсності. Зокрема, надаючи оцінку поширеній відповідачем інформації, яка на думку позивача складає групу з недостовірною інформацією про порушення [PERSON]. законодавства, що визнається злочинами, за які передбачена кримінальна відповідальність, суд зазначає наступне. Аналізуючи спірні публікації (у редакціях як українською так і російською мовою), з урахуванням сформованих позивачем позовних вимог, суд вважає встановленим, що: у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]» до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в абзаці 6 зазначено, що: «Однак подружжя всі ці роки «приховувало» іноземні доходи і не платило з них жодних податків.». -у публікації російською мовою: в абзаці 6 зазначено, що: « Однако супруги все эти годы «скрывали» иностранные доходы и не платили с них никаких налогов.». Погоджуючись з твердженням позивача стосовно того, що у відповідних публікаціях слово «подружжя» використовується в контексті [PERSON] та його колишньої дружини [PERSON] , суд приходить до однозначного висновку, що у вказаному вище абзаці 6 (в редакціях, як українською так і російською мовами) констатується факт того, що Позивач «приховував» іноземні доходи і не платив з них жодних податків. В свою чергу, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в заголовку зазначено, що: «[INFO]»; в абзаці 1 зазначено, що: «За даними слідства, підозрюваний у розкраданні коштів на проекті «Глибоководний випуск» [PERSON] легалізував понад 200 млн грн, попередньо привласнених з бюджету.». -у публікації російською мовою: в заголовку зазначено, що: «[INFO]»; в абзаці 1 зазначено, що: «По данным следствия, подозреваемый в хищении средств на проекте «Глубоководный выпуск» [PERSON] легализовал свыше 200 млн грн, предварительно присвоенных из бюджета.». На думку суду, вказаний вище заголовок та абзац 1 відповідної публікації від [INFO] (в редакціях, як українською так і російською мовами) містять пряму вказівку на позивача, є стверджувальними та констатують факт того, що [PERSON]. легалізував кошти, попередньо привласнені з бюджету. Крім того, судом встановлено, що у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації (статті) українською мовою: в заголовку зазначено, що: «[INFO]»; в абзаці 1 зазначено, що: «Під час будівництва «Глибоководного випуску» підозрюваний [PERSON] у змові з чиновниками та іншими фігурантами заволодів сотнями мільйонів гривень з бюджету. Зокрема, лише на закупівлі пластикових труб (один з епізодів злочину - ред.) державі було завдано збитків у понад 82 млн грн.»; в абзаці 6 зазначено, що: «Як заявили слідчі, [INFO]. А всього на проекті було привласнено понад 300 млн грн.». -у публікації (статті) російською мовою: в заголовку зазначено, що: « [INFO]»; в абзаці 1 зазначено, що: « Во время строительства «Глубоководного выпуска » подозреваемый [PERSON] в сговоре с чиновниками и другими фигурантами завладел сотнями миллионов гривен из бюджета. В частности, только на закупке пластиковых труб (один из эпизодов преступления - ред.) государству был нанесен ущерб в более 82 млн грн.»; в абзаці 6 зазначено, що: «Как заявили следователи, на строительстве «Глубоководного выпуска» [PERSON] удалось легализовать свыше 200 млн грн, предварительно присвоенных из бюджета. А всего на проекте было присвоено более 300 млн грн.». На думку суду, вказаний вище заголовок та абзаци 1 та 6 відповідної публікації від [INFO] (в редакціях, як українською так і російською мовами) також містять пряму вказівку на позивача, є стверджувальними та констатують факти того, що [PERSON]. є особою, яка незаконно привласнила державні кошти та легалізувала їх. Окремо, суд зазначає, що під недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Надаючи оцінку поширеній відповідачем у вказаних вище трьох публікаціях інформації про вказані вище події у сукупності, суд вважає її такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною. Суд вважає обґрунтованими доводи позивача стосовно того, що у спірних публікаціях відповідна інформація подається у вигляді встановлених фактів щодо протизаконних дій [PERSON] , які можливо кваліфікувати як злочини, передбачені Особливою частиною Кримінального кодексу України (ст. 191 «Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем», ст. 212 «Ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів)», ст. 209 «Легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом» тощо). Разом з тим, суд наголошує на неприпустимості порушення закріпленої у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості, згідно до якої, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. У вказаному контексті, необхідним є зазначити, що у матеріалах даної справи міститься копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 42019160000000581 від 16.10.2019, відповідно до якого, [PERSON] , [INFO]. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (пов`язаних із об`єктом «Глибоководний випуск» у м. Одеса, про який йде мова у спірних публікаціях) передбачених: ч. 5 ст. 191 (Організація заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі) КК України; ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 (Організації закінченого замаху на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі, організованою групою) КК України; ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 (Організації внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, вчиненого за попередньою змовою групою осіб) КК України; ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (Організації внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, вчиненого організованою групою) КК України; ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 (Організації підроблення офіційного документа, який видається, посвідчується підприємством і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене організованою групою) КК України; ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 (Організації використання завідомо підробленого документа, вчинене організованою групою) КК України; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 358 (Організації підроблення документу, який видається підприємством і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб) КК України (в редакції 2001 року) КК України; ч. 3 ст. 209 (Організації вчинення фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинених за попередньою змовою групою осіб та організованою групою і в особливо великому розмірі) КК України. В свою чергу, судом взято до уваги, що у відповідності до долученої до матеріалів даної справи копії листа Офісу Генерального прокурора № 25/3-892ВИХ-23 від 10.05.2023, опрацюванням масиву даних Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 05.05.2023 встановлено лише одне кримінальне провадження № 42019160000000581 від 16.10.2019, у якому обліковано відомості про притягнення до кримінальної відповідальності як підозрюваного [PERSON] , [INFO] . Досудове розслідування зазначеного кримінального провадження не закінчено та здійснюється Головним управлінням Національної поліції в Одеській області. За таких обставин, суд вважає встановленим факт недоведеності, у встановленому законом порядку, вчинення позивачем будь-яких кримінально-караних дій, на що вказує відсутність обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, з цього приводу, а отже наведені вище безальтернативні твердження, щодо фактичного вчинення [PERSON]. злочинів є недостовірними. При цьому, судом враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.12.2020 у справі № 484/2781/19-ц, від 21.01.2021 у справі № 914/371/19, від 06.04.2021 № 757/47281/16, від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20, згідно із якими, висловлювання саме щодо дій особи, які підпадають під ознаки кримінально-караного діяння, виключає віднесення такого висловлювання до оціночних суджень чи критичних зауважень, натомість є фактичним твердженням. Надаючи оцінку поширеній відповідачем інформації, яка на думку позивача складає групу з недостовірною інформацією про оголошення [PERSON] у міжнародний розшук через Інтерпол, суд зазначає наступне. Аналізуючи спірні публікації (у редакціях як українською так і російською мовою) від [INFO] та [INFO], з урахуванням сформованих позивачем позовних вимог, суд вважає встановленим, що в них у стверджувальній формі наголошується на тому, що [PERSON]. оголошений у міжнародний розшук через Інтерпол. Зокрема, у вказаних публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]» до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації (статті) українською мовою: в абзаці 9 зазначено, що: «Прокурори вимагають арешту [PERSON] . Крім того, він вже оголошений у міжнародний розшук через Інтерпол. У ВР прогнозують, що Україна скерує запит на його екстрадицію з ОАЕ найближчим часом.». -у публікації (статті) російською мовою: в абзаці 9 зазначено, що: «Прокуроры требуют ареста [PERSON]. Кроме того, он уже объявлен в международный розыск через Интерпол. В ВР прогнозируют, что Украина направит запрос на его экстрадицию из ОАЭ в ближайшее время.». В свою чергу, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації (статті) українською мовою: в абзаці 5 зазначено, що: «Однак насправді, згідно з ухвалою Вищого антикорупційного суду, у межах кримінального провадження (42019160000000581 - ред.) за фактом розкрадання бюджетних коштів під час будівництва «Глибоководного випуску» в Одесі, [PERSON] все ж таки оголосили у міжнародний розшук каналами Інтерпол, де йому було присвоєно «Синє сповіщення.». -у публікації (статті) російською мовою: в абзаці 5 зазначено, що: «Однако на самом деле, согласно постановлению Высшего антикоррупционного суда, в рамках уголовного производства (4201916000000581 - ред.) по факту хищения бюджетных средств во время строительства « Глубоководного выпуска » в Одессе, [PERSON] все же объявили в международный розыск по каналам Интерпола , где ему было присвоено «Синее извещение».». Як вже було вказано судом вище, під недостовірною слід розуміти таку інформацію, що не відповідає дійсності, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Надаючи оцінку поширеній відповідачем у вказаних вище двох публікаціях інформації про вказані вище події у сукупності, суд вважає її такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною. Україна є членом Міжнародної організації кримінальної поліції (Інтерпол), яка, в свою чергу, зокрема, здійснює координацію міжнародного розшуку між країнами-учасниками. Згідно із положеннями ст. 74 Правил обробки даних Інтерполу, Генеральний секретаріат Інтерполу відповідальний за публікацію повідомлень від імені Організації, зокрема червоних повідомлень, розміщення яких, згідно ст. 82 вказаних правил, здійснюється з метою пошуку місця знаходження розшукуваної особи та її затримання, арешту чи обмеження пересування з метою екстрадиції або подібних законних дій. Таким чином, суд приходить до висновку, що статус «оголошеної в міжнародний розшук» особа набуває лише після публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу картки оповіщення червоного кольору «red notice» щодо особи, яка розшукується. Червоне оповіщення передбачає встановлення місцезнаходження розшукуваної особи з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої екстрадиції (видачі затриманої особи країні, яка її розшукує). Червоне оповіщення містить у собі інформацію про розшукувану особу, включаючи її ім`я, дату народження, національність, а також фотографію. Також воно містить інформацію про те, у чому обвинувачується розшукувана особа, у зв`язку із чим вона розшукується у країні, яка подала запит. Відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України, фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов`язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело. Відповідно до приписів статті 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. За таких обставин, суд зазначає, що відповідач поширюючи на веб-сайті «https://www.unn.com.ua/» в мережі Інтернет спірні публікації (статті) зобов`язаний був перевірити інформацію, яка міститься у вказаних публікаціях (статях) на її достовірність. Окремо, суд зауважує на тому, що всупереч доводів відповідача наведених у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що після внесення до законодавства України змін у 2014 році, обов`язок по доказуванню достовірності поширеної інформації не покладається на особу яка її поширила, висновки Верховного Суду (щодо вказаного питання), сформовані у наведених нижче постановах від 11.08.2021 у справі № 362/3163/20, від 24.12.2021 у справі № 757/9133/18-ц, від 26.04.2022 у справі № 758/4142/20 та від 17.02.2022 у справі № 903/151/21 все ж таки свідчать про те, що обов`язок доведення достовірності поширеної інформації покладається саме на відповідачів. Окремо, суд враховує, що подібні висновки зроблені Верховним Судом на підставі комплексного аналізу положень діючого законодавства України, вже після змін (у 2014 році) на яких акцентує увагу відповідач. Одночасно з цим, суд наголошує на тому, що як вірно зазначив позивач у своїй відповіді на відзив відповідача на позовну заяву, у постанові від 24.12.2021 Верховний Суд дійшов до відповідного висновку (щодо розподілу обов`язку доказування у даній категорії справ) по справі № 757/9133/18-ц, у який відповідачем виступало саме ТОВ «Інформаційне агентство «УНН» (тобто, певний процесуальний обов`язок в рамках подібної справи встановлено саме по відношенню до відповідача по даній справі). У вказаному контексті, беручи до уваги наведену вище позицію, щодо розподілу обов`язку по доказуванню достовірності поширеної інформації, суд наголошує на тому, що ні у спірних публікаціях, ні у матеріалах даної справи не міститься жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт розшуку позивача каналами Інтерпол, зокрема опублікування щодо нього вказаної вище картки оповіщення червоного кольору «red notice». При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача у своєму відзиві на позовну заяву на текст судової ухвали у справі № 991/6837/21, оскільки у ній ім`я позивача не зазначено, з огляду на те, що в текстах судових ухвал імена фізичних осіб приховуються й зазначається лише «ОСОБА__». При цьому, будь-яке самостійне (на власний розсуд) розкриття відповідачем ім`я позивача, зокрема під час цитування відповідних ухвал суду, нібито від редакції Інформаційного агентства «УНН», не може бути доказом достовірності поширеної інформації, що відповідає висновку Верховного Суду, наведеному в постанові від 02.02.2022 у справі № 759/16597/18. Надаючи оцінку поширеній відповідачем інформації, яка на думку позивача складає групу з недостовірною інформацією про те, що [PERSON]. є ексбізнесменом, втікачем та переховується в ОАЕ, Болгарії чи Гамбії, суд зазначає наступне. Аналізуючи спірні публікації (у редакціях як українською так і російською мовою) від [INFO], [INFO] та [INFO] з урахуванням сформованих позивачем позовних вимог, суд вважає встановленим, що в них у стверджувальній формі наголошується на тому, що [PERSON]. є ексбізнесменом, втікачем та переховується в ОАЕ, Болгарії чи Гамбії. Зокрема, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в абзаці 1 зазначено, що: « Ексбізнесмен [PERSON] , який заочно арештований Київським районним судом Одеси, може переховуватися в Болгарії або ОАЕ. Про це повідомило видання «Монітор» із посиланням на правоохоронців, повідомляє УНН.»; в абзаці 2 зазначено, що: «За інформацією ЗМІ, [PERSON] має дозвіл на постійне проживання в ОАЕ, де з лютого 2021 року орендує житло. Також бізнесмен має громадянство Болгарії, тому поліція вважає, що він може бути й там.»; в абзаці 6 зазначено, що: «Окрім того, за даними «Монітору», [PERSON] також може переховуватися і в Гамбії, де він нібито має бізнес у тому числі з видобутку дорогоцінного каміння і будівництва.»; в абзаці 8 зазначено, що: «[INFO] Київський райсуд Одеси заочно заарештував [PERSON] , чим відкрив органам прокуратури можливість розпочати процедуру екстрадиції втікача.». -у публікації російською мовою: в абзаці 1 зазначено, що: «Экс-бизнесмен [PERSON] , который заочно арестован Киевским районным судом Одессы, может скрываться в Болгарии или ОАЭ. Об этом сообщило издание «Монитор» со ссылкой на правоохранителей, сообщает УНН.»; в абзаці 2 зазначено, що: «По информации СМИ, [PERSON] имеет разрешение на постоянное проживание в ОАЭ, где с февраля 2021 года арендует жилье. Также бизнесмен имеет гражданство Болгарии, поэтому полиция считает, что он может быть и там.»; в абзаці 6 зазначено, що: «Кроме того, по данным «Монитора», [PERSON] также может скрываться и в Гамбии, где он якобы имеет бизнес в том числе по добыче драгоценных камней и строительства.»; в абзаці 8 зазначено, що: « [INFO] Киевский райсуд Одессы заочно арестовал [PERSON], чем открыл органам прокуратуры возможность начать процедуру экстрадиции беглеца.». В свою чергу, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в абзаці 7 зазначено, що: «Наприкінці грудня, суд заочно арештував [PERSON] в рамках провадження № 42019160000000581. Його підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України. В прокуратурі Одеської області одразу заявили, що арешт втікача ([PERSON] понад 4 роки перебуває у розшуку, - ред.) дозволить розпочати процедуру його екстрадиції в Україну.». -у публікації російською мовою: в абзаці 7 зазначено, що: «В конце декабря, суд заочно арестовал [PERSON] в рамках производства № 42019160000000581. Его подозревают в совершении уголовных правонарушений, предусмотренных ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 УК Украины. В прокуратуре Одесской области сразу заявили, что арест беглеца ([PERSON] более 4 лет находится в розыске - ред.) позволит начать процедуру его экстрадиции в Украину.». Також, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в абзаці 7 зазначено, що: « [PERSON] зараз перебуває під заочним арештом. Його вже 4 роки немає в країні, і, ймовірно, він переховується в ОАЕ чи Болгарії. У прокуратурі заявили про підготовку процедури екстрадиції втікача в Україну одразу після рішення апеляційної інстанції щодо обраної йому міри запобіжного заходу.». -у публікації російською мовою: в абзаці 7 зазначено, що: « [PERSON] сейчас находится под заочным арестом. Его уже 4 года нет в стране, и, вероятно, он скрывается в ОАЭ или Болгарии. В прокуратуре заявили о подготовке процедуры экстрадиции беглеца в Украину сразу после решения апелляционной инстанции по избранной ему мере пресечения. ». Надаючи оцінку поширеній відповідачем у вказаних вище трьох публікаціях інформації про вказані вище події у сукупності, суд вважає її такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною. З пошукового ресурсу (який є копією офіційної бази МВС України), розміщеного у вільному доступі на офіційному веб-сайті МВС України в розділі «Розшук» (за посиланням https://wanted.mvs.gov.ua/) вбачається, що в категорії осіб, які переховуються від органів влади, за пошуковим запитом « [PERSON] » міститься, зокрема, інформація, що позивач перебуває в розшуку МВС України з 09.06.2017. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON]. вибув на постійне місце проживання до Об`єднаних Арабських Еміратів майже за 3 роки до того, як його було оголошено в розшук органами МВС України, а отже не може вважатися особою яка є втікачем і саме переховується в ОАЕ. Вказані вище обставини підтверджуються, копією наявного у матеріалах даної справи талону зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання в Україні, оформленого Приморським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області, згідно із яким, [PERSON] з 05.11.2014 знято з реєстраційного обліку за місцем проживання в Україні, у зв`язку з вибуттям останнього на проживання до Об`єднаних Арабських Еміратів, а також відповідною відміткою Консульства України в Дубаї, проставленою в паспорті громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] (арк. 3 паспорта), а також Довідкою Консульства України в Дубаї від 17.06.2022 № 61624/36-500-42367 (якою засвідчено факт не лише перебування [PERSON] в ОАЕ починаючи з вересня 2014 року, з прийняттям на відповідний консульський облік але і сам факт проживання в ОАЕ і перебування в реєстрі виборців в Консульстві України в Дубаї з 21.05.2019). Крім того, всупереч покладеного на відповідача обов`язку по доказуванню достовірності поширеної ним інформації, останнім не було підтверджено жодними належними та допустимими доказами достовірність висловлювань і щодо переховування [PERSON] в Болгарії чи Гамбії. Що стосується інформації, що позивач є екс-бізнесменом, то у відповідності із наявним у матеріалах даної справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який міститься у матеріалах даної справи, [PERSON]. є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкор-групп» (код ЄДРПОУ 35405036), яке зареєстровано як юридична особа 24.09.2007 і не перебуває в процесі припинення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що поширена відповідачем інформація стосовно того, що [PERSON]. є ексбізнесменом не відповідає дійсності, оскільки з 24.09.2007 позивач є засновником діючого в Україні підприємства, яке не є припиненим й наразі здійснює свою діяльність, що свідчить про те, що [PERSON]. на момент публікації спірних статей вів свій бізнес на території України, що в свою чергу відповідачем не спростовано. Надаючи оцінку поширеній відповідачем інформації, яка на думку позивача складає групу з недостовірною інформацією про те, що [PERSON]. є міжнародним злочинцем, а також щодо екстрадиції позивача в Україну, суд зазначає наступне. Аналізуючи спірні публікації (у редакціях як українською так і російською мовою) від [INFO], від [INFO], від [INFO] та від [INFO] з урахуванням сформованих позивачем позовних вимог, суд вважає встановленим, що в них у стверджувальній формі наголошується на тому, що: - [PERSON]. є розшукуваним міжнародним злочинцем, за твердженнями певних експертів; - за прогнозами Верховної Ради України, Україна скерує запит на екстрадицію [PERSON] найближчим часом; - ухвалення Київським районним судом м. Одеси рішення про заочний арешт [PERSON] відкрило органам прокуратури можливість розпочати процедуру екстрадиції [PERSON] ; - за заявами прокуратури, обрання запобіжного заходу [PERSON]. дозволить розпочати процедуру екстрадиції [PERSON] . Зокрема, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]» до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в абзаці 9 зазначено, що: «Прокурори вимагають арешту [PERSON] . Крім того, він вже оголошений у міжнародний розшук через Інтерпол. У ВР прогнозують, що Україна скерує запит на його екстрадицію з ОАЕ найближчим часом.»; в абзаці 10 зазначено, що: «А експерти кажуть, що ця справа має всі шанси стати першим успішним прикладом спільної діяльності урядів України та Еміратів з розшуку та затримання міжнародних злочинців.». -у публікації російською мовою: в абзаці 9 зазначено, що: «Прокуроры требуют ареста [PERSON]. Кроме того, он уже объявлен в международный розыск через Интерпол. В ВР прогнозируют, что Украина направит запрос на его экстрадицию из ОАЭ в ближайшее время.»; в абзаці 10 зазначено, що: «А эксперты говорят, что это дело имеет все шансы стать первым успешным примером совместной деятельности правительств Украины и Эмиратов с розыска и задержания международных преступников.». В свою чергу, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в абзаці 8 зазначено, що: «[INFO] Київський райсуд Одеси заочно заарештував [PERSON] , чим відкрив органам прокуратури можливість розпочати процедуру екстрадиції втікача.». -у публікації російською мовою: в абзаці 8 зазначено, що: « [INFO] Киевский райсуд Одессы заочно арестовал [PERSON], чем открыл органам прокуратуры возможность начать процедуру экстрадиции беглеца.». Також, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в абзаці 7 зазначено, що: «Наприкінці грудня, суд заочно арештував [PERSON] в рамках провадження № 42019160000000581. Його підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України. В прокуратурі Одеської області одразу заявили, що арешт втікача ([PERSON] понад 4 роки перебуває у розшуку, - ред.) дозволить розпочати процедуру його екстрадиції в Україну.». -у публікації російською мовою: в абзаці 7 зазначено, що: «В конце декабря, суд заочно арестовал [PERSON] в рамках производства № 42019160000000581. Его подозревают в совершении уголовных правонарушений, предусмотренных ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 УК Украины. В прокуратуре Одесской области сразу заявили, что арест беглеца ([PERSON] более 4 лет находится в розыске - ред.) позволит начать процедуру его экстрадиции в Украину.». Крім того, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в абзаці 7 зазначено, що: « [PERSON] зараз перебуває під заочним арештом. Його вже 4 роки немає в країні, і, ймовірно, він переховується в ОАЕ чи Болгарії. У прокуратурі заявили про підготовку процедури екстрадиції втікача в Україну одразу після рішення апеляційної інстанції щодо обраної йому міри запобіжного заходу.». -у публікації російською мовою: в абзаці 7 зазначено, що: « [PERSON] сейчас находится под заочным арестом. Его уже 4 года нет в стране, и, вероятно, он скрывается в ОАЭ или Болгарии. В прокуратуре заявили о подготовке процедуры экстрадиции беглеца в Украину сразу после решения апелляционной инстанции по избранной ему мере пресечения. ». Надаючи оцінку поширеній відповідачем у вказаних вище чотирьох публікаціях інформації про вказані вище події у сукупності, суд вважає її такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною. Суд вчергове зауважує, що всупереч наведеного вище розподілу обов`язку по доказуванню достовірності поширеної інформації, відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тих фактів, на які у стверджувальній формі робиться посилання у спірних публікаціях, в частині можливої екстрадиції позивача (прогнозів ВРУ та заяв прокуратури щодо екстрадиції тощо). Так само, є відсутніми докази і того, що саме ухвалення Київським районним судом м. Одеси рішення про заочний арешт [PERSON] відкрило органам прокуратури можливість розпочати процедуру екстрадиції останнього. Водночас, як вже було встановлено судом, зокрема станом на дату поширення відповідачем спірних публікацій, був відсутній обвинувальний вирок суду, яким [PERSON] було б визнано винним у скоєнні будь-якого кримінального правопорушення, що, зокрема, підтверджується копією наявного у матеріалах даної справи листа Офісу Генерального прокурора, що виключає можливість застосування по відношенню до [PERSON] виразу - міжнародний злочинець (тим більше, з огляду на відсутність доказів того, що таке твердження було застосовано третіми особами (так званими - експертами), як на цьому наголошується у спірних публікаціях). Надаючи оцінку поширеній відповідачем інформації, яка на думку позивача складає групу з недостовірною інформацією про те, що правоохоронні органи Монако підозрюють [PERSON] у відмиванні (легалізації) незаконно отриманих коштів, й в рамках відповідного провадження арештували його нерухоме майно, суд зазначає наступне. Аналізуючи спірні публікації (у редакціях як українською так і російською мовою) від [INFO] та від [INFO] з урахуванням сформованих позивачем позовних вимог, суд вважає встановленим, що в них у стверджувальній формі наголошується на тому, що: - правоохоронці Монако підозрюють [PERSON] (та його дружину) у відмиванні незаконно здобутих коштів через банки Франції; - в рамках відповідного провадження правоохоронці Монако арештували нерухоме майно [PERSON] (та його дружини); - слідчі Монако вивчають походження грошей, підозрюючи [PERSON] (та його дружину) у спробах легалізації великих сум, що могли бути отримані злочинним шляхом. Зокрема, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]» до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в абзаці 7 зазначено, що: « Правоохоронці Монако , своєю чергою, підозрюють [PERSON] і [PERSON] у відмиванні незаконно здобутих коштів через банки Франції. І в рамках відповідного провадження арештували нерухоме майно подружжя, а до [PERSON] прокурор застосував міру запобіжного заходу у вигляді застави.». -у публікації російською мовою: в абзаці 7 зазначено, що: « Правоохранители Монако , в свою очередь, подозревают [PERSON] и [PERSON] в отмывании незаконно добытых средств через банки Франции. И в рамках соответствующего производства арестовали недвижимое имущество супругов, а к [PERSON] прокурор применил меру пресечения в виде залога.». В свою чергу, у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації українською мовою: в абзаці 6 зазначено, що: « Походження грошей вивчають, зокрема, і слідчі Монако, підозрюючи подружжя у спробах легалізації великих сум, що могли бути отримані злочинним шляхом.». -у публікації російською мовою: в абзаці 6 зазначено, що: «Происхождение денег изучают, в частности, и следователи Монако , подозревая супругов в попытках легализации крупных сумм, которые могли быть получены преступным путем.». Надаючи оцінку поширеній відповідачем у вказаних вище двох публікаціях інформації про вказані вище події у сукупності, суд вважає її такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною. Зокрема, всупереч покладеного на відповідача обов`язку по доказуванню достовірності поширеної ним інформації, останнім не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які би підтверджували той факт, що правоохоронними органами Монако [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про які йде мова у спірних публікаціях (статтях) - легалізація (відмивання) коштів, отриманих злочинним шляхом. Так само, залишились не доведеними і твердження відповідача, щодо вивчення слідчими Монако походження тих чи інших коштів та нібито арешту нерухомого майна [PERSON] (та його дружини) в рамках відповідного кримінального провадження. Надаючи оцінку поширеній відповідачем інформації, яка на думку позивача складає групу з недостовірною інформацією про те, що майно та активи [PERSON] розшукують з метою блокування та компенсації завданих державі збитків, суд зазначає наступне. Аналізуючи спірні публікації (у редакціях як українською так і російською мовою) від [INFO] з урахуванням сформованих позивачем позовних вимог, суд вважає встановленим, що в них у стверджувальній формі наголошується на тому, що майно та активи [PERSON] розшукують фінмоніторинг та АРМА з метою блокування та компенсації завданих державі збитків. Зокрема, у вказаних публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів була доведена наступна інформація: -у публікації (статті) українською мовою: в абзаці 9 зазначено, що: «А його майно та активи, як на території України, так і за її межами, розшукують фінмоніторинг та АРМА з метою блокування та компенсації завданих державі збитків.». -у публікації (статті) російською мовою: в абзаці 9 зазначено, що: «А его имущество и активы, как на территории Украины, так и за ее пределами, разыскивают финмониторинг и АРМА с целью блокирования и компенсации нанесенного государству ущерба.». Надаючи оцінку поширеній відповідачем у вказаних вище публікаціях інформації про вказані вище події у сукупності, суд вважає її такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною, оскільки, як і у попередніх випадках, відповідачем не було доведено фактів, які вказували би на здійснення органами фінансового моніторингу, а також Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів активних дій, пов`язаних із розшуком належного позивачу майна з метою блокування та компенсації завданих державі збитків (як власно і наявності таких збитків). Підсумовуючи все вищевикладене (в розрізі наданої розповсюдженій відповідачем інформації оцінки) суд вважає доведеним та встановленим факт поширення відповідачем по відношенню до позивача саме недостовірної інформації (тобто такої, яка не відповідає дійсності), в межах заявлених останнім позовних вимог. Що стосується доводів відповідача, наведених ним у своєму відзиві на позовну заяву, стосовно того, що на підтвердження поширених ним висловлювань, у спірних публікаціях містилися активні гіперпосилання на наявні в Єдиному державному реєстрі судові рішення, з яких відповідачем начебто була отримана відповідна інформація, суд вчергове зазначає, що в текстах таких рішень ім`я позивача не зазначається. Крім того, матеріали даної справи не містять і жодних доказів на підтвердження наявності відповідних гіперпосилань у спірних публікаціях. Так само, суд вважає безпідставними посилання відповідача у своєму відзиві на інші статті, інформацію з інших джерел, із вказівкою на те, що спірні публікації містили активні гіперпосилання і на такі сторонні статті (інформацію). Як вже було зазначено судом вище, відповідач поширюючи на веб-сайті «https://www.unn.com.ua/» в мережі Інтернет спірні публікації зобов`язаний був перевірити інформацію, яка міститься у вказаних публікаціях на її достовірність, за виключенням випадків, коли така інформація є отриманою з офіційних джерел та міститься посилання на таке джерело. У вказаному контексті, суд погоджується з доводами позивача, викладеними у його відповіді на відзив відповідача на позовну заяву, які зводяться до того, що спірні публікації не містять жодного посилання на офіційні джерела отримання відповідачем спірної інформації. При цьому, ті чи інші судові рішення (на яких акцентує увагу відповідач), які як вже було вказано вище є знеособленими, не можуть вважатися такими офіційними джерелами, оскільки зі змісту останніх не вбачається можливим встановити їх відношення до [PERSON] (а отже, і до поширеної щодо нього відповідачем інформації). Загальні посилання на ту обставину, що певна спірна інформація начебто є позицією (твердженням) прокуратури, поліції, слідчих тощо не дають можливості безпосередньо (конкретно) ідентифікувати таких осіб та не підтверджують приналежність відповідних висловів останнім. На думку суду, не можуть бути підставами для звільнення відповідача від обов`язку перевірки на достовірність поширеної ним спірної інформації, сторонні статті (інформація), на які посилається відповідач у своєму відзиві, оскільки матеріали даної справи не містять доказів наявності посилань на такі сторонні статті (інформацію) у спірних публікаціях, а сама інформацію з таких сторонніх статей не може бути віднесено до офіційної (з огляду на відсутність подібного статусу у джерел їх поширення). Крім того, суд критично сприймає будь-які посилання відповідача на сторонні статті (інформацію), які були поширені останнім на тому ж, що і спірні публікації, належному відповідачу веб-сайті «https://www.unn.com.ua/». Безпідставними на думку суду є загальні посилання відповідача і на ту обставину, що частина спірних висловлювань начебто не містить згадки про позивача, оскільки як вже було встановлено судом раніше, всі спірні публікації стосуються саме позивача, з огляду на неодноразове використання у їх заголовках та безпосередньо у текстах імені « [PERSON] ». Надаючи відповідь на питання, чи призвело поширення відповідачем недостовірної інформації, щодо позивача, до порушення його особистих немайнових прав, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Усталена судова практика свідчить про те, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 161/4098/18, від 31.05.2021 у справі № 638/9228/18, від 30.03.2020 у справі № 523/9870/18-ц. У вказаному контексті, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, з посиланням на постанову Верховного Суду від 22.11.2021 у справі № 761/32924/19-ц, які зводяться до того, що реальне порушення права на повагу до честі, гідності та недоторканість ділової репутації особи, саме як нематеріальної категорії, відбувається завжди при поширенні по відношенню до такої особи недостовірної інформації певного (негативного характеру). Тобто, сам факт поширення відповідачем недостовірної інформації, яка є негативною, вже є достатнім свідченням завдання шкоди відповідним немайновим правам позивача, як особи, по відношенню до якої така інформація поширена. Таким чином, суд вважає, що поширена відповідачем у спірних публікаціях недостовірна інформація щодо позивача, яка викладена у стверджувальній формі (зокрема, стосовно того, що [PERSON] оголошений у міжнародний розшук через Інтерпол; ексбізнесмен [PERSON] втік з України і переховується в ОАЕ, Болгарії чи Гамбії; [PERSON] заволодів сотнями мільйонів гривень з бюджету; [PERSON] вдалося легалізувати понад 200 млн грн, попередньо привласнених з бюджету; [PERSON] «приховував» іноземні доходи і не платив з них жодних податків; правоохоронці Монако підозрюють [PERSON] у легалізації незаконно отриманих коштів; правоохоронці Монако арештували нерухоме майно подружжя ( [PERSON] та [PERSON] ); [PERSON] є міжнародним злочинцем; прокуратура розпочала підготовку процедури екстрадиції [PERSON] в Україну; майно та активи [PERSON] , як на території України, так і за її межами, розшукують фінмоніторинг та АРМА з метою блокування та компенсації завданих державі збитків тощо), принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки необґрунтовано та протиправно в очах суспільства ставить під сумнів дотримання ним етично-моральних та правових норм, безпідставно звинувачує позивача у протиправній поведінці та вчиненні злочинів. Беручи до уваги зміст поширеної відповідачем інформації, у її зв`язку з фактичними обставинами даної справи, відсутністю жодних належних та допустимих доказів, які би підтверджували достовірність такої інформації, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів юридичного складу правопорушення, необхідних для задоволення заявлених позовних вимог, в частині визнання спірної інформації недостовірною. Окремо, суд зауважує, що особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Судом враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.02.2020 у справі № 754/11102/16-ц, у відповідності із якими, до спеціальних способів захисту, серед інших, відноситься спростування недостовірної інформації (стаття 277 ЦК України), у такий же спосіб, у який вона була поширена. При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача, у своєму відзиві, на той факт, що позивач начебто просить розмістити інформацію у вигляді спростування, яка відрізняється від тієї, яку просить визнати недостовірною, оскільки заявлені позивачем вимоги у цій частині (щодо зобов`язання спростувати недостовірну інформацію) узагальнюють та включають до себе усю інформацію, недостовірність якої була встановлена судом. Крім того, всупереч позиції відповідача, суд погоджується з твердженнями позивача, наведеними у його відповіді на відзив відповідача на позовну заяву, в тій частині, що способом поширення спірної в розумінні даної справи інформації є її розміщення на належному відповідачу веб-сайті, у мережі Інтернет. Саме тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов`язання відповідача спростувати поширену щодо позивача недостовірну інформацію, шляхом розміщення відповідного спростування на тому ж, належному відповідачу веб-сайті (де така інформація і була поширена) не виходить за межі ст. 277 ЦК України. Додатково, суд зазначає, що на відповідача може бути покладено обов`язок опублікувати відповідне спростування, оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, так як не має компенсаційного та майнового характеру, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.07.2021 у справі № 757/47312/15-ц. Таким чином, беручи до уваги встановлений факт порушення відповідачем права позивача на повагу до його честі, гідності та недоторканість ділової репутації, внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позову в частині зобов`язання останнього спростувати поширену ним недостовірну інформацію (у спосіб, визначений позивачем). Надаючи оцінку доводам позивача та одночасно запереченням відповідача (з урахуванням наявних у матеріалах даної справи доказів), щодо можливого порушення особистих немайнових прав [PERSON] на використання його імені, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Правами, які належать кожній фізичній особі від народження або за законом, серед іншого, є передбачені статтями 294-296 ЦК України право на ім`я, яке забезпечує особі правову індивідуалізацію і надає їй право вимагати від інших звертатися до неї відповідно до її імені; право на зміну імені (імені, по батькові та прізвища); право на використання імені, яке полягає у наданні фізичній особі можливості використовувати своє ім`я у всіх сферах суспільних відносин, а також передбачає певні обмеження щодо використання імені фізичної особи іншими особами. Частиною 4 статті 296 ЦК України передбачено, що ім`я фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно неї або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та в інших випадках, передбачених законом. Суд зазначає, що відповідне положення є похідним від вже неодноразово згадуваної, гарантованої ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості, яка передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Як вже було встановлено судом на підставі наявних у матеріалах даної справи доказів, в рамках кримінального провадження № 42019160000000581 від 16.10.2019, [PERSON] , [INFO]. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (пов`язаних із об`єктом «Глибоководний випуск» у м. Одеса, про який йде мова у спірних публікаціях), передбачених: ч. 5 ст. 191 (Організація заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі) КК України; ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 (Організація закінченого замаху на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у особливо великому розмірі, організованою групою) КК України; ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 (Організація внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, вчиненого за попередньою змовою групою осіб) КК України; ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (Організація внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, вчиненого організованою групою) КК України; ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 (Організація підроблення офіційного документа, який видається, посвідчується підприємством і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене організованою групою) КК України; ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 (Організація використання завідомо підробленого документа, вчинене організованою групою) КК України; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 358 (Організація підроблення документу, який видається підприємством і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб) КК України (в редакції 2001 року) КК України; ч. 3 ст. 209 (Організація вчинення фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинених за попередньою змовою групою осіб та організованою групою і в особливо великому розмірі) КК України. Разом з тим, зі змісту розміщених на веб-сайті Інформаційного агентства «УКРАЇНСЬКІ НАЦІОНАЛЬНІ НОВИНИ» («УНН») спірних публікацій від [INFO], [INFO], [INFO] та [INFO] вбачається, що в них міститься наступна інформація: 1) у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]» до відома читачів доводиться наступна інформація: - у публікації українською мовою: в заголовку зазначено, що: «[INFO]»; в абзаці 1 зазначено, що: «Слідчі Нацполіції в рамках розслідування «справи [PERSON]» за фактом розкрадання понад 300 млн грн на «Глибоководному випуску» ще у 2018 році ініціювали направлення міжнародно-правового доручення до Князівства Монако. Його метою було дослідження іноземних банківських рахунків та транзакцій підозрюваного [PERSON] та його колишньої [PERSON] . Судді задовольнили відповідне клопотання слідчих, передає УНН із посиланням на текст судової ухвали Київського районного суду Одеси.»; в абзаці 2 зазначено, що: «"Зокрема, у слідства виникла потреба в отриманні від компетентних органів [PERSON] міжнародної правової допомоги щодо отримання тимчасового доступу до «Compagnie Monegasque De Banque», яка за даними слідства, розташована за адресою: 98000, Monaco, 23 avenue de la Costa оригіналів документів, що стосуються відкриття та обслуговування рахунків № [NUMBER] «[NUMBER]», № [NUMBER] «[PERSON]», № [NUMBER] «[NUMBER]», № [NUMBER] «[NUMBER]», № [NUMBER] « [PERSON] » для [PERSON] ( [PERSON] , - ред) [INFO] та [PERSON], ( [PERSON] , -ред.) [INFO], а саме: заяв та договорів на відкриття та обслуговування вказаних рахунків, картки із зразками підписів, фотокопій паспортів уповноважених осіб, оригіналів доручень (довіреностей) на право вчинення юридичних дій, оригіналів доручень на ім`я особи, яка має право на відкриття та розпорядження рахунками, заяв на видачу чекових книжок, платіжних доручень, чеків на отримання готівки, контрактів, укладених вказаними особами, а також відомостей про рух грошових коштів, відображених на паперовому носії по вищевказаних рахунках із вказівкою дати та суми платежів, зазначенням залишку на кожен операційний день, повної розшифровки реквізитів контрагентів і призначень платежів за період з 20.04.2010 по 09.04.2017", - йдеться в ухвалі.»; в абзаці 5 зазначено, що: «У період з 20.04.2010 по 09.04.2017 рік на іноземні рахунки [PERSON] і [PERSON] № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[PERSON]", № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[PERSON]", відкритих у "Compagnie Monegasque De Banque", надійшло 7 754 875, 85 Євро та 3 391 573 доларів США.»; в абзаці 9 зазначено, що: «Прокурори вимагають арешту [PERSON] . Крім того, він вже оголошений у міжнародний розшук через Інтерпол. У ВР прогнозують, що Україна скерує запит на його екстрадицію з ОАЕ найближчим часом.». -у публікації російською мовою: в заголовку зазначено, що: «[INFO]»; в абзаці 1 зазначено, що: «Следователи Нацполиции в рамках расследования «дела [PERSON]» по факту хищения более 300 млн грн на «Глубоководном выпуске» еще в 2018 году инициировали направление международно-правового поручения к Княжеству Монако. Его целью было исследование иностранных банковских счетов и транзакций подозреваемого [PERSON] и его бывшей [PERSON] . Судьи удовлетворили соответствующее ходатайство следователей, передает УНН со ссылкой на текст судебного постановления Киевского районного суда Одессы.»; в абзаці 2 зазначено, що: «"В частности, у следствия возникла необходимость в получении от компетентных органов ЛИЦО_10 международной правовой помощи относительно получения временного доступа к «Compagnie Monegasque De Banque», которая, по данным следствия, расположенная по адресу: 98000, Monaco, 23 avenue de la Costa оригиналов документов, касающихся открытия и обслуживания счетов № [NUMBER] «[NUMBER]», № [NUMBER] «[PERSON]», № [NUMBER] « [NUMBER] », № [NUMBER] «[NUMBER]», № [NUMBER] « [PERSON]» для ЛИЦО_3 ([PERSON], - ред.) ИНФОРМАЦИЯ_1 и ЛИЦО_11, ( [PERSON] , - ред) ИНФОРМАЦИЯ_5, а именно: заявлений и договоров на открытие и обслуживание указанных счетов, карточки с образцами подписей, фотокопий паспортов уполномоченных лиц, оригиналов доверенностей (доверенности) на право совершения юридических действий, оригиналов доверенностей на имя лица, имеющего право открытия и распоряжения счетами, заявлений на выдачу чековых книжек, платежных поручений, чеков на получение наличных денег, контрактов, заключенных указанными лицами, а также сведений о движении денежных средств, отраженных на бумажном носителе по вышеуказанным счетам с указанием даты и суммы платежей, указанием остатка на каждый операционный день, полной расшифровки реквизитов контрагентов и назначений платежей за период с 20.04.2010 по 09.04.2017", - говорится в постановлении.»; в абзаці 5 зазначено, що: «В период с20.04.2010по09.04.2017год на иностранные счета [PERSON] и [PERSON] № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[PERSON]", № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[NUMBER]", № [NUMBER] "[PERSON]", открытых в "Compagnie Monegasque De Banque", поступило 7 754 875, 85 евро и 3 391 573 долларов США.»; в абзаці 9 зазначено, що: «Прокуроры требуют ареста [PERSON]. Кроме того, он уже объявлен в международный розыск через Интерпол. В ВР прогнозируют, что Украина направит запрос на его экстрадицию из ОАЭ в ближайшее время.». 2) у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів доводиться наступна інформація: - у публікації українською мовою: в заголовку зазначено, що: «[INFO]»; в абзаці 1 зазначено, що: « Ексбізнесмен [PERSON] , який заочно арештований Київським районним судом Одеси, може переховуватися в Болгарії або ОАЕ. Про це повідомило видання «Монітор» із посиланням на правоохоронців, повідомляє УНН.»; в абзаці 3 зазначено, що: «15 грудня 2021 року поліція надіслала повідомлення про заміну підозри [PERSON] в ОАЕ, а також до посольства Республіки Болгарії та керівника ОСН «Чубаївка» (за місцем проживання [PERSON] - ред.).»; в абзаці 5 зазначено, що: «Однак насправді, згідно з ухвалою Вищого антикорупційного суду, у межах кримінального провадження (42019160000000581 - ред.) за фактом розкрадання бюджетних коштів під час будівництва «Глибоководного випуску» в Одесі, [PERSON] все ж таки оголосили у міжнародний розшук каналами Інтерпол, де йому було присвоєно «Синє сповіщення».»; в абзаці 7 зазначено, що: « [PERSON] перетнув кордон України 3 березня 2017 року. Повідомлення про підозру [PERSON] слідчі хотіли вручити його дружині [PERSON] 31 травня 2017 року, але вона відмовилася приймати його. [PERSON] інкримінують безліч злочинів, починаючи від організації злочинної групи і закінчуючи розтратою/заволодінням майна в особливо великих розмірах.»; в абзаці 8 зазначено, що: «[INFO] Київський райсуд Одеси заочно заарештував [PERSON] , чим відкрив органам прокуратури можливість розпочати процедуру екстрадиції втікача.». -у публікації російською мовою: в заголовку зазначено, що: «[INFO] »; в абзаці 1 зазначено, що: « Экс -бизнесмен [PERSON] , который заочно арестован Киевским районным судом Одессы, может скрываться в Болгарии или ОАЭ. Об этом сообщило издание «Монитор» со ссылкой на правоохранителей, сообщает УНН.»; в абзаці 3 зазначено, що: «15 декабря 2021 года полиция прислала сообщение о замене подозрения [PERSON] в ОАЭ, а также в посольство Республики Болгарии и руководителя ОСН « Чубаевка » (по месту жительства [PERSON] - ред.).»; в абзаці 5 зазначено, що: « Однако на самом деле, согласно постановлению Высшего антикоррупционного суда, в рамках уголовного производства (4201916000000581 - ред.) по факту хищения бюджетных средств во время строительства « Глубоководного выпуска » в Одессе, [PERSON] все же объявили в международный розыск по каналам Интерпола , где ему было присвоено « Синее извещение». »; в абзаці 7 зазначено, що: « [PERSON] пересек границу Украины 3 марта 2017 года. Сообщение о подозрении [PERSON] следователи хотели вручить его жене [PERSON] 31 мая 2017 года, но она отказалась принимать его. [PERSON] инкриминируют множество преступлений, начиная от организации преступной группы и заканчивая растратой/завладением имущества в особо крупных размерах.»; в абзаці 8 зазначено, що: « [INFO] Киевский райсуд Одессы заочно арестовал [PERSON], чем открыл органам прокуратуры возможность начать процедуру экстрадиции беглеца.». 3) у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів доводиться наступна інформація: - у публікації українською мовою: в абзаці 1 зазначено, що: «За даними слідства, підозрюваний у розкраданні коштів на проекті «Глибоководний випуск» [PERSON] легалізував понад 200 млн грн, попередньо привласнених з бюджету. Про це йдеться в Ухвалі Київського районного суду міста Одеса, передає УНН.»; в абзаці 2 зазначено, що: «У подальшому грошові кошти, отримані внаслідок вчинення злочинів, були легалізовані шляхом їх переведення у готівку через фіктивні суб`єкти господарської діяльності, погашення кредитів ПП «КФ «Будінвестгрупп», а також використано під час здійснення господарської діяльності, що не пов`язана із будівництвом вищевказаного об`єкта будівництва, посадовими особами підконтрольних [PERSON] ([PERSON], - ред.) ПП «КФ «Будівнестгрупп», ПП «Строй-Сістем», ТОВ «Реставратор-1946», ПП «Будрембізнес», ТОВ «Одеські реставраційні майстерні», ТОВ «Арт Проект-2010», ТОВ «Компас Проект», ПП «Грандстиль», ТОВ «Гранд Отель», ТОВ «Інкор-Девелоп», ПП «Інно-Трейдінг», що входять у так званий холдинг «Інкор-групп».»; в абзаці 3 зазначено, що: «Всього у період з грудня 2010 року по кінець 2012 року [PERSON] ([PERSON], - ред.), діючи у складі організованої групи та за попередньою змовою зі службовими особами Одеської обласної державної адміністрації та підконтрольних йому підприємств, організував незаконне заволодіння бюджетними грошовими коштами у розмірі 244 156 557,00 грн, та здійснення замаху на заволодіння грошовими коштами у розмірі 177 411 423,87 грн.»; в абзаці 4 зазначено, що: «У подальшому, у період з грудня 2010 року по березень 2013 року [PERSON] ([PERSON], - ред.) організовано легалізацію грошових коштів у загальній сумі 216 541 039,52 грн, отриманих у результаті заволодіння бюджетними коштами, шляхом вчинення фінансових операцій з ними», - йдеться в документі.»; в абзаці 7 зазначено, що: «Наприкінці грудня, суд заочно арештував [PERSON] в рамках провадження № 42019160000000581. Його підозрюють у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України. В прокуратурі Одеської області одразу заявили, що арешт втікача ([PERSON] понад 4 роки перебуває у розшуку, - ред.) дозволить розпочати процедуру його екстрадиції в Україну.». -у публікації російською мовою: в абзаці 1 зазначено, що: «По данным следствия, подозреваемый в хищении средств на проекте «Глубоководный выпуск» [PERSON] легализовал свыше 200 млн грн, предварительно присвоенных из бюджета. Об этом говорится в постановлении Киевского районного суда города Одесса, передает УНН.»; в абзаці 2 зазначено, що: «В дальнейшем денежные средства, полученные в результате совершения преступлений, были легализованы путем их перевода в наличные через фиктивные субъекты хозяйственной деятельности, погашение кредитов ПП «КФ «Будинвестгрупп», а также использованы при осуществлении хозяйственной деятельности, которая не связана со строительством вышеуказанного объекта строительства, должностными лицами подконтрольных ЛИЦО_1 ([PERSON] - ред.) ЧП «КФ «Будивнестгрупп», ЧП «Строй-Систем», ООО «Реставратор-1946», ЧП «Будрембизнес», ООО «Одесские реставрационные мастерские», ООО «Арт Проект-2010», ООО «Компас Проект», ООО «Грандстиль», ООО «Гранд Отель», ООО «Инкор-Девелоп», ООО «Инно-Трейдинг», что входят в так называемый холдинг «Инкор-групп».»; в абзаці 3 зазначено, що: «Всего в период с декабря 2010 года по конец 2012 года ЛИЦО_1 ([PERSON] - ред.), действуя в составе организованной группы и по предварительному сговору со служебными лицами Одесской областной государственной администрации и подконтрольных ему предприятий, организовал незаконное завладение бюджетными денежными средствами в размере 244 156 557,00 грн, и осуществление покушения на завладение денежными средствами в размере 177 411 423,87 грн.»; в абзаці 4 зазначено, що: «В дальнейшем, в период с декабря 2010 года по март 2013 года ЛИЦО_1 ([PERSON] - ред.) организовано легализацию денежных средств в общей сумме 216 541 039,52 грн, полученных в результате завладения бюджетными средствами, путем совершения финансовых операций с ними», - говорится в документе.»; в абзаці 7 зазначено, що: «В конце декабря, суд заочно арестовал [PERSON] в рамках производства № 42019160000000581. Его подозревают в совершении уголовных правонарушений, предусмотренных ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 УК Украины. В прокуратуре Одесской области сразу заявили, что арест беглеца ([PERSON] более 4 лет находится в розыске - ред.) позволит начать процедуру его экстрадиции в Украину.». 4) у публікаціях від [INFO] під назвами (українською та російською мовами): «[INFO]» («[INFO]») до відома читачів доводиться наступна інформація: - у публікації українською мовою: в абзаці 1 зазначено, що: «Під час будівництва «Глибоководного випуску» підозрюваний [PERSON] у змові з чиновниками та іншими фігурантами заволодів сотнями мільйонів гривень з бюджету. Зокрема, лише на закупівлі пластикових труб (один з епізодів злочину - ред.) державі було завдано збитків у понад 82 млн грн.»; в абзаці 2 зазначено, що: «"Службові особи ГУКБ ООДА, діючи за попередньою змовою з [PERSON] ( [PERSON] - ред.), уклали у порушення вимог законодавства про державні закупівлі за переговорною процедурою (без проведення відкритих торгів) з ПП «Ремерцентр» договір підряду від 26.07.2010 № 26 на будівництво глибоководного випуску та додаткові угоди до нього, погодивши договірну ціну труби поліетиленової, виробництва «PipelifeNorge AS» (Норвегія), що використовувалась у будівництві цього об`єкта, в розмірі 50 251,20 грн з ПДВ за п.м., яка не відповідала реальній вартості її придбання у виробника (7 896,517 грн за п.м.) та вартості, передбаченій у первинному проекті будівництва (12 267,81 грн за п.м.).»; в абзаці 3 зазначено, що: «Своєю чергою, посадові особи підконтрольного [PERSON] ([PERSON] - ред.) ПП «Ремерцентр», придбавши трубу та комплектуючі безпосередньо у виробника із залученням ТОВ «ПКФ «Коно», внесли завідомо недостовірні відомості щодо витрат на придбання труби за завищеною ціною в документи первинного бухгалтерського обліку, шляхом відображення їх придбання у фіктивних підприємств ТОВ «Рем-Промстрой Індустрія» та ТОВ «Експортно-імпортна компанія «Верес».»; в абзаці 7 зазначено, що: « [PERSON] зараз перебуває під заочним арештом. Його вже 4 роки немає в країні, і, ймовірно, він переховується в ОАЕ чи Болгарії. У прокуратурі заявили про підготовку процедури екстрадиції втікача в Україну одразу після рішення апеляційної інстанції щодо обраної йому міри запобіжного заходу.». -у публікації російською мовою: в абзаці 1 зазначено, що: « Во время строительства «Глубоководного выпуска » подозреваемый [PERSON] в сговоре с чиновниками и другими фигурантами завладел сотнями миллионов гривен из бюджета. В частности, только на закупке пластиковых труб (один из эпизодов преступления - ред.) государству был нанесен ущерб в более 82 млн грн.»; в абзаці 2 зазначено, що: «"Должностные лица ГУКБ ООДА, действуя по предварительному сговору с ЛИЦО_1 ( [PERSON] - ред.), заключили в нарушение требований законодательства о государственных закупках по переговорной процедуре (без проведения открытых торгов) с ЧП «Ремерцентр» договор подряда от 26.07.2010 № 26 на строительство Глубоководного выпуска и дополнительные соглашения к нему, согласовав договорную цену трубы полиэтиленовой, производства «PipelifeNorge AS» (Норвегия), которая использовалась в строительстве этого объекта, в размере 50 251,20 грн с НДС за п.м., которая не соответствовала реальной стоимости ее приобретения у производителя (7 896,517 грн за п.м.) и стоимости, предусмотренной в первоначальном проекте строительства (12 267,81 грн за п.м.).»; в абзаці 3 зазначено, що: «В свою очередь, должностные лица подконтрольного ЛИЦО_1 ([PERSON] - ред.) ЧП «Ремерцентр», приобретя трубу и комплектующие непосредственно у производителя с привлечением ООО «ПКФ «Коно», внесли заведомо недостоверные сведения в отношении расходов на приобретение трубы по завышенной цене в документы первичного бухгалтерского учета, путем отражения их приобретения у фиктивных предприятий ООО «Рем-Промстрой Индустрия» и ООО «Экспортно-импортная компания «Верес».»; в абзаці 7 зазначено, що: « [PERSON] сейчас находится под заочным арестом. Его уже 4 года нет в стране, и, вероятно, он скрывается в ОАЭ или Болгарии. В прокуратуре заявили о подготовке процедуры экстрадиции беглеца в Украину сразу после решения апелляционной инстанции по избранной ему мере пресечения. ». Судом встановлено, що усі спірні публікації цілком та повністю стосуються [PERSON] , назви всіх чотирьох спірних публікацій містять пряме посилання на ім`я позивача, яке неодноразово використовується і в тексті самих публікацій. За таких обставин, суд вчергове зазначає, що вся інформація, яка поширена у спірних публікаціях, беззаперечно стосується останнього (навіть, якщо у відповідному реченні/висловлюванні безпосередньо не зазначається ім`я [PERSON] ) Більш того, судом враховано, що при цитуванні текстів судових рішень, в яких імена фізичних осіб приховуються й зазначається лише «ОСОБА», відповідач в спірних публікаціях (статтях) на власний розсуд розкриває ім`я позивача, вказуючи в цитатах ухвал суду конкретне ім`я - « [PERSON] », « [PERSON] ». Разом з тим, аналізуючи наведену вище інформацію, суд приходить до однозначного висновку, що відповідач використав (обнародував) ім`я позивача при поширенні інформації у всіх наведених вище заголовках, реченнях та висловлюваннях, у редакціях публікацій як українською так і російською мовами) про підозру правоохоронними органами [PERSON] у розкраданні державних коштів, які виділені для реалізації проекту - «Глибоководний випуск», але без наявності обвинувального вироку щодо нього, внаслідок чого порушив немайнове право позивача на використання імені, передбачене ч. 4 ст. 296 ЦК України, виходячи з наступного. Матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які свідчили би про наявність будь-яких обвинувальних вироків суду, які б набрали законної сили, щодо [PERSON] , у тому числі і щодо вчинення кримінальних правопорушень, про які йде мова в оскаржуваних публікаціях. Як вже було встановлено судом, долучена до матеріалів даної цивільної справи копія листа Офісу Генерального прокурора № 25/3-892ВИХ-23 від 10.05.2023 містить інформацію, згідно до якої, станом на 05.05.2023 досудове розслідування кримінального провадження № 42019160000000581 від 16.10.2019 не закінчено, що на думку суду є беззаперечним доказом відсутності обвинувального вироку суду (у відповідному кримінальному провадженні) на момент поширення відповідачем спірної інформації, що останнім спростовано не було. При цьому, суд вважає безпідставними твердження відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що позивач є публічною особою, а тому в контексті ст. 10 Конвенції та ст. ст. 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації має бути готовим, що межа критики його особи та дій є більшою, ніж у непублічної особи, тим більше, з огляду на наявність певного суспільного інтересу до поширеної інформації. Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.05.2022 у справі 757/16900/20, на думку суду, наявність суспільного інтересу не виключає необхідності дотримання положень ст. 296 ЦК України, адже цивільним законодавством встановлено пряму заборону не на поширення інформації про кримінальні провадження, які можуть бути предметом суспільного інтересу, а саме на використання імені фізичної особи до набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно неї при поширенні інформації. Крім того, системний аналіз діючого законодавства приводить суд до однозначного висновку, що до публічних осіб відносяться особи, які відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» є національними, іноземними публічними діячами, діячами, які виконують політичні функції в міжнародних організаціях. Разом з тим, матеріали даної справи не містять доказів, які би підтверджували факт віднесення позивача до публічної особи, в розумінні положень Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Крім того, детальний аналіз положень ст. ст. 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, вказує на той факт, що визначені у них правила поведінки поширюються виключно на осіб які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу безпосередньо на момент здійснення їх критики та за умови, що така критика стосується виконання цими особами саме владних функцій. З огляду на це, суд зазначає, що матеріали даної справи також не містять жодних належних та допустимих доказів, які би свідчили про те, що позивач по даній справі, на час поширення спірних публікацій обіймав будь-які публічні посади та/або здійснював публічну владу (а отже мав і певні владні функції), а поширена у спірних публікаціях інформація безпосередньо стосувалася виконання останнім таких владних функцій. Окремо, суд вказує на безпідставності посилань відповідача у своєму відзиві на позовну заяву, на ухвалу Верховного Суду від 04.04.2023 по справі № 761/18975/21, зі змісту якої вбачається, що у ній суд касаційної інстанції (виходячи із конкретних обставин справи) лише погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач у відповідній справі є публічною особою. При цьому, жодного відношення до даної цивільної справи № 761/20722/22 (яка має відмінного позивача та окремі обставини), наведені вище висновки Верховного Суду не мають. Так само, на думку суду не можуть вважатися релевантними, по відношенню до обставин даної справи, висновки які містяться у постановах Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1, а також Верховного Суду від 13.02.2019 по справі № 583/3294/16-ц, на які також посилається відповідач у своєму відзиві на позовну заяву. Одночасно з цим, суд зауважує на безпідставності тверджень відповідача наведених ним у своєму відзиві на позовну заяву, які зводяться до того, що спірна інформація (поширення якої, на думку позивача, і призвело до порушення його права на використання імені) отримана відповідачем із відкритих джерел, а саме із ухвал Київського районного суду міста Одеси від 28.12.2021, справа № 947/37275/21 та від 25.05.2018, справа № 520/15060/17, а також із ухвали Вищого антикорупційного суду від 19.10.2021, справа № 991/6837/21, оскільки в текстах вказаних вище судових ухвал всі імена фізичних осіб є прихованими, а крім того, подібні ухвали суду, не дають відповідачу право, за відсутності обвинувального вироку щодо позивача, використовувати його ім`я, у відповідному контексті. Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до однозначного висновку, щодо протиправного використання відповідачем імені позивача при поширенні ним вищевказаної спірної інформації, що безпосередньо вплинуло на формування суспільної думки про винуватість [PERSON] у вчиненні злочину, до ухвалення обвинувального вироку суду, а тому позовні вимоги в частині визнання такою, що порушує особисте немайнове право [PERSON] на використання його імені, інформації, яка поширена відповідачем на належному йому веб-сайті «https://www.unn.com.ua/» в мережі Інтернет у спірних публікаціях (статтях) підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання, щодо зобов`язання відповідача видалити спірні публікації (статті), суд виходить із наступного. У випадку порушення особистих немайнових прав особи на використання її імені, а також захист честі, гідності та недоторканість ділової репутації, внаслідок поширення у мережі Інтернет відповідної інформації, усунення такого порушення є фактично неможливим, а тому, в даному випадку належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання відповідача видалити поширену ним інформацію. За результатами аналізу змісту усіх чотирьох спірних публікацій, суд дійшов до висновку, що вислови, які містять недостовірну та одночасно негативну інформацію про позивача, а також інформація, поширенням якої було порушено право позивача на використання його імені, є невід`ємними частинами опублікованих інформаційних матеріалів (спірних публікацій). За таких обставин, на думку суду, видалення із відповідних матеріалів лише окремих висловів є неможливим без шкоди для змісту усього цілісного матеріалу, який у такому випадку втратить логічну послідовність, буде незрозумілим, уривчастим та не сприйматиметься адресатом належним чином. Таким чином, у зв`язку з неможливістю видалення зі спірних публікацій окремих висловів, суд вважає, що видаленню підлягають в повному обсязі усі оскаржувані публікації, поширені в мережі Інтернет на належному відповідачу веб-сайті «https://www.unn.com.ua/». З приводу заперечень відповідача, викладених ним у відзиві на позовну заяву, стосовно необґрунтованості вимог про зобов`язання останнього видалити спірні публікації (з огляду на їх самостійне видалення відповідачем станом на сьогоднішній день), суд погоджується з доводами позивача, наведеними ним у своїй відповіді на відзив відповідача на позовну заяву, в тій частині, що задоволення даної позовної вимоги судом убезпечить позивача від потенційно можливого відновлення відповідачем відповідних спірних публікацій на належному йому веб-сайті у майбутньому та призведе до уникнення потреби у повторному зверненні із відповідними вимогами до суду. Надаючи оцінку доводам відповідача, щодо наявності правових підстав для застосування строків позовної давності і відмови (у зв`язку із цим) в задоволенні позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається зі змісту заяви відповідача від 29.06.2023 про застосування строків позовної давності, у ній останній зазначає, що позивач міг довідатися про спірні публікації в день їх публікації, адже вони були публічно-доступні. Крім того, відповідач наголошує на тому, що позивачу було достеменно відомо про спірні публікації ще [INFO], оскільки саме тоді позивач замовив звіти про фіксацію змісту відповідних публікацій. Разом з тим, за твердженнями відповідача, з моменту замовлення вказаних вище звітів і до моменту безпосереднього звернення до суду пройшло більше одного року. При цьому, на думку відповідача, позивач свідомо не звертався із позовними заявами до суду в межах строків позовної давності, а не у зв`язку із наявними у нього обмеженнями, викликаними запровадженим на території України загальнонаціональним карантином. За таких обставин, відповідач наголошує на начебто пропуску позивачем строку для звернення до суду із відповідним позовом та наявності правових підстав передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК України, для відмови у задоволені даного позову. Разом з тим, надаючи оцінку наведеним вище доводам відповідача, суд керується наступним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав. Частинами 1, 2 статті 270 ЦК України визначено види особистих немайнових прав, зокрема, фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи. Частинами 1, 2 статті 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у медіа. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у медіа або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості. Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України № 383 від 25 квітня 2023 року внесені зміни до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якими продовжено дію запровадженого у 2020 році карантину направленого на запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) до 30.06.2023. За таких обставин, суд погоджується з обґрунтуваннями позивача, наведеними ним у своїй заяві про зміну предмета позову по даній справі, відповідно до яких, строк позовної давності (у один рік) щодо вимог останнього про спростування недостовірної інформації поширеної відповідачем є продовженим на строк дію карантину пов`язаного з коронавірусної хвороби (COVID-19), який було запроваджено ще у 2020 році, і на момент звернення із відповідним позовом (заявою про зміну предмета позову) до суду - не був пропущений. Окремо, суд зазначає, що на інші вимоги, які заявлені в рамках даної цивільної справи і які пов`язані із порушенням особистих немайнових прав [PERSON] , строки позовної давності взагалі не розповсюджуються. З огляду на вищевикладене, суд приходить до однозначного висновку, щодо безпідставності тверджень відповідача щодо пропуску позивачем строків на звернення до суду із позовом, в рамках даної справи. Таким чином, відповідна заява відповідача про застосування строків позовної давності по даній справі задоволенню не підлягає. Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3 969 грн. 60 коп. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у вказаному вище розмірі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved