Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якому просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа. Свої вимоги заявник мотивує тим, що на підставі договору дарування, посвідченого 20 квітня 1995 державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації 01 червня 1995 року за реєстровим № 1201, йому належить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] (після перейменування - Дружби). Однак при складанні договору була допущена описка в прізвищі позивача та замість правильного « [PERSON] », помилково вказано « [PERSON] ». Дана обставина перешкоджає позивачу володіти та розпоряджатись своєю власністю. Враховуючи наведені вище обставини, існує необхідність встановити факт належності йому правовстановлюючого документу в судовому порядку. У судове засідання заявник не з`явився, через канцелярію суду подав до суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги і просив справу розглянути в його відсутність. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги визнав та просив справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого 20 квітня 1995 року державним нотаріусом Арбузинської державної контори, зареєстрованого Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації 01 червня 1995 року в реєстровій книзі №8 за реєстровим №1201, [PERSON] подарувала [PERSON] жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а.с. 5-6). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вказано, що « [PERSON] » 12.01.2001 року зареєстрував шлюб з « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідно до довідки про склад сім`ї № 371 від 28.06.2023 року, видана інспектором ЦНАП Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, за адресою: Миколаївська область Вознесенський район смт. Костянтинівка вул. Дружби, № 117 зареєстрований [PERSON] , та який є власником вказаного житлового будинку (а.с. 7). Згідно копії паспорту громадянина України, прізвище заявника вказано, як « [PERSON] » (а.с. 4). Відповідно до повідомлення №333/21-16 від 04 липня 2023 року завідувачем Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Бойченко В.А. роз`яснено про неможливість здійснення виправлення у договорі дарування житлового будинку, посвідченого 20 квітня 1995 року за реєстровим № 576, оскільки станом на 04 липня 2023 року справи нотаріальних документів за 1995 рік в Арбузинській державній нотаріальній конторі Миколаївської області відсутні, так як передані на постійне зберігання до Державного нотаріального архіву Миколаївської області. Згідно додатку до рішення Костянтинівської селищної ради № 5 від 17 листопада 2015 року вул. Леніна було перейменовано на вул. Дружби (а.с. 11). Відтак, у вказаному договорі дарування наявна розбіжність у написанні прізвища заявника з даними його паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та свідоцтва про одруження. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Таким чином, дослідженні судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме, в договорі дарування посвідченого 20 квітня 1995 року державним нотаріусом Арбузинської державної контори, зареєстрованого Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації 01 червня 1995 року в реєстровій книзі №8 за реєстровим №1201 допущена помилка при зазначені прізвища заявника як власника жилого будинку « [PERSON] », тоді як згідно паспорту прізвище заявника вказано « [PERSON] ». Усунити виявлену розбіжність в поза судовому порядку неможливо, тому наявні підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 28 ЦК України (ім`я фізичної особи), фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦК України, у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Виправлення в договорі дарування не можливе, а також не можлива заміна цього документу. Встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: договору дарування жилого будинку, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє в установленому законодавством порядку реалізувати своє право на власність. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved