Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

05.05.2023 [PERSON] звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по місцю проживання [ADDRESS] та сина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по місцю проживання [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим по місцю проживання [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2022 року розірвано шлюб між ним, [PERSON] , та [PERSON] . Зазначає, що за час шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] які на даний час знаходяться на його утриманні і вихованні та проживають разом з ним у [ADDRESS] . Вказує, що Відповідач зареєстрована та фактично проживає в [ADDRESS] та фактично не цікавиться вихованням та утриманням неповнолітніх дітей з моменту розірвання шлюбу. Крім того вказує, що вони не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей та забезпечити доброзичливе спілкування один з одним. У них з відповідачем абсолютно різні погляди на подальше проживання, виховання та утримання неповнолітніх дітей. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2023 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 10.05.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, проте 11.05.2023 подала суду заяву в якій позовні вимоги позивача визнає повністю та просить справу розглядати за її відсутності. Представник третьої особи - Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області як орган опіки і піклування Микуляк Р. в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 03.10.2022 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 02.10.2010 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Самбірського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №28 ( а.с.7-8). За період перебування в шлюбі у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 04.04.2012 та серії [NUMBER] від 05.04.2017 ( а.с.3,11). Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] проживає та є зареєстрованим, разом із дітьми, за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживає окремо від дітей у [ADDRESS] . Відповідно до акту комісії від 14.11.2022року (а.с.13), при огляді умов проживання комісія підтверджує факт, що [PERSON] утримує та виховує двоє неповнолітніх дітей, з якими проживає однією сім`єю, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . За місцем роботи позивач [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується службовою характеристикою, виданою 30.03.2023 (а.с.14). Також встановлено, що малолітній [PERSON] є учнем Старосамбірського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Героя України Б. Сольчаника, що підтверджується довідкою №01-05/43 від 27.03.2023 ( а.с.16), та малолітній [PERSON] відвідує дитячий садок, що підтверджується довідкою №10 від 27.03.2023 КЗ «Заклад дошкільної освіти №1 м.Старий Самбір Старосамбірської міської ради» ( а.с.17). Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) вказано, що "Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище позивача), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло". У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20 (провадження № 61-9005св21) зазначено, що "міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Позивач, згідно з вимогами частини першої статті 206 ЦПК України, може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій заяві. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно наданого суду висновку Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області №720/02-23 від 22 червня 2023року орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] ( а.с. 47-48). Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дітей. Таким чином, беручи до уваги ставлення позивача як батька до виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи те, що позивач є працездатним, має постійне місце праці та стабільний регулярний заробіток, мешкає в належних для проживання та виховання дітей умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати та піклуватись дітьми, має можливість та бажання займатись їх вихованням, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , слід визначити разом з батьком - [PERSON] . Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved