Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом Вишнівської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять права засновника ФГ «Зевс». З 20 грудня 2001 року ФГ «Зевс» використовувало при здійсненні господарської діяльності 50 га ріллі, наданої засновнику фермерського господарства [PERSON] .. Після розпаювання 50 га на членів ФГ «Зевс», члени фермерського господарства [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 01 січня 2006 року уклали з ФГ «Зевс» договір оренди належних їм земельних ділянок. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 7,6175 га з кадастровим номером 1224583000:01:001:0029, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 7, 6176 з кадастровим номером 1224583000:01:001:0028, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 7,6194 га з кадастровим номером 1224583000:01:001:0027, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 7,6168 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0031, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 7,6168 га з кадастровим номером 1224583000:01:001:0030, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~Вищевказаними земельними ділянками з з 01.01.2006 року по 03 люте 2018 року користувався її брат [PERSON] , як засновник ФГ «Зевс». Після його смерті земельними ділянками користується вона, сплачує податки за користування земельними ділянками. Таким чином, вона добросовісно, відкрито, протягом тривалого часу користується вказаними земельними ділянками. \~ \~ \~ \~У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом права засновника Фермерського господарства «Зевс» після смерті [PERSON] ; визнати право власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 7,6175 га з кадастровим номером 1224583000:01:001:0029, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області та належала [PERSON] ; визнати право власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 7, 6172 га з 1224583000:01:001:0030, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області та належала [PERSON] ; визнати право власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 7,6176 га, 1224583000:01:001:0028, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області та належала [PERSON] ; визнати право власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 7, 6194 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0027, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області та належала [PERSON] ; визнати право власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 7,6168 кадастровий номер 1224583000:01:001:0031, що знаходиться на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області та належала [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позову в частині позовних вимог про визнання в порядку спадкування за законом за [PERSON] права засновника фермерського господарства «Зевс», закрито провадження у цивільній справі № 190/744/22 за позовом [PERSON] до Вишнівської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання в порядку спадкування за законом права засновника фермерського господарства «Зевс», визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - в частині позовних вимог про визнання в порядку спадкування за законом за [PERSON] права засновника фермерського господарства «Зевс». Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2023 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позову в частині позовних вимог, закрито провадження у цивільній справі № 190/744/22 за позовом [PERSON] до Вишнівської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - в частині позовних вимог про визнання права власності за набувальною давностю за [PERSON] на земельну ділянку площею 7,6175 га з кадастровим номером 1224583000:01:001:0029, ща належала [PERSON] , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 831189 від 30.11.2005 року; на земельну ділянку площею 7, 6176 га з кадастровим номером 1224583000:01:001:0028, що належала [PERSON] , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 831190 від 30.11.2005 року; на земельну ділянку площею 7, 6194 га з кадастровим номером 1224583000:01:001:0027, що належала [PERSON] , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №831191 від 30.11.2005 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач Вишнівська об`єднана територіальна громада Кам`янського району Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву з проханням справу розглядати без участі їх представника/Т.2 а.с. 96/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позов визнає/ Т.2 а.с.40/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позов визнає/ Т.2 а.с.48/. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, інформація про виклик у справі відповідачів розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки до суду не повідомили/а.с.84,86/. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.15/. Відповідно до копії статуту ФГ «Зевс» головою даного господарства є [PERSON] , члени фермерського господарства [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.16-19/. Згідно копії рішення № 1/2017 загальних зборів від 19 грудня 2017 року вирішено виключити з членів фермерського господарства зі складу господарства, а саме: [PERSON] 7,6172 га; [PERSON] - 7,6168 га; [PERSON] 7,6175 га; [PERSON] 7,6175 га; [PERSON] , - 7,6194 га; [PERSON] 7,6169 га/а.с.26/. Відповідно до копії довідки, виданої начальником П`ятихатської ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.11.2021 року Фермерське господарство «Зевс» станом на 11.11.2021 року обліковано в П`ятихатській ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області платником податків на загальній системі оподаткування. З 20.12.2001 року фермерське господарство використовувало при здійсненні господарської діяльності 50 га ріллі, наданої з цільовим призначенням засновнику [PERSON] .. Після розпаювання в 2005 році 50 га ріллі розділено на 7 земельних ділянок: 4,2946 га (кадастровий номер 1224583000:01:001:0026), 7,6194 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0027; 7,6176 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0028; 7,6175 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0029; 7,6172 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0030№ 7,6168 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0031; 7, 6169 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0032/Т.1 а.с.28/. \~ \~ \~ \~02 жовтня 2018 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину земельну ділянку площею 4,2946 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0026, що залишилась після смерті [PERSON] /Т.1 а.с.29/. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.35/. Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - земельна ділянка з кадастровим номером 1224583000:01:001:0029 площею 7,6175 га, належить [PERSON] та перебуває у користуванні [PERSON] з 14.02.2018 року/а.с.40/. Згідно листа Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Цуканової О.В. слідує, що згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 07 листопада 2022 року інформація щодо заведеної спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня/а.с.113/. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.36/. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №831188 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 7, 6172 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0030/а.с.47/. Відповідно до копії спадкової справи № 1206/2016 року, заведеної Харківською державною нотаріальною конторою до майна померлої [PERSON] з заявами про прийняття спадщини після смерті матері звернулись доньки померлої [PERSON] , [PERSON] /Т.1 а.с.180-216/. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.37/. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА 831190 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 7, 6176 га з кадастровим номером 1224583000:01:001:0028/а.с.48/. Відповідно до копії спадкової справи, заведеної Харківською першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області до майна померлого [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого [PERSON] /а.с.148-175/. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть/Т.1 а.с.38/. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА 831191 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 7,6194 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0027/Т.1 а.с.49/. Відповідно до копії спадкової справи № 93 А/2012, заведеної приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області до майна Чекаліна Анатолія Олександровича, померлого [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернулась донька [PERSON] /Т.1 а.с.14/. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.39/. За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 7,6168 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0031, про що свідчить копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 831187/а.с.50/. Відповідно до копії спадкової справи № 1205/2016 року, заведеної Харківською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття спадщини після смерті батька звернулись доньки померлого [PERSON] , [PERSON] /Т.1 а.с.217-253/. Відповідно до статті 328\~Цивільного кодексу\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344\~Цивільного кодексу\~України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2\~Цивільного кодексу\~України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі\~України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17. Із огляду на викладене, за набувальною давністю може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 7, 6172 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0030, що розташована на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області на праві власності належить [PERSON] , а земельна ділянка площею 7,6168 га кадастровий номер 1224583000:01:001:0031 на праві власності належить [PERSON] .. Таким чином, судом на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що позивач [PERSON] була обізнана про те, що власниками земельних ділянок, що є предметом спору та на яке вона просить визнати право власності за набувальною давністю були [PERSON] та [PERSON] , а тому не можна вважати володіння позивачем нерухомим майном, яке залишилась після смерті [PERSON] та [PERSON] добросовісним. Смерть [PERSON] , [PERSON] та не отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки після смерті останніх не давали позивачу підстав для того, щоб вважати користування чужим майном правомірним. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем, всупереч зазначеним вимогами закону, не було доведено сукупності вище вказаних обставин, які є підставою для визнання права власності за набувальною давністю. Крім того, сам по собі факт користування нерухомим майном не може бути підставою для виникнення у позивача права власності на нього за набувальною давністю у розумінні ст. 344 ЦК України. Щодо доводів представника позивача [PERSON] про визнання відповідачами [PERSON] , [PERSON] позову суд зазначає наступне. За змістом пункту 1 частини другої статті 49, частини першої статті 206\~ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина четверта статті 206 ЦПК України. Встановивши, що визнання відповідачами [PERSON] , [PERSON] позову порушує їх права, тому суд не приймає визнання відповідачами [PERSON] , [PERSON] позову. Отже, за встановлених обставин справи та вимог закону, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання за [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю у порядку ч. 1 ст. 344 ЦК України. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed