Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] та [PERSON] , яким просить стягнути солідарно з останніх заборгованість за надані послуги з центрального водопостачання та водовідведення в розмірі 24248,48 гривень, з яких заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2017 року по 31 січня 2022 року у розмірі 15378,69 гривень; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 березня 2017 року по 31 січня 2022 року у розмірі 10858,09 гривень; інфляційні витрати у розмірі 2222,93 гривень; три проценти річних від простроченої суми у розмірі 787,22 гривень; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та сплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідачі належним чином не виконували зобов`язань з оплати наданих послуг, в зв`язку з чим за ними утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2017 року по 31 січня 2022 року у розмірі 15378,69 гривень; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 березня 2017 року по 31 січня 2022 року у розмірі 10858,09 гривень. Окрім зазначеної суми заборгованості, відповідачу нараховані інфляційні витрати у розмірі 2222,93 гривень; три проценти річних від простроченої суми у розмірі 787,22 гривень. Аргументи учасників справи. Відповідачі відзиву на позов не надали, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертались. Рух справи. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 червня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з поівдомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача Кучебо Тетяна, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідачів - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідачіу судове засідання повторно не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 08 вересня 2021 року, причини неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 01 червня 2023 року. За адресою [ADDRESS] підприємством «Харківводоканал» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Отже, відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП "Харківводоканал". Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, за відповідачами утворилась заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] в загальному розмірі 29246,93 гривень, з яких заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2017 року по 31 січня 2022 року у розмірі 15378,69 гривень; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 березня 2017 року по 31 січня 2022 року у розмірі 10858,09 гривень; інфляційні витрати у розмірі 2222,93 гривень; три проценти річних від простроченої суми у розмірі 787,22 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості по вищевказаному особовому рахунку, здійсненого КП «Харківводоканал». Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно з іст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.11 Правил №630, плата за послуги нараховується згідно показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. За відсутності приладів обліку холодної і гарячої води нарахування здійснюються у відповідності до вимог п.21 Правил №630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих людей. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст.31Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від послуг, які надавало йому КП «Харківводоканал», то в нього виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не здійснювали, внаслідок чого за ними утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2017 року по 31 січня 2022 року у розмірі 15378,69 гривень; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 березня 2017 року по 31 січня 2022 року у розмірі 10858,09 гривень. Доказів на підтвердження тих обставин, що послуги відповідачам не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в наданні таких послугах не мав, останніми не надано, свою незгоду з розрахунком заборгованості відповідачі також жодним чином не висловили. Виходячи з наведеного, суд погоджується з наданим представником позивача розрахунком заборгованості щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та приймає його. У відповідності до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч.3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2ст. 625 ЦК України. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховано інфляційні витрати у розмірі 2222,93 гривень; три проценти річних від простроченої суми у розмірі 787,22 гривень. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У зв`язку з вищевикладеним, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Щодо судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивачем під час подання позовної заяви судовий збір не був сплачений, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1342 гривень з кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved