Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

26.04.2022 року представник АТ КБ «ПриватБанк» Ляр Д.Ю. звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 10.09.2010 р. станом на 21.03.2023 року у розмірі 63167,60 грн., яка складається з наступного: 51306,45 грн. заборгованість за кредитом; 11861,15 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом та витрати по сплаті судового збору, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору, що призвело до виникнення заборгованості. Окрім того, просив з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 31.05.2023 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив до суду не подала. У відповідності до положень\~ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого: За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Частиною 1\~статті 634 вказаного Кодексу\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1,2\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією (ч.1\~ст.546 ЦК України). Відповідно до змісту\~ст.547 ЦК України\~правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми є нікчемним. Відповідно до ч.ч.1,6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10.09.2010 року АТ КБ «ПриватБанк» з [PERSON] підписано Анкету-заяву, згідно з умовами якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву. Крім того, додані до позову Умови не підписані відповідачем, а роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Тому відповідно до ч.ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України\~відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1\~ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постановах від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19) та від 04 вересня 2019 року (справа №382/1131/18, провадження №61-4057ск19), яка згідно ч.4\~ст.263 ЦПК України\~має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права. Відтак, суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг і Тарифи ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи та не містить підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10.09.2010 шляхом підписання Анкети-заяви. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 21.03.2023 року становить 63167,60 грн. і складається з наступного: 51306,45 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 11861,15 грн.\~заборгованість за відсотками за користування кредитом. Анкета-заява від 10.09.2010 року, копія якої міститься в матеріалах справи, не містить дані щодо процентної ставки. Однак такі дані містить Паспорт споживчого кредиту, який підписано відповідачем. Отже наявні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. З виписки по рахунку встановлено, що відповідач отримала та користувалася кредитними коштами. Відтак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та обумовлених договором відсотків. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved