Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

15 червня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 30.07.2016 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося по причини несумісності характерів, різних поглядів на життя та сімейні цінності. З листопада 2022 року позивачка переїхала з дитиною на нове місце проживання в придбаний ними будинок, де і проживає на даний час. Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги в забезпечення дитини не надає. Відповідач працює неофіційно водієм вантажного автомобіля, приховуючи свій реальних дохід. Крім того, він має у власності земельну ділянку площею 2,00 га, від якої має певний прибуток. У зв`язку з відсутностю офіційного працевлаштування відповідача, вважає за необхідне прохати суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей не має, будь-які утримання по виконавчих листах з нього не здійснюються. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття Ухвалою суду від 28 червня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що дитина перебуває на її утриманні та відповідач не допомагає їй утримувати дитину. Вона працює офіційно, але отримує мінімальну заробітну плату. Позивач працює неофіційно та має дохід, а також окрім своєї земельної ділянки обробляє земельну ділянку своєї матері, з яких має прибуток. Зазначає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, однак розмір аліментів, який просить стягнути позивачка, для нього є завеликим, оскільки він працює неофіційно водієм зерновозу, його робота сезонна, заробіток не постійний. Також він має у власності земельну ділянку площею 2 га, яку обробляє сам. Транспортних засобів у власності він не має. Інших утриманців не має. З урахуванням його майнового стану, просив визначити розмір аліментів у сумі 3000 грн. Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному\~для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що позивач та відповідач 30 липня 2016 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року у справі №179/58/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, надано сторонам строк для примирення шість місяців (а.с.7). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). На час розгляду справи дитина мешкає разом з позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні, що не заперечується відповідачем. Домовленості відносно утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач перебуває в працездатному віці, з пояснень відповідача вбачається, що він працює неофіційно водієм зерновозу. Також відповідач має у власності земельну ділянку площею 2 га, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.9). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, дана норма надає тому з батьків, з ким проживає дитина, право вибору способу сплати аліментів - у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Згідно\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений\~2833 гривні, отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить 1416,50 грн. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Так, судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, інших утриманців не має, з пояснень відповідача вбачається, що він працює неофіційно водієм зерновозу, працює сезонно, має у власності земельну ділянку площею 2 га. Суду не надано доказів наявності договору про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача сторонами до суду також не надавалося. Приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, а також матеріальне становище відповідача, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3700 грн. щомісячно, оскільки хоча відповідач і не заперечує, що працює неофіційно, проте відомостей про його доходу суду не надано. На переконання суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення розвитку дитини та відповідає матеріальному становищу відповідача. Крім того, при визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3700 грн., судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи позивача про те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн., оскільки має високий дохід, суд не може прийняти до уваги, оскільки такі доводи не підтверджені відповідними доказами. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано доказів наявності у відповідача доходу та майна, які б дозволяли йому щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини розмірі 5000 грн. Суд також вважає за необхідне зазначити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А тому сторони, за наявності умов для збільшення або зменшення визначеного судом розміру аліментів, мають право звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 15.06.2023 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню частково. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі\~Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial