Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

[PERSON] 19 травня 2023 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 22 січня 2020 року. Їх спільна дочка [PERSON] на даний час досягнула повноліття. [PERSON] сплачував аліменти на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 лютого 2020 року до досягнення повноліття. Станом на 01 травня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня. На даний час [PERSON] є студенткою факультету іноземної філології денної форми навчання за державним замовленням першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки, у зв`язку з чим не має змоги працювати, усі її витрати (оплату додаткових послуг щодо навчання, харчування, телекомунікаційні послуги, проживання у м. Луцьк, купівлю одягу та взуття, засобів гігієни, канцелярського приладдя, літератури) покриває позивачка. Однак позивачці самій тяжко це робити в теперішніх умовах, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька дитини, який має задовільний стан здоров`я, є військовослужбовцем, розмір його щомісячного доходу є достатнім для сплати аліментів, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання [PERSON] , повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися, у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до закінчення навчання. Ухвалою суду від 22 травня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ухвалою суду від 21.07.2023 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.2018, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно із судовим наказом Ратнівського районного суду Волинської області від 25.02.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2020 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Із довідки Ратнівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 6935 від 01.05.2023 вбачається, що станом на 01 травня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів у відповідача відсутня. Згідно з довідкою № 03/937 від 20.03.2023 [PERSON] є студенткою факультету іноземної філології денної форми навчання за державним замовленням першого бакалаврського рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки з терміном навчання до 30 червня 2026 року. Відповідно до ст. 8 Закону України від "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, а тому об`єктивно позбавлена можливості працевлаштування. Враховуючи щоденнну потребу людини в харчуванні, одязі, взутті, засобах гігієни, тому такі обставини доказуванню не підлягають. Крім цього, [PERSON] , як студента, з метою навчання потребує найнеобхідніших канцелярського приладдя та навчальної літератури. Беручи до уваги значну відділаність від місця проживання та навчання, [PERSON] несе витрати із проживання у м. Луцьк, де вона навчається. Оскільки навчаючись на денній формі, вона на даний час не спроможна себе забезпечити, тому саме на батьків покладається такий обов`язок. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку сторін, яка навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України, сплачує аліменти на утримання іншої неповнолітньої дитини сторін. Враховуючи зазначене, з урахуванням відсутності відзиву відповідача, суд вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка навчається на денній формі навчання, а тому слід стягувати з нього в користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) на період навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи стягнення з 19 травня 2023 року. За правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved