Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

17.07.2023 представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення і просить стягнути з відповідача на користь позивачки 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі частини 4 статті 270 ЦПК України суд не вбачав необхідності викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 22.06.2023 [PERSON] через свого представника адвоката Петрищева О.О. звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 27.06.2023 позовні вимоги роз`єднано, виділено у самостійне провадження позовну вимогу про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 28.06.2023 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 13.07.2023, з повідомленням (викликом) сторін. Рішенням Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від\~13.07.2023\~позов задоволено,\~вирішено питання\~про розподіл\~витрат по\~сплаті судового\~збору. Згідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При ухваленні\~рішення судом\~не вирішено\~питання про\~судові витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 141 ЦПК України). Під час вступного слова представник позивачки (19 хв. 48 сек. судового засідання) просив розірвати шлюб та стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Частинами 1,\~3\~статті 133\~ЦПК України\~передбачено,\~що судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать,\~зокрема,\~витрати на професійну правничу допомогу . Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З наданих\~представникам позивачки\~доказів встановлено,\~що 01.06.2023 між адвокатом Петрищевим О.О. та [PERSON] укладено Договір №01/06 про надання правової допомоги (далі Договір) (а.с. 28). Згідно Договору адвокат надає клієнту юридичні послуги у вигляді надання правових консультацій з приводу розірвання шлюбу та поділу майна подружжя в судовому порядку, підготовки та подання до суду від імені клієнта позовної заяви про розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, представництва інтересів клієнта в судах першої та апеляційної інстанції. Розмір гонорару за даним Договором складає 15000 грн. та не залежить від кількості судових засідань, кількості процесуальних документів складених адвокатом та строку розгляду справи в суді (пункт 6). Гонорар за даним Договором сплачується клієнтом протягом тридцяти календарних днів з дня підписання даного договору. 12.07.2023 між адвокатом Петрищевим О.О. та Кареліною І.В. укладено Додаткову угоду № 1 до договору №01/06 про надання правової допомоги від 01.06.2023 року (далі Додаткова угода) (а.с. 29). Вартість послуг адвоката по Договору за надання правових консультацій з приводу розірвання шлюбу в судовому порядку, підготовки та подання до суду від імені клієнта позовної заяви про розірвання шлюбу, представництва інтересів клієнта в судах першої інстанції у справі із зазначеного вище предмету спору складає 4000 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано Акт приймання-передачі адвокатських послуг до договору №01/06 про надання правової допомоги від 01.06.2023 року від 13.07.2023 (далі Акт). Згідно акту у період з 01.06.2023 по 13.06.2023 адвокат надав клієнту юридичні послуги: надання правових консультацій з приводу розірвання шлюбу в судовому порядку, підготовки та подання до суду від імені клієнта позовної заяви про розірвання шлюбу укладеного між [PERSON] та [PERSON] , представництво інтересів клієнта у суді у справі №592/9332/23 (а.с. 32). Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №13/07 від 13.07.2023 (а.с. 33) [PERSON] сплатила [PERSON] за Договором про надання правової допомоги від 01.06.2023 - 4000 грн. 27.07.2023 від відповідача [PERSON] надійшла заява у якій він просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу з підстав того, що був ініціатором розлучення, з грудня 2022 просив [PERSON] дати розлучення через органи РАЦС або ЦНАП, де послуги адвоката не знадобилися. Вказує, що чув відмови з приводу мирного врегулювання розірвання шлюбу. Його рішення про розірвання шлюбу було позитивним і причин йти з позовом до суду не було. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21-ц (провадження № 12-14гс22) зазначено, що з аналізу норми статті 30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Відповідно висновків Верховного Суду суди зобов`язані оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial