Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради та [INFO] . В обґрунтуванні заявлених вимог посилався на те, що з 25.10.2013 року заявник [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №849. Від шлюбу має дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано та встановлено місце проживання дитини разом з батьком. 07.03.2022 року [PERSON] виїхала закордон, починаючи з травня 2022 року постійно проживає на території Італії, отримала посвідку на постійне проживання Permesso di soggiorno , що свідчить про відсутність наміру повертатися до України та проживати разом із сином. Згідно із актом, складеним спеціалістами управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради за №04/1669 від 23.05.2023 року, заявник [PERSON] створив належні умови для проживання, виховання та розвитку сина [PERSON] , в родині панує спокій та рівновага, батько любить сина (зі слів дитини). Крім того, встановлено, що батько самостійно виховує сина. Факт проживання сина разом із батьком також підтверджується довідкою голови квартального комітету від 24.04.2023 року. Участі у вихованні сина матір взагалі не приймає. Заявник самостійно забезпечує свого сина усім необхідним для його повноцінного розвитку, сприяє задоволенню усіх його потреб та створює належні умови життя. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд встановити факт самостійного виховання та утримання [PERSON] свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив суду, що на початку війни колишня дружина виїхала за кордон разом із сином, у березні 2022 року син повернувся проживати разом із батьком. Наразі він самостійно виховує та утримує дитину, колишня дружина ухиляється від участі у вихованні та утриманні спільного сина, наміру повертатися до України не має. Представник заінтересованої особи [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що мати малолітнього [PERSON] виїхала проживати закордон, однак через міцний зв`язок дитини із батьком, син залишився проживати з ним. У [PERSON] відсутня матеріальна можливість допомагати сину, тому було прийнято рішення, що дитина буде проживати та перебувати на утриманні батька. У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради Проскуріна Є.К. пояснила, що нею був здійснений виїзд на місце проживання дитини разом із батьком та було складено акт умов проживання. Просила ухвалити рішення в інтересах дитини. Представник заінтересованої особи Амур-Нижньодніпровський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м.Дніпро Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення заявника та представників заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 2 ст.319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Частинами 3, 4 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 2 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 25.10.2013 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №849. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 14.01.2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №64. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та встановлено місце проживання дитини разом із батьком [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон, мати дитини [PERSON] виїхала за кордон та отримала посвідку на постійне місце проживання в Італії (а.с.13-14, 15) Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою головою квартального комітету №27 від 24.04.2023 року (а.с.10). Згідно із актом обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , складеним спеціалістами управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради за №04/1669 від 23.05.2023 року встановлено, що заявник [PERSON] створив належні умови для проживання, виховання та розвитку сина [PERSON] , в родині панує спокій та рівновага, батько любить сина (зі слів дитини)(а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.91 року, встановлено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч. ч. 1, 2 ст. 157 СК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає із своїм батьком [PERSON] , який створив усі умови для проживання дитини, здійснює опіку над ним, утримує та піклується про його стан здоров`я. Враховуючи, що мати дитини з березня 2022 року не проживає разом із сином, та не має можливості матеріально забезпечити сина, що підтвердила її представник в суді, а заявник (батько дитини) є чоловіком, якого можуть призвати на військову службу, в результаті чого малолітня дитина може залишитися без належного виховання та матеріального утримання, суд на підставі досліджених доказів дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Законодавець визначив у абзаці 5 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" гарантований захист дітей віком до 18 років, яких виховують самостійно військовозобов`язані жінки та чоловіки. Однак законодавством Україні чітко не передбачено поняття виховання дитини віком до 18 років чоловіком самостійно, що є підставою звернення до суду із заявою про встановлення даного факту. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає встановити факт самостійного виховання та утримання [PERSON] свого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

Outcome: approved