Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] , з позовом до КП «Київтеплонерго» про зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позову зазначено, що позивач мешкає за адресою: [ADDRESS] . До квартири в якій мешкає позивач здійснюється централізоване постачання гарячої води, за які сплачує позивач. Послуги з централізованого постачання гарячої води за вказаною адресою у період з 01.10.2014 року по 01.05.2018 року, надавало та здійснювало Публічне акціонерне товариство «Київенерго», яке розташовувалось за адресою: м. Київ, площа Івана Франка» ,5. У 2019 році ПАТ «Київенерго» було перереєстровано з адресою: [ADDRESS] , та змінило назву на Акціонерне товариство «К.Енерго». У червні 2017 року у позивача з`явилась заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у період з 01.10.2014 року по 01.06.2017 року. В зазначений період у квартирі позивача був відсутній квартирний прилад обліку гарячої води. Даний період розпочинається з дати набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунальні обслуговування» з 01.10.2014 року, а завершується 01.06.2017 року, коли у квартирі позивача був встановлений квартирний прилад обліку гарячої води. 30 травня 2017 року виробничо-комерційне підприємство "УкрСервісМонтаж" за договором № 70530/8 від 30 травня 2017 року виконало роботу з встановлення квартирного приладу обліку гарячої води у квартирі позивача. 3 01 червня 2017 року обсяги споживання гарячої води позивачем визначаються за допомогою квартирного приладу обліку гарячої води. Заборгованість з`явилась з вини посадових осіб АТ «К.Енерго», оскільки, нарахування за надання послуг з централізованого постачання гарячої води у період з 01.10.2014 року по 01.06.2017 року здійснювалось з порушенням вимог абзацу 2 підпункту 3 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів. Наслідком вищезазначених дій стало порушення прав позивача, визначених законодавством України для інвалідів війни, та порушенням прав членів сім`ї позивача, на яких відповідно до чинного законодавства поширюються пільги, що призвело до незаконного збільшення суми платежів за надання послуги з централізованого постачання гарячої води, наданих позивачу у період з 01.10.2014 року по 01.06.2017 року, на 11183,61 грн. У жовтні 2018 року АТ "К.Енерго" відступило право вимоги заборгованості Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" Листом № 30/3/2/261/14a/0-506 від 20 лютого 2020 року відповідач проінформував позивача про те, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року № 602-18, відповідач набув право вимоги на заборгованість позивача за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 17521,06 грн. 07.12.2021 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позов у якому просив суд зобов`язати АП «К.Енерго» та КП «Київтеплоенерго» провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого постачання гарячої води у період з 01.10.2014 року по 01.06.2017 року. 10.01.2022 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва зазначену цивільну справу було передано до Господарського суду Донецької області. Рішенням Господарського суду Донецької області було частково задоволено позовні вимоги позивача та визнано неправомірним збільшення суми платежів на 11183,61 грн. та зобов`язано АТ «К.Енерго» провести перерахунок розміру плати з централізованого постачання гарячої води за період 01.10.2014 року по 01.06.2017 року. Таким чином сума заборгованості позивача перед АТ «К.Енерго», право вимоги якої він передав відповідачу, зменшилось 11183,61 грн. На теперішній час відповідач вимагає у позивача виплати незаконно нарахованої заборгованості, шляхом внесення вищевказаної суми у щомісячних рахунках-повідомленнях по сплаті комунальних платежів до колонки боргу. З урахуванням викладеного просить суд зобов`язати відповідача зменшити розмір заборгованості позивача на 11183,61 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2023 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з викладених в позовній заяві підстав, наполягав на задоволенні позову. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог зазначила, що рішенням Господарського районного суду було частково задоволено позовні вимоги, в частині зобов`язання КП «Київтеплонерго» здійснити перерахунок позивачу було відмовлено. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими, оскільки в період за який позивач просить здійснити перерахунок КП «Київтеплоенерго» не були надавачами послуг. В подальші судові засідання представник відповідача не з`являлась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 484528-2020 від 03.07.2020 року, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно посвідчення серія [NUMBER] [PERSON] , є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни. Рішенням Господарського суду Донецької області від 23.08.2022 року було частково задоволено позовні вимоги позивача та зобов`язано Акціонерне товариство «К.Енерго», провести перерахунок розміру плати з централізованого постачання гарячої води за адресою : [ADDRESS] за період з 01.10.2014 року по 01.06.2017 року. Вищевказаним рішенням було встановлено, що 11.10.2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» , укладено договір № 608-18 про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого постачання. Згідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнани або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 6 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі під час придбання, замовлення або викорситання продукції яка реалізується на території України для задоволення своїх особистих потребю мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи матеріали справи, суд враховує, що рішенням Господарського суду Донецької області від 23.08.2022 року було визнано дії АТ «К.Енерго», щодо нарахування заборгованості у розмірі 11183,61 грн., за послуги постачання гарячої води за період з 01.10.2014 року по 01.06.2017 року неправомірними та зобов`язано здійснити перерахунок. Вказане рішення набрало законної сили. Беручи, до уваги, що 11.10.2018 року АТ «К.Енерго» відступило право вимоги по заборгованості КП «Київтеплоенерго» до складу якої зокрема входить заборгованість по квартирі в якій мешкає [PERSON] , та наразі останні є надавачами послуг з централізованого постачання гарячої води до квартири позивача, що не заперечувалось сторонами під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та не спростовані відповідачем в передбаченому законом порядку, а тому підлягають задоволенню частково. Враховуючи, що суб`єкт господарювання КП «Київтеплоенерго» є самостійним у свіої діяльності, суд вважає необіхдним зобов`язати КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок заборгованості у сумі 11183,61 грн., нарахованої за централізоване постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням рішення Господарського суду Донецької області від 23.08.2022 року Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Беручи до уваги, що позивач при зверненні до суд звільнений від сплати судового збору, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial