Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.04.2015 року по 31.08.2021 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в загальному розмірі 111 215,50 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачі є споживачами КП «Харківські теплові мережі», отримують та користуються послугами, однак в порушення вимог ст.ст.\~68,\~162 ЖК України, «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 за № 572,\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, за надані послуги не сплачують в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості. Також позивач просить відшкодувати витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Левкова В.М. надійшов відзив, в якому останній просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того вказав, що стягнення інфляційних витрат та 3% річних не підлягають задоволенню, та к як між сторонами склалися відносини заборгованості за користування комунальними послугами, а не грошовими коштами. Також просив стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4500,00 грн. Справу просив розглядати за їх відсутності. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомості нарахувань та оплат за теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідачів перед КП «Харківські теплові мережі» за період з 01.04.2015 року по 31.08.2021 року складає 102 432,17 грн. Відповідно до положень\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~послуги теплопостачання відносяться до житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згіно ч.\~3\~ст.\~9\~ Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Із змісту\~п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~7\~ Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно якого споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг, випливає обов`язок споживачів теплової енергії сплачувати послуги теплопостачання. Згідно ч. 5\~ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або\~закону\~укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Згідно до п.18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. \~Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. \~Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 31\~Закону України "Про житлово-комунальні послуги". До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки\~\~виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі N 6-2951цс15, хоч у частині першій\~статті 19 Закону\~й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі N 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі N 642/2858/16). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Матеріалами справи підтверджено, що КП "Харківські теплові мережі" надавало відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували і не відмовилися від них у встановленому законом порядку. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилися від послуг, які надавало їм КП "Харківські теплові мережі", то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. До початку винесення рішення по справі представник відповідача заявив про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3ст.\~267\~ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.04.2015 року по 31.08.2021 року, проте до суду із позовом про стягнення заборгованості звернувся 21.10.2021 року. Враховуючи викладене, задоволенню підлягають вимоги за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року. Так, зважаючи на строк позовної давності, заборгованість відповідачів перед позивачем за опалення та гарячу воду за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року складає 59 760,77 грн. З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» частково, стягуючи з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року, що складає 59 760,77 грн. Також, відповідно до ст. 625 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних у сумі 2653,63 грн., та інфляційні витрати у сумі 6129,70 грн. В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги КП «ХТМ» майнового характеру задоволено судом частково в загальному розмірі 68 544,10 грн., частка задоволених позовних вимог складає 61,63 %, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, то сплаті підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1399,00 грн. (2270,00 грн.*61,63%/100). Разом з тим, представник відповідача просить стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4500,00 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2, 3, 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом з тим, представництво відповідача [PERSON] у суді здійснював адвокат Левков В.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 29 травня 2023 року. Згідно з Розрахунком вартості правової допомоги - додаток № 1 до договору, вартість послуг адвоката склала 4500,00 грн. Відповідно до Акту виконаних робіт від 01.06.2023 року та квитанції до прибуткового касового ордеру [PERSON] сплатила за надані послуги адвоката 4500,00 грн. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо в визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30\~ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Відповідно до вимог діючого законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі N 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі N 910/906/18. Від представника\~позивача надійшла\~заява про\~зменшення суми\~витрат на\~правничу допомогу.\~Обґрунтовуючи вказану\~заяву, представник позивача зазначив, що при визначенні розміру витрат на правову допомогу слід врахувати вимоги розумності та справедливості, оскільки представником відповідача складено і подано до суду тільки відзив на позовну заяву, який не є великим за обсягом та складається лише з 3 сторінок. Крім того, справа є невеликої складності, розглядається в спрощеному провадженні, та по справі не відбулося жодного судового засідання. Тому вартість правової допомоги у розмірі 4500,00 грн. є завищеною та неспівмірною складності справи, часу, витраченому адвокатом та обсягу фактично наданих послуг. Суд, оцінюючи обґрунтованість заяви представника відповідача, в контексті положення частини четвертої\~статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена представником відповідача сума є неспівмірною. При цьому суд погоджується з доводами представника позивача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу представника відповідача з реальним обсягом такої допомоги у суді, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді та тривалість та кількість судових засідань), критерію реальності таких витрат. Враховуючи викладене й те, що позовні вимоги задоволено частково, а заявлений представником відповідача [PERSON] адвокатом Левковим В.М. розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, з огляду на заперечення представника останнього, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 1 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial