Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 43342,81 грн та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом від 05.10.2020 № 195/20-сі відповідач з 01.09.2020 зарахований до НТУ «КПІ ім. Ігоря Сікорського» студентом 1 курсу ФІОТ першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, спеціальність 123 «Комп`ютерна інженерія», освітня програма комп`ютерні системи та мережі, навчання за договором за рахунок коштів фізичних осіб. 30.09.2020 між сторонами укладено договір № 189/н-20 про надання освітніх послуг студентам-іноземним громадянам, відповідно до якого позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити надання відповідачу освітньої послуг. Строк надання освітніх послуг з 21.09.2020 по 30.06.2024. Відповідно до п. 7 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 12000 дол США. Плату за освітню послугу за 1 рік навчання відповідач здійснив в повному обсязі. Додатковою угодою від 13.09.2021 змінено порядок сплати першого внеску за 2 рік навчання, а саме: до 25.09.2021 750 дол США, до 25.10.2022 750 дол США. Перший внесок за 2 рік навчання відповідач сплатив у повному обсязі. Додатковою угодою від 15.02.2022 змінено порядок сплати внеску за 2 рік навчання: до 15.02.2022 750 дол США, до 15.04.2022 750 дол США. Однак будь-яких коштів в рахунок сплати другого внеску за 2 рік навчання від відповідача на поточний рахунок позивача не надходило. Наказом № 133/22-сі від 02.09.2022 відповідач був відрахований з КПІ ім. Ігоря Сікорського за порушення умов договору в частині оплати за навчання з 01.09.2022. Відтак заборгованість відповідача становить 43342,81 грн (1500 дол США). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07.04.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Направлено позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Також відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний термін з дня отримання копій документів. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.06.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Сторони у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що наказом від 05.10.2020 № 195/20-сі відповідач з 01.09.2020 зарахований до НТУ «КПІ ім. Ігоря Сікорського» студентом 1 курсу ФІОТ першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, спеціальність 123 «Комп`ютерна інженерія», освітня програма комп`ютерні системи та мережі, навчання за договором за рахунок коштів фізичних осіб. 30.09.2020 між сторонами укладено договір № 189/н-20 про надання освітніх послуг студентам-іноземним громадянам, відповідно до якого позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити надання відповідачу освітньої послуг. Строк надання освітніх послуг з 21.09.2020 по 30.06.2024. Відповідно до п. 7 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 12000 дол США. Плату за освітню послугу за 1 рік навчання відповідач здійснив в повному обсязі. Додатковою угодою від 13.09.2021 змінено порядок сплати першого внеску за 2 рік навчання, а саме: до 25.09.2021 750 дол США, до 25.10.2022 750 дол США. Перший внесок за 2 рік навчання відповідач сплатив у повному обсязі. Додатковою угодою від 15.02.2022 змінено порядок сплати внеску за 2 рік навчання: до 15.02.2022 750 дол США, до 15.04.2022 750 дол США. Будь-яких коштів в рахунок сплати другого внеску за 2 рік навчання від відповідача на поточний рахунок позивача не надходило. Наказом № 133/22-сі від 02.09.2022 відповідач був відрахований з КПІ ім. Ігоря Сікорського за порушення умов договору в частині оплати за навчання з 01.09.2022. Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, включаючи виготовлення документа про освіту та додатка до нього, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються в договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Типовий договір, що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу, на строк навчання, затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації встановлюється закладами вищої освіти в національній валюті. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, позивачем виконано свої зобов`язання за укладеним договором про надання освітніх послуг, а відповідач не виконав свої зобов`язання за договором. Заборгованість відповідача становить 43342,81 грн (1500 дол США). Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved