Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Гуменного Т.З. звернувся до суду з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі», мотивуючи позов тим, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7124989000:03:002:0926, загальною площею 1,3017 га, що розташована на території Черкаської області, Черкаського району, Червонослобідської сільської ради. 01.12.2017 року позивач підписав договір оренди землі №1509 з сільськогосподарським приватним підприємством «РВД-Агро», з іншими орендарями договорів оренди не підписував. Однак в березні 2023 року позивач дізнався, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про те, що вказана земельна ділянка знаходиться в оренді у відповідача. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, датою державної реєстрації договору оренди з відповідачем є 30.10.2020 року, строк 15 р., дата закінчення дії: 05.09.2035 року, з автоматичним продовженням дії договору, додаткові відомості: щорічна орендна плата виплачується у грошовій формі в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або на аналогічну суму натуральній - шляхом надання сільськогосподарської продукції (в тому числі шляхом надання послуг та виконанням робіт). За умовами Договору оренди землі орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, своєчасно сплачує орендну плату. Позивач вказує, що орендна плата за 2021 та 2022 роки була сплачена відповідачем лише в 2023 році, тобто з порушенням своїх зобов`язань, що є підставою для дострокового розірвання Договору оренди та суборенди земельної ділянки, що йому належить. На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 7124989000:03:002:0926, площею 1,3017 га, укладений між ним та ТОВ «Грін Ленд Індастрі», а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 20.06.2023 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву. 10.07.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, аргументуючи тим, що позовні вимоги позивача є незаконними, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Згідно п.9 Договору, щорічна орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або на аналогічну суму натуральній - шляхом надання сільськогосподарської продукції (в тому числі шляхом надання послуг та виконанням робіт). П.11 Договору передбачено, що орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня, або за погодженням сторін в будь-який інший строк протягом року. Тобто, договором оренди землі передбачено, що орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня, але згідно договору, за погодженням сторін орендна плата за землю може бути сплачена в будь-який інший строк протягом року. Відповідач вказує, що твердження позивача щодо невиплати орендної плати ТОВ «Грін Ленд Індастрі»вчасно та в повному обсязі, що порушує права позивача як власника земельної ділянки та вказує про систематичне невиконання договору оренди землі в частині виплати орендної плати, не підтверджено належними і допустимими доказами, а саме позивач не надав докази невиплати з боку ТОВ «Грін Ленд Індастрі» на його користь орендної плати, не надав доказів систематичної невиплати ТОВ «Грін Ленд Індастрі» орендної плати, не надав доказів існування заборгованості з орендної плати, не зазначив періоди, за які існує заборгованість з орендної плати. Відповідачем вказано, що орендну плату по 2021-2022 роки включно за всі земельні ділянки було сплачено на користь позивача 10.02.2023 року. Орендні плату сплачено із незначним затриманням виплати коштів, але в строки, передбачені договором оренди для іншого строку виплати орендної плати річного терміну, що виключає факт істотного порушення своїх договірних зобов`язань з боку ТОВ «Грін Ленд Індастрі». Причиною вказаної затримки відповідач вказує обстановку в країні, а саме повномасштабне вторгнення російських військ на територію України, у зв`язку з чим навесні 2022 року посівні роботи були проведені з запізненням, блокування зернового коридору та ракетні обстріли портів та зернових терміналів, відсутність ціни на зернові, що призвело до важчої реалізації зерна. Крім того, восени 2022 року мали місце рясні дощі, погодні умови не дозволяли вчасно завершити збір урожаю, у зв`язку з чим збір урожаю завершився в кінці грудня 2022 року. Позивач не надав доказів наявності саме істотного порушення відповідачем договору оренди землі, а тому підстави нанесення істотної шкоди відсутні, оскільки відповідач не відмовився сплачувати орендну плату за землю, а сплатило її в інші строки, що зумовлено дією незалежних від волі відповідача обставин, не допускаючи при цьому істотних його порушень. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 1,3017 га, розташована в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.03.2023 року. Відповідно до відомості на видачу орендної плати від 10.02.2023 року, ТОВ «Грін Ленд Індастрі» виплатило [PERSON] орендну плату за оренду землі за 2021 та 2022 роки в сумі 7000 грн, що підтверджується підписом [PERSON] . Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Згідно п. «в» ч. 1 ст.96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що ТОВ «Грін Ленд Індастрі» не виконує належним чином умови договору оренду землі, не виплачує орендну плату вчасно, чим порушує його права як власника земельної ділянки. При цьому з наявних матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Грін Ленд Індастрі» сплатили орендну плату за користування земельною ділянкою [PERSON] за 2021 та 2022 роки, що підтверджується наданою відомістю від 10.02.2023 року, які містять підпис позивача, яким він підтвердив отримання коштів за орендну плату. Доказів, які б підтверджували протилежне, позивачем до суду не надано. Крім того, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, в той час як відповідачем доведено факт сплати орендної плати та надано обґрунтовані пояснення з приводу незначної затримки виплати, що пов`язана з повномасштабним вторгненням російських військ на територію України, та у зв`язку з цим проведення із запізненням посівних робіт у 2022 році, блокування Російською Федерацією зернових коридорів, ракетних обстрілів портів та зернових терміналів, порушення логістики, пізньою по часу реалізацію зернових і отримання прибутку для виплати орендної плати за паї. Доводи відповідача з даного приводу суд вважає обґрунтованими і переконливими. У зв`язку з цим, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди землі та повернення позивачу земельної ділянки є необґрунтованими і недоведеними, не підтвердженими належними доказами, тому не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 та ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, а тому понесені позивачем судові витрати не підлягають до відшкодування відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed