Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею [PERSON] , [INFO] , (дошлюбне прізвище- [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, актовий запис №1 від 09 травня 2015 року, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] , судовий збір, який підлягає сплаті при поданні позовної заяви про розірвання шлюбу, стягнути з відповідача на її користь. В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 09 травня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] укладений шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, актовий запис №1 від 09 травня 2015 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09 травня 2015 року. Від спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 20 лютого 2015 року виконавчим комітетом Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області. Позивач зазначає, що протягом 2019-2021 років сімейне життя між ним поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з квітня 2021 року. Позивач вказує, що у період перебування у шлюбі кожен з них мав протилежні погляди на шлюб та сім`ю, вони втратили взаєморозуміння через різні характери та погляди на життя, через постійні конфлікти та суперечки життя стало неможливим та нестерпним. Позивач вказує, що відповідач не хотів розуміти сутності проблем, які виникають у позивача, не здатен був підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги та не вважав за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. А тому продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає та вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер та між ними відсутнє нормальне спілкування. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, так як вони з відповідачем не перебувають в шлюбних відносинах близько двох років, а тому шлюбі між ними потрібно розірвати. Відповідно до ухвали суду від 25 квітня 2023 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено по цивільній справі судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання 26 липня 2023 року не з`явилась, проте 22 травня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, а 25 липня 2023 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про прийняття заочного рішення, відповідно до якого вона не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання по даній цивільній справі не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання, призначеного на 11 годину 00 хвилин 07 червня 2023 року був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом про отримання в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 2470000822829. Крім того на адресу суду повернулися конверт, в якому відповідачу [PERSON] за встановленою судом адресою реєстрації місця його проживання: [ADDRESS] , було направлено повістку про виклик в судове засідання призначене на 07 липня 2023 року з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В частині 1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому суд враховує норми ч. ч. 6-8 ст . 128 ЦПК України, аналіз положень яких вказує, що судова повістка разом із розпискою направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо в учасника справи відсутня офіційна електронна адреса або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та при цьому днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку або ж день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, двічі не з`явився до суду без поважних причин. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 травня 2015 року, про що виконкомом Гонорівської сільської ради Піщанського району Віницької області складено відповідний актовий запис за № 1 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони по справі являються батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Гонорівської сільської ради Піщанського району Віницької області (а.с.6). Судом встановлено, та не було спростовано під час судового розгляду, що причиною розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин сторін по справі стали різні погляди на шлюб та сім`ю, вирішення сімейних проблем, відсутність взаморозуміння через різні характери та конфліктні ситуації з даних причин. Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача до суду про підтримання позовних вимог. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи волевиявлення позивача їй після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). А тому, враховуючи, надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат, беручи до уваги, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею згідно квитанції № 77 від 21 березня 2023 року судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Outcome: approved