Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання, домовленості між ними про участь відповідача в утриманні дитини, яка знаходиться на утриманні матері, не досягнуто. Також, просить стягнути з відповідача на користь позивача та на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просить їх задовольнити. Вказала, що донька хворіє, через що потребує значних матеріальних затрат на лікування, тому в разі можливості просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця . Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки та її матері в загальному розмірі 50 % прожиткового мінімуму на обох. Пояснив, що має від першого шлюбу двох дітей, крім того, на даний час на його утриманні є вагітна дружина та її дитина, яка проживає разом з ними. Вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом роз`яснено позивачу, що відповідно до ст. 185 СК України, батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Тому позивач має право стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, в разі їх наявності, які не є предметом спору в даному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якого являється відповідач згідно з копією свідоцтва про народження. На даний час, сторони припинили подружні відносини, дитина знаходяться на утриманні матері, що підтверджується довідкою про склад сім`ї виданої головою ОСББ «Перспективне» м. Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області №20. У добровільному порядку відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. До того ж позивач не працює, займається доглядом та вихованням дитини до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Частинами другою, четвертою статті 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. До того ж, таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, яка знаходиться на утриманні позивача,проживаючи із нею, а також на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved