Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивачка 22.06.2023 звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, за змістом якої просить розірвати шлюб, зареєстрований 01.09.2020 Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №849, укладений між сторонами у справі та залиши позивачі прізвище « [PERSON] ». За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 01.09.2020, спільних неповнолітніх дітей не мають. Основна причина припинення шлюбу, як зазначає позивачка, - безвідповідальність відповідача до подружнього життя, відсутність допомоги у веденні домашнього господарства. Позивачка зауважує, що з січня 2022 року вони з відповідачем проживають окремо, спору про поділ спільного майна не мають, проте? відповідач не бажає розривати шлюб у позасудовому порядку. На підставі наведеного, з посиланням на 104, 110, 112-113 СК України, позивачка просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 26.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка через систему «Електронний суд» скерувала до суду заяву за вх.№ЕС-22626/23 від 01.08.2023 про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позов. Відповідач відповідно до заяви, яку він скерував до суду через систему «Електронний суд» 01.08.2023 за вх.№ЕС-22627/23, просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви відповідно до ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із засвідченою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01.09.2020 Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 01.09.2020 Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис за № 849. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, що не спростовано відповідачем, адже відповідних заперечень у передбачений процесуальний строк (відповідно до ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження) ним не висловлено, належних доказів не надано. Подружні стосунки між сторонами у справі припинені з січня 2022 року, спільне господарство не ведеться. Спір з приводу майнового спору на час розгляду справи відсутній. За нормою ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам позивачки, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111 СК України суд не вважає за доцільне. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », що є її особистим немайновим правом за змістом ст.295 ЦК України. Відповідно до ч.8 ст.6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає судовий збір, сплачений [PERSON] , у сумі 1 073,60 гривні. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved