Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Зазначає, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09.04.2021 по справі № 760/2130/20 за позовом [PERSON] до Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи скасовано наказ Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи № 396-к від 20.12.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] ; скасовано наказ № 398-к від 21.12.2019 «Про звільнення [PERSON] », яким [PERSON] звільнено з посади заступника директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи за одноразове порушення трудових обов`язків відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України; поновлено [PERSON] на посаді заступника директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи з 26.12.2019; стягнуто з Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2019 по 09.04.2021 включно у розмірі 508244, 75 грн. Рішення суду було залишено без змін судом апеляційної інстанції. Частиною 8 ст. 235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого підлягає негайному виконанню. У порушення вимог ст. 235 КЗпП України та у порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, позивача не було поновлено на роботі негайно, а поновлено тільки 01.07.2022 наказом директора ДНДІЛДВСЕ № 109-к від 01.07.2022 «Про поновлення на роботі [PERSON] », тобто поновлено на роботі на раніше займаній посаді по спливу 447 днів від дня прийняття судом рішення про поновлення на роботі. Отже час на який затримано виконання рішення суду про поновлення роботі складає 447 днів і стягненню підлягає компенсація за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі за 447 днів. Посилається, що приймаючи рішення про скасування наказів 396-к, № 398-к, поновлення позивача на роботі та стягнення з відповідача середньої заробітної плати на користь позивача, судом було проведено розрахунок середньоденного заробітку на момент звільнення. Відповідно до рішення суду середньоденний заробіток позивача на момент звільнення становив 1563,83 грн. Таким чином з Відповідача на користь Позивач підлягає стягненню 669 032,01 грн. (447- кількість днів помножена на 1563,83 - середньоденний заробіток). Відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України - працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Відповідно до вимог ст. 234 КЗпП України - у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року. Відповідно до вимог ст. 127 ЦПК України - суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, для звернення до суду з даною позовною вимогою законом передбачений 3-х місячний строк, який слід рахувати з дня коли позивач дізнався чи міг дізнатися про порушене право. Також законодавством передбачено зупинення перебігу позовної давності. Випадки зупинення перебігу позовної давності передбачені ст. 263 ЦПК України. Одним з випадків зупинення позовної давності є перебування Позивача у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. Відповідно зо вимог п. 4 ч. 1 ст. 263 ЦПК України - перебіг позовної давності зупиняється якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. Збройний напад росії на Україну 24.02.2022 є загальновідомим фактом та доказуванню не підлягає. Починаючи з 24.02.2022 на всій території України введений військовий стан який було неодноразово продовжено і який діє і на час підготовки даної позовної діяльності. Починаючи з 25.02.2022 по 19.10.2022 позивач проходив службу у складі Збройних Сил України, що є безумовною підставою для зупинення перебігу позовної давності. Посаду та справи позивач здав 19.10.2022 відповідно до наказу № 284 від 19.10.2022. Таким чином початок перебігу позовної давності для Позивача для звернення до суду з позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі починається з 20.10.2022 (з наступного дня після звільнення зі складу Збройних Сил України). Просить визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з перебування у складі Збройних сил України під час військового стану та поновити строк на звернення до суду. Окрім того, просить стягнути витрати на правничу допомогу витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 05.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення виклику сторін. 10 березня 2023 року до суду надійшов відзив на позов у якому відповідач позов визнав частково у сумі 336 428 грн за 308 робочих днів, виходячи з середньоденної заробітної плати у сумі 1092,30 грн. Стосовно підрахунку кількості днів та, відповідно суми компенсації та розрахунку середньоденного заробітку позивача, надав наступні заперечення та уточнення розрахунку днів та суми, що підлягає стягненню.

Outcome: partial