Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - позивач) через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою і просить визнати його наймачем кімнати [ADDRESS] ; зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради вчинити дії щодо приватизації за [PERSON] кімнати [ADDRESS] , без надання ордеру про надання житла. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1996 року він зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS] та з моменту вселення проживає в кімнаті [ADDRESS] . 20.06.2018 рішенням Сумської міської ради гуртожиток зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми. 05.10.2016 Сумська міська рада надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку. У березні 2023 року він звернувся до Управління «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради з заявою про приватизації кімнати [NUMBER] у гуртожитку. Листом від 10.03.2023 йому повідомлено про відмову у приватизації кімнати, у якому причиною відмови зазначено відсутність ордеру про надання житлової площі та відсутність його реєстрації саме у кімнаті [NUMBER] гуртожитку. На його звернення до обслуговуючої організації Сумського міського об`єднання громадян «Вікторія» з проханням надати належним чином завірену копію ордеру надано відповідь, з якої стало відомо, що копію ордеру він отримати не зможе. Зазначає, що кімната № [NUMBER] у гуртожитку належить до числа об`єктів, які підлягають приватизації, а він є суб`єктом приватизації, який на законних підставах зареєстрований та тривалий час проживає у гуртожитку, віднесеному до недержавного житлового фонду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві підтримав, просив задовольнити. 19.04.2023 представником Виконавчого комітету Сумської міської ради - Куценко А.Л. подано відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать житлові приміщення у гуртожитках, які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до наданих до органу приватизації документів [PERSON] необхідно зареєструватися у кімнаті [NUMBER] гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, громадянином до органу приватизації подається копія ордеру. Позивач до позову копії ордеру не надав та повідомив про його відсутність. Вказує, що позовні вимоги є безпідставними так як позивач не являється наймачем житлового приміщення у гуртожитку. Представник відповідачів Куценко А.Л. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки не надано копії ордеру про надання житла та позивач не зареєстрований у кімнаті та не є її наймачем. Заяви, клопотання. 19.04.2023 представником відповідачів подано відзив на позовну заяву. 09.06.2023 представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10.04.2023 по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.05.2023. 01.05.2023 підготовче судове засідання відкладено на 09.06.2023 для надання доказів. 09.06.2023 за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 21.06.2023. 21.06.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.07.2023. 10.07.2023 для надання доказів розгляд справи відкладено на 19.07.2023. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] з 26.07.1996 зареєстрований та проживає у гуртожитку по [ADDRESS] , що підтверджується відміткою про зареєстроване місце проживання в паспорті громадянина України (а.с. 8-9). Згідно пункту 68 Додатку № 1 до Протоколу загальних зборів мешканців гуртожитку від 28.03.2018 за адресою [ADDRESS] у кімнаті [ADDRESS] фактично проживали: [PERSON] - квартиронаймач; [PERSON] - дружина; [PERSON] - син (а.с. 10-15). Згідно наявних відміток у паспортах громадянина України дружина позивача [PERSON] та їхній син [PERSON] зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS] 03.12.2020 та 18.10.2021 відповідно. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 399 від 19.08.2014 затверджено акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку за адресою: [ADDRESS] від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області (а.с. 16). 05.10.2016 рішенням Сумської міської ради своїм № 1255-МР надано дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] (а.с. 17). 20.06.2018 рішенням Сумської міської ради № 3607-МР зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожиток за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). На звернення позивача Управління «Центр надання адміністративних послуг м. Суми» Сумської міської ради листом від 10.03.2023 повідомило, що задовольнити звернення стосовно передачі йому у приватну власність кімнати [ADDRESS] у управління не має законних підстав. Зазначено, що він не надав копії ордера на кімнату та відповідно до наданих документів він зареєстрований у гуртожитку по [ADDRESS] , тому необхідно зареєструватися у кімнаті [NUMBER] гуртожитку (а.с. 19-20). На звернення позивача Сумське міське об`єднання громадян «Вікторія» листом від 10.03.2023 повідомило, що немає змоги надати копії ордеру у зв`язку з тим, що під час прийняття гуртожитку їм не була передана картотека його попереднім власником, в тому числі по кімнаті [NUMBER] (а.с. 21). Згідно довідки АТ «Державний ощадний банк України» № 116.145-99/57 від 14.02.2023 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , значиться в основних списках громадян на отримання приватизаційних паперів. Житловий чек не використаний (а.с. 22). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон) приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до частини 1 статті 2 вказаного Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Частиною 2 статті 8 Закону передбачено, що передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Частиною 3 статті 8 Закону передбачено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (частина 10 статті 8 Закону). Отже, перелік підстав для відмови у приватизації житлових приміщень є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян визначено перелік документів, які необхідно надати до органу приватизації для оформлення приватизації, зокрема, копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Статтею 328 ЦК України визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до положень зазначених законів право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду мають громадяни України, які постійно на законних підставах проживають у них. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на законних підставах займає кімнату [ADDRESS] , однак не зареєстрований в ній, тому суд вважає необхідним визнати [PERSON] наймачем кімнати № [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, судом встановлено, що кімната [ADDRESS] , підлягає приватизації і ніяких обмежень щодо її приватизації, зокрема визначених у частині 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не встановлено. Відсутність у позивача [PERSON] копії ордеру на жиле приміщення позбавляє його можливості реалізувати своє право на приватизацію кімнати [ADDRESS] . З огляду на викладене, оспорюване відповідачем право позивача, що виникло із житлових правовідносин, підлягає захисту в обраний ним спосіб, а відтак суд вважає необхідним зобов`язати Сумську міську раду в особі в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради вчинити дії щодо приватизації за [PERSON] кімнати [ADDRESS] без надання ордера про надання житла.

Outcome: approved