Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, та просить визнати незаконним, та скасувати наказ відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради від 10 лютого 2023 року № 3-к про переведення [PERSON] на неповний робочий день, на 0,5 ставки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 10.01.2018 року позивачка працює бухгалтером відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради із повним робочим днем та посадовим окладом згідно штатного розпису. Наказом від 10.02.2023 року позивачку з 13.02.2023 року було переведено на роботу з неповним робочим днем на 0,5 ставки, у зв`язку із воєнним станом. З даним наказом позивачка не згодна та вважає його незаконним, адже змін в організації виробництва і праці у відділі освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради не було. Представник відповідача в.о. начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Жабко Т.М. подала до суду відзив. Пояснила, що позивачка працює бухгалтером у відділі освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки наказів, що стосуються переведення позивачки на неповний робочий день у лютому немає. Позивачкою надана відповідь на відзив, згідно якої позивачка просить задовольнити позовні вимоги, оскільки 10.02.2023 року керівником відділу їй було оголошено наказ в присутності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також, 13.02.2023 року [PERSON] виштовхала [PERSON] з робочого місця та повідомила, що її робочий день 4 години. З лютого 2023 року позивачка отримує 50% заробітної плати за 4 відпрацьовані години. В.о. начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради Жабко Т.М. надала заперечення, та пояснила, що не погоджується з доводами позивачки. Пояснила, що жодного наказу про переведення позивачки на неповний робочий день немає. Також повідомила, що позивачці у січні 2023 року зменшено обсяг посадових обов`язків, оскільки вона не справлялась з визначеним раніше обсягом роботи. Зменшений обсяг посадових обов`язків відносно позивачки зафіксовано в новій посадовій інструкції. В судове засідання учасники справи не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши письмові та електронні докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (ч.ч. 1, 4 статті 43 Конституції України). З пунктів 1.1, 1.2, 5.1, 5.2.4 Положення про відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (а.с. 106-115) вбачається, що відділ є структурним підрозділом Сосницької селищної ради, є юридичною особою, розпорядником бюджетних коштів першого рівня, має самостійний баланс. Начальник відділу видає у межах компетенції відділу накази, організовує контроль за їх виконанням. З розпорядження №23-к від 18.05.2022 року селищного голови [PERSON] слідує, що в.о. начальником відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради призначена [PERSON] . Згідно наказу №6-К від 10.01.2018 року (а.с.9) [PERSON] призначена бухгалтером відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради в порядку переведення з Конятинської сільської ради з посадовим окладом згідно штатного розпису. З табелю обліку використання робочого часу за січень 2023 року (а.с.126) вбачається, що [PERSON] фактично відпрацювала 131 годину за 20 робочих днів, з різною тривалістю відпрацьованих годин за робочий день - 8, 7, 6 год. З табелю обліку використання робочого часу за лютий 2023 року (а.с.125) вбачається, що [PERSON] фактично відпрацювала 80 годин за 16 робочих днів. З 01.02.2023 року по 10.02.2023 року (включно) по 6 годин кожного дня, а з 13.02.2023 року по 4 години кожного дня. З табелю обліку використання робочого часу за березень 2023 року (а.с.124) вбачається, що [PERSON] фактично відпрацювала 92 години за 23 робочих дні, по 4 години кожного дня. З табелю обліку використання робочого часу за квітень 2023 року (а.с.123) вбачається, що [PERSON] фактично відпрацювала 76 годин за 19 робочих дні, по 4 години кожного дня. З табелю обліку використання робочого часу за травень 2023 року (а.с.122) вбачається, що [PERSON] фактично відпрацювала 84 години за 21 робочий день, по 4 години кожного дня. Згідно довідки про доходи № 33 від 26.06.2023 року (а.с.121) вбачається, що [PERSON] отримала заробітну плату від відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради: за січень 4 986,93 грн., за лютий 5 834,2 грн., за березень 3 350 грн., за квітень 3 182,5 грн. Із змісту звукозапису (диск, а.с 141) судом встановлено, що [PERSON] , перебуваючи в робочий час, на робочому місці, повідомила позивачку про наказ №1-к від «9 числа» про встановлення щодо позивачки неповного шестигодинного робочого дня, у зв`язку з виробничою необхідністю, терміном з 10 січня по 28 лютого. Обґрунтувала цей наказ тим, що позивачка недисциплінована, та не виконує вимог [PERSON] , є некваліфікованим спеціалістом, відволікає [PERSON] від роботи. Оголосила, що попередження позивачки про зміну умов праці за два місяці до цих змін не відбулося через воєнний стан в Україні. Надати копію наказу позивачці [PERSON] відмовилась. Щодо здійснення позивачкою аудіозапису розмови між нею та її керівником [PERSON] , суд має висловити оцінку таким діям [PERSON] . Очевидним є те, що аудіозапис проводився приховано, та без згоди [PERSON] . Згідно ст. 236 ЦПК України зміст особистих паперів, листів, записів телефонних розмов, телеграм та інших видів кореспонденції фізичних осіб може бути досліджений у відкритому судовому засіданні або оголошений за клопотанням учасника справи лише за згодою осіб, визначених Цивільним кодексом України. Відповідно ч. 4 ст. 301 ЦК України обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою. Згідно ч. 3 ст. 307 ЦК України знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом. Зі змісту аудіозапису слідує, що згадане спілкування, по-перше, стосується службових відносин, та не зачіпає приватного (особистого) життя [PERSON] , а по-друге, зафіксував порушення трудових прав позивачки. Отже, аудіофіксування мало легітимну мету - захист прав та інтересів [PERSON] . Таким, чином в даному випадку дія положень ст.ст. 301, 307 ЦК України, ст. 236 ЦПК України на вказану ситуацію не розповсюджується. Судом було визнано явку представника відповідача обов`язковою для дачі особистих пояснень. Однак, [PERSON] в засідання не з`явилась, посилаючись на погане самопочуття, а потім - на перебування у відпустці. Згідно положень ст. 56 КЗпП за угодою між працівником і роботодавцем може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Оплата праці в цих випадках провадиться пропорціонально відпрацьованому часу або залежно від виробітку. Робота на умовах неповного робочого часу не тягне за собою будь-яких обмежень обсягу трудових прав працівників. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи із встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що наказу про встановлення позивачці неповного робочого дня не було, а [PERSON] ввела в оману [PERSON] , повідомивши про неіснуючий наказ, та про нові умови праці (неповний робочий день), чим грубо порушила угоду про працю. Разом з тим, підстав для задоволення позовних вимог немає, через відсутність оспорюваного наказу. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачкою.

Outcome: dismissed