Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі з ТОВ «Краснолиманське», в обґрунтування якого зазначив, що з 17.09.2019 по 24.02.2020 він перебував з відповідачем у трудових відносинах та був звільнений ч. 3 ст. 36 КЗпП, за власним бажанням. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 30.12.2020 з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 88257,55 грн. 21.06.2023 дана заборгованість повністю виплачена. Середньоденний заробіток позивача на дату звільнення складає 1000,66 грн, кількість робочих днів за період з 31.12.2020 (наступний день післі ухвалення рішення суду) по 30.06.2021 складає 121 дні. Таким чином, просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 121079,86 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали, позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, згідно з яким у задоволенні позовних вимог просив відмовити, розглянути справу без участі представника, а також просив застосувати шестимісячний строк для стягнення середнього заробітку та принцип розумної співмірності та пропорційності про визначенні суми середнього заробітку належного позивачу, шляхом зменшення розміру відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі 03.07.2023 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год. 01.08.2023, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» з 17.09.2018 по 24.02.2020, його середньоденний заробіток на дату звільнення складає 1000,66 грн. (а. с. 10-11). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 30.12.2020 з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 88257,55 грн, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 11.11.2020 по 30.12.2020 в сумі 35023,10 грн (а. с. 10-11). 21.06.2023 дана заборгованість [PERSON] повністю виплачена (а. с. 9). V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. За змістом ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст. 115 ч. 1 КЗпП України, ст. 24 ч. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (в редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022). Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 31.12.2020 (наступний день після ухвалення судового рішення по справі № 226/2585/20) по 30.06.2021 в сумі 121079,86 грн, виходячи з розрахунку: 1000,66 грн. х 121 робочий день за вказаний період. В той же час, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: - розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; - період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; - ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; - інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Тому, з урахуванням положень постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), приймаючи до уваги, що заборгованість роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум на день розгляду справи судом відсутня та вже стягнуту за рішенням суду від 30.12.2020 по справі № 226/2585/20 заборгованість по заробітній платі в сумі 88257,55 грн та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.11.2020 по 30.12.2020 в розмірі 35023,10 грн, дії позивача і відповідача та інші обставини справи, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат за період з 31.12.2020 по 30.06.2021 у сумі 53234,45 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 532,34 грн. На підставі ст. ст. 47, 115 КЗпП України, ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial