Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (надалі також «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі також «Відповідач») про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 10 118,54 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв`язку з виплатою на користь потерпілого у ДТП, яка сталася з вини Відповідача, страхового відшкодування в розмірі 20 237,07 грн., Позивач у відповідності до пункту 38-1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув права регресної вимоги до Відповідача, на якого не розповсюджується пільгове страхування транспортного засобу, щодо виплати 50% здійсненого страхового відшкодування. Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачем [PERSON] , подано заяву про визнання позову, в якій він просив здійснювати розгляд справи без його участі. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши доводи представника Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається зі змісту постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2020 року у справі №344/364/20 (набрала законної сили 17.04.2020 року), 06.01.2020 року о 22 год. 40 хв. у м. Івано-Франківськ по вул. Слобідська, 2. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Санг Йонг» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген Пассат» н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своіми діями [PERSON] порушив п.13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відтак, постановою Івано-Франківського міського суду міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2020 року у справі №344/364/20 (набрала законної сили 17.04.2020 року) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу «Санг Йонг» д.н.з. [NUMBER] застрахована у Приватного акціонерного товариства «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АО/3208347 від 20.03.2019 року, за яким ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» взяло на себе обов`язок в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч. 3 п. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно страхового акту № 200000275044 від 14.06.2020 року (а.с.22) пошкодження транспортного засобу потерпілого визнано страховим випадком та призначено до виплати у якості страхового відшкодування 20 237,07 грн. Позивач у справі здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 20 237,07грн. власнику транспортного засобу Вольксваген Пассат, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією платіжної інструкції № ЗР060185 від 16.06.2020 року (а.с.24). Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України визначено статтею 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, згідно пункту 13.2 статті 13 вказаного Закону розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Статтею 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено відповідальність за порушення умов страхування. Зокрема, пунктом 38-1.1 статті 38-1 Закону визначено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. У зв`язку з тим, що страхувальник [PERSON] віднесений до пільгової категорії громадян, що передбачена п. 2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», поліс №АО/3208347 було укладено між сторонами із застосуванням знижки в розмірі 50%, про що зафіксовано в полісі. Відтак, оскільки Відповідач [PERSON] не є особою, на яку розповсюджуються умови щодо пільгового страхування транспортних засобів, вважається, що на момент ДТП він керував забезпеченим транспортним засобом з порушенням умов договору страхування, у зв`язку з чим Позивач на підставі пункту 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право регресної вимоги до Відповідача у розмірі 50% від суми виплаченого потерпілому в ДТП страхового відшкодування у 20 237,07 грн. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на те, що вина Відповідача за заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, доведена постановою суду від 06 квітня 2020 року у справі №344/364/20 року, Суд дійшов висновку, що з Відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 10 118,54 грн. До початку розгляду справі по суті Відповідачем подано заяву про визнання позову. Вказана заява про визнання позову відповідає вимогам закону, не порушує прав інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках . Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду визначено статтею 142 ЦПК України. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 15, 979, 988, 993, 1191, 1192, 1194 ЦК України,

Outcome: approved