Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 21.09.2013 року виконкомом Іловайської міської ради міста Харцизька Донецької області за актовим записом № 63. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із відповідачем. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, бачення сімейних цінностей, поглядами на життя, на даний час спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим виникло непорозуміння та суперечки, що унеможливлює подальше спільне проживання, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Відповідно до розпорядження керівника апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області №159 від 01.05.2023 року, було здійснено повторний автоматичний розподіл даної справи у зв`язку із відрядженням судді Хоменко Д.Є. до іншого суду терміном на один рік. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 01.05.2023 року головуючим суддею по справі призначено Притуляка С.А. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.05.2023 року було прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує, також просив сплачений судовий збір залишити за ним та не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання та розміщення інформації про дату, час та місце судового засідання на сторінці Добропільського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб - порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет, відзив на позов не подала, у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст. ст.\~280\~ 282\~ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що виконкомом Іловайської міської ради міста Харцизька Донецької області було зроблено відповідний запис № 63 від 21.09.2013 року, що підтверджується долученим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2013 року. (а.с.13) Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить долучена копія свідоцтва про народження. (а.с.14) Відповідно до ст. ст. 21, 24\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.\~112\~СК України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинені, а примирення між подружжям неможливе. Суд вважає\~за необхідне\~також роз`яснити\~сторонам,\~що згідно\~з абз.2\~ч.\~3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, позивача в заяві від 19.05.2023 року просив суд судові витрати в розмірі 1073,60 грн. залишити за ним та не стягувати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved