Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.05.2020 був розірваний. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на утримання їхнього сина аліменти в розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилася, однак направила заяву у якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився також, направив до суду заяву у якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.05.2020 був розірваний. (а. с. 6-7). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 5), який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а. с. 8). Відповідач добровільно свого законного обов`язку по утриманню дитини не виконує, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов`язку по утриманню малолітньої дитини, чим порушує їхні майнові права, то на користь позивачки з нього необхідно стягувати аліменти, які суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved