Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом про усунення [PERSON] , [INFO] , від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , у віці 77 років, спадкоємцями якої є її донька - позивачка [PERSON] , [INFO] , та син - відповідач [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що 01.07.2021 за заявою позивачки відкрито спадкову справу приватним нотаріусом Бартковською О.В. після смерті спадкодавця [PERSON] . Спадковим майном є квартира [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 25.11.2002, зареєстрованого у реєстрі за № 2886, укладеного з [PERSON] . Відповідач також до нотаріуса подав заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, окрім сторін по справі, у [PERSON] не має. Вказано, що за життя [PERSON] повідомляла, що садовий будинок буде оформлений на праві власності на відповідача з умовою права її проживання там до смерті, а квартира [ADDRESS] залишається у спадок позивачці. Окрім цього, спадкодавця подарувала свою частку у квартирі [ADDRESS] відповідачу. Зазначено, 20.10.2020 [PERSON] було доставлено до Бородянської ЦРЛ у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та втратою свідомості, де їй було поставлено діагноз: церебросклероз, гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в басейні лівої СМА з формуванням обширної зони ішемії в лівій скронево-лобно-тімяної ділянки з елементами вторинного геморагічного пропитування з вираженим синдромом латеральної дислокації у вигляді правобічного спастичного геміпарезу до плегії в ріці, субтотальної афазії. Вказано, що позивачка за час перебування матері у Бородянській ЦПЛ постійно знаходилась разом в палаті протягом всього часу лікування до 06.11.2020. Після першого інсульту [PERSON] потребувала стороннього догляду, оскільки стан здоров`я був незадовільний. Позивачка дивилась за матір`ю, допомагала у соціально-побутовому плані, забезпечувала її матеріально їжею, ліками та іншими необхідними речами. В свою чергу, відповідач не провідував свою матір, не цікавився станом її здоров`я та не допомагав своїй матері під час лікування ані матеріально на утримання, ані морально, ані фізично. Зазначено, що 22.01.2021 [PERSON] було госпіталізовано до НКП «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» з діагнозом дисцикуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ (атеросклеротична, гіпертонічна). Стан після перенесеного ГПМК за ішемічним типом в басейні лівої СМА з формулюванням обширної зони ішемії в лівій скронево-лобно-тімяної ділянки з елементами вторинного геморагічного пропитування з вираженим синдромом летальної дислокації. Ускладнення виявлені лікарями - правобічний спастичний геміпарез до плегії в руці, субтотальна афазія, порушення функції ходи та самообслуговування. Під час перебування [PERSON] у Олександрійській лікарні була необхідність у рецептурних ліках, в зв`язку з чим позивачка уклала декларацію із сімейним лікарем [PERSON] в інтересах [PERSON] від 18.11.2020. Тоді відповідач також не здійснював належної допомоги своїй матері. 26.02.2021 [PERSON] була виписана з рекомендаціями: пацієнтка потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з наявністю вираженого рухомого дефіциту в лівих кінцівках, неможливістю самостійно себе обслуговувати в соціально-побутовому плані та маючи ознаки соціальної залежності від родичів. Вказано, що 26.02.2021 позивач перевезла [PERSON] до пансіонату, де за нею був постійний догляд. Там [PERSON] перебувала по 08.03.2021, на підставі договору № 26/02 від 26.02.2021 про надання платних послуг утримання у житловому приміщенні. В подальшому позивачка [PERSON] забрала до себе додому та протягом десяти діб доглядала за матір`ю самостійно разом з її онуком. Потім 18.03.2021 знову перевезла до пансіонату для здійснення повноцінного догляду медсестрами на підставі договору № 18-03 від 18.03.2021 про надання платних послуг утримання у житловому приміщенні. Сплату за перебування [PERSON] здійснював чоловік позивачки з власної платіжної картки. За весь час перебування [PERSON] відповідач жодного разу не навіщав своєї матері, не поцікавився чи потрібна будь яка допомога по догляду за матір`ю. Зазначено, що після того як [PERSON] стало краще, позивачка перевезла свою матір у садовий будинок, який призначений для постійного проживання, та винайняла доглядальницю за [PERSON] для цілодобового догляду. Позивака повністю оплачувала догляд за матір`ю, продукти харчування матері та доглядальниці, необхідні ліки та інші потрібні речі. При цьому за час перебування [PERSON] вдома у садовому будинку відповідач неодноразово направляв ріелтора до будинку з метою його продажу, хоча його матір в той час почувала себе краще. Вказано, що у червні 2021 [PERSON] втратила свідомість, впала в кому. 24.06.2021 [PERSON] госпіталізовано до Київської клінічної лікарні № 1, де лікарі врятувати її не змогли. Протягом останніх трьох днів життя [PERSON] позивачка перебувала поряд з матір`ю, продовжувала надавати їй необхідну допомогу. Відповідач жодних належних дій по допомозі матері не вчиняв. Зазначено, що 27.06.2021 позивачка уклала договір замовлення на організацію та проведення поховання [PERSON] та всі витрати на поховання понесла самостійно, допомога від відповідача не надійшла. Позивачка стверджує, що з моменту коли спадкодавець [PERSON] вперше потрапила до лікарні з інсультом та до її смерті відповідач не вчиняв жодних дій задля допомоги своїй матері у зв`язку з її безпорадним станом через тяжку хворобу, ухилявся від надання допомоги, не турбувався про матір, яка не мала змоги самостійно пересуватись, обслуговувати себе самостійно у соціально-побутовому плані, не цікавився станом здоров`я своєї матері, не перевідував у лікарнях, пансіонаті та коли спадкодавець перебувала з доглядальницею вдома, не підтримував матір морально, не спілкувався з нею по телефону. З посиланням на частину 5 ст. 1224 ЦК України позивачка просить задовольнити позов (а.с. 56-65). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2023 відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 66). 01.05.2023 до суду надійшов відзив на позов у якому представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на надуманість позовних вимог. Зазначено, що відповідач зі своєю дружиною оплачував лікування [PERSON] у клініці Віва, де проходила амбулаторне лікування [PERSON] під час проживання з відповідачем, що підтверджується медичною документацією. Викладені у позові обставини не підтверджені доказами і ґрунтуються виключно на особистих переконаннях позивачки, що буде спростовано наданими відповідачем доказами (а.с. 77-164). 12.05.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій представник позивачки [PERSON] просить задовольнити позов (а.с. 198-214). Ухвалою суду від 16.05.2023 задоволено клопотання представників сторін про виклик свідків (а.с. 191, 192). Ухвалою суду від 01.06.2023 за клопотанням представника позивачки [PERSON] витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бартковської О.В. копію матеріалів спадкової справи № 67902615 (номер у нотаріуса 1/2021) до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 226, 227). Ухвалою суду від 01.06.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 224, 225). В судовому засіданні позивачка та представник позивачки [PERSON] просили задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Відповідач та його представник [PERSON] заперечували проти позову, посилаючись на його надуманість та безпідставність. Відповідач пояснив, що коли його матір поклали в Бородянську лікарню він до матері приїжджав разів зо три. В Олександрійській лікарні, де [PERSON] лежала з листопада 2020 року по лютий 2021 року, він постійно з дружиною приїздили до його матері, доглядали за нею. Тоді його сестра [PERSON] була у матері лише декілька разів. До матері в пансіонат він приїжджав двічі та сказав, що забере звідти матір, при цьому відповідачка перша забрала матір додому. Сестра його не повідомила про те, що другий раз відвезла матір в пансіонат. З квітня по травень він матір не бачив, лише сестрі телефонував, тоді ж відповідачка говорила, що все добре, присилала фото. Він пропонував сестрі продати будинок в с. Червона Слобода, поселити матір в її квартирі, яку здавали в оренду, найняти доглядальницю для якісного догляду за матір`ю та доглядати по два тижні за матір`ю почергово з сестрою, на що відповідачка відмовилась. З травня 2021 р. [PERSON] була в селі з доглядальницею, в село до матері він приїжджав 3-4 рази, там зробив пандус, щоб матір у візку вивозити з хати на вулицю. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бартковська О.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, при причини неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши сторін по справі та їхніх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Як пояснили позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] , вони є дітьми [PERSON] та у визначений законом строк подали заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бартковської О.В., якою відкрито спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] , інших спадкоємців у останньої, окрім сторін по справі, не має (а.с. 13-15). З матеріалів справи убачається, що спадковим майном є квартира [ADDRESS] , право власності на яку Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зареєстровано за [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 25.11.2002 укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Максимковою О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2886 (а.с. 16, 17). Отже, сторони по справі: позивачка, як донька, та відповідач, як син, є спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , відповідно норми ст. 1261 ЦК України. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Згідно норми ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка просить усунути відповідача [PERSON] від спадщини з посиланням на те, що відповідач ухилявся від надання допомоги своїй матері [PERSON] , яка через тяжку хворобу та похилий вік перебувала у безпорадному стані - не могла самостійно пересуватися та самостійно себе обслуговувати. Відповідно довідки про причину смерті від 26.06.2021, [PERSON] померла [INFO] у зв`язку з інфарктом головного мозку (а.с. 12). На підтвердження позовних вимог позивачкою надані: виписка № 3229/596/501 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення, відповідно якої [PERSON] у період з 20.10.2020 по 06.11.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні у Бородянській центральній районній лікарні з діагнозом церебросклероз, гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в басейні лівої СМА з формуванням обширної зони ішемії в лівій скронево-лобно-тімяної ділянки з елементами вторинного геморагічного пропитування з вираженим синдромом латеральної дислокації у вигляді правобічного спастичного геміпарезу до плегії в ріці, субтотальної афазії (а.с. 18, 19); виписний епікриз № 2100145, відповідно якого [PERSON] з 22.01.2021 по 26.02.2021 знаходилась на лікуванні в Олександрійській клінічній лікарні м. Києва з діагнозом дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ (атеросклеротична, гіпертонічна); стан після перенесеного ГПМК за ішемічним типом в басейні лівої СМА з формулюванням обширної зони ішемії в лівій скронево-лобно-тімяній ділянці з елементами вторинного геморогічного просочування з вираженим синдромом летальної дислокації. Виявлені ускладнення: правобічний спастичний геміпарез до плегії в руці, субтотальна афазія, порушення функції ходи та самообслуговування. Пацієнтка потребує постійного стороннього догляду у зв`язку із наявністю вираженого рухомого дефіциту в лівих кінцівках, неможливістю самостійно себе обслуговувати в соціально-побутовому плані та маючи ознаки соціальної залежності від родичів (а.с. 20); протокол магнітно-резонансної томографії головного мозку від 30.10.2020 [PERSON] (а.с. 21); декларацію № 0001-3Р59-К0А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 18.11.2020 пацієнта [PERSON] , у якій довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом зазначена [PERSON] (а.с. 22); договори № 26/02 від 26.02.2021 та № 18-03 від 18.03.2021 про надання платних послуг утримання у житловому приміщенні укладених між [PERSON] та ФОП [PERSON] щодо розміщення для тимчасового проживання та здійснення цілодобового догляду за [PERSON] (а.с. 23-28, 29-34); платіжне доручення від 03.06.2021 про сплату [PERSON] коштів [PERSON] (а.с. 35); платіжні доручення від 24.04.2021, 26.05.2021 про сплату [PERSON] коштів [PERSON] (а.с. 35, 37); квитанцію від 24.04.2021 про сплату [PERSON] коштів ФОП [PERSON] (а.с. 36); чеки аптек (а.с. 38-40); договір замовлення № 3.40364П на організацію та проведення поховання від 27.06.2021 укладений [PERSON] про надання ритуальних послуг щодо померлої [PERSON] та квитанцію про їх оплату (а.с. 41, 42). Відповідач заперечує обставини щодо його ухилення від надання допомоги та догляду за спадкодавцем [PERSON] , при цьому, серед іншого, надав протокол виклику/направлення на госпіталізацію [PERSON] від 12.07.2020; документи щодо медичних обстежень [PERSON] та оплати медичних послуг Медичної клініки Віва за 13.07.2020, 16.07.2020, 17.07.2020, 21.07.2020, 22.07.2020, 21.08.2020, 22.08.2020; виписний епікриз № 2102482, відповідно якого [PERSON] з 23.11.2020 по 21.01.2021 знаходилась на лікуванні в Олександрійській клінічній лікарні м. Києва; обстеження логопеда відділення нейрореабілітації щодо [PERSON] та записи занять логопеда з 25.11.2020 по 21.12.2020 (а.с. 106-134, 138, 139, 144-149). Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Свідок зі сторони позивачки [PERSON] засвідчила, що знала матір сторін по справі [PERSON] з 1972 року, з якою разом працювали в столичному будинку побуті та постійно спілкувались. Востаннє телефонувала їй [PERSON] [INFO] , говорила, що у неї все добре. В подальшому коли вона подзвонила позивачці, [PERSON] сказала, що в її матері інсульт, швидка забрала останню в лікарню у Бородянку. Вона багато спілкувалась з [PERSON] по телефону. Коли забрали [PERSON] з лікарні вона приїхала додому до позивачки. [PERSON] тоді не говорила, очима, мабуть, розуміла. Потім [PERSON] знаходилась в Олександрійській лікарні та в пансіонаті. 08.03.2021 вона їздила в пансіонат до [PERSON] , яка не розмовляла, присісти їй показала рукою. У подальшому [PERSON] їй подзвонила та сказала, що забрала матір додому, бо відповідач був проти знаходження матері в пансіонаті. У травні перевезли [PERSON] на дачу, де постійно знаходився чоловік [PERSON] . Вона спілкувалась по вайберу, тоді [PERSON] у дворі возили на візку. Другий інсульт у [PERSON] стався в обласній лікарні, там і померла. Вона запитувала у [PERSON] чи потрібна допомога, на що позивачка сказала, що не потрібна, що поговорить із [PERSON] та вирішить з ним. За період хвороби до [PERSON] вона приходила двічі. [PERSON] перебуваючи на пенсії працювала, була забезпечена, ще хотіла допомогти онукам. Свідок зі сторони відповідача [PERSON] засвідчила, що з дитинства знала сім`ю сторін по справі, постійно з ними спілкується. Вона перевідувала [PERSON] коли та захворіла 4-5 разів в Олександрійській лікарні та на дачі. На дачі в с. Червона [PERSON] була сиділка, проте там не було продуктів, тому вона, відповідач і його дружина [PERSON] їздили в магазин та привезли продукти. В Олександрійській лікарні [PERSON] брала її за руку, все розуміла, плакала, проте не говорила. В лікарню вони теж втрьох привозили постіль, креми, банани, [PERSON] робила [PERSON] масаж, доглядала за нею. Свідок зі сторони відповідача [PERSON] засвідчила, що працює медсестрою в Олександрійській лікарні, [PERSON] була їх пацієнткою, тривалий час у них лікувалась, була лежачою. Доставляли до лікарні [PERSON] близько двох років тому відповідач та його дружина [PERSON] . Позивачку вона бачила разів зо два. Коли приходила позивачка, то [PERSON] дуже кричала, у хворої була істерика, не могли її заспокоїти. Мила, переодягала, робила масаж та доглядала за [PERSON] невістка, яка з відповідачем ходили часто. Лежала у лікарні [PERSON] більше місяця. Свідок зі сторони відповідача [PERSON] засвідчила, що працює молодшою медсестрою в Олександрійській лікарні. У них довгий час двічі лежала на лікуванні [PERSON] , до якої приходили син з невісткою, які переодягали, годували хвору, міняли постіль, що приносили з дому. [PERSON] все розуміла, кивала, але не розмовляла. Коли до неї приходила дочка, то [PERSON] проявляла агресію, плакала, тому просили завідуючу, щоб не впускали позивачку, щоб не зашкодити хворій. За весь час вона 2-3 рази бачила позивачку. Відповідача з дружиною вона бачила щозміни подовгу, які доглядали за [PERSON] , возили її на вулицю на візку. Відповідно правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 31 січня 2023 року у справі № 467/350/21, від 26 квітня 2023 року у справі № 127/28690/21, від 26 червня 2023 року у справі № 466/6613/20, для задоволення вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає до уваги покази вищевказаних свідків, оскільки вони підтверджуються письмовими доказами, зокрема медичними документами про знаходження [PERSON] на лікуванні та про стан її здоров`я, що свідчить про перебування [PERSON] у безпорадному стані. Отже, судом встановлено, що у період коли спадкодавець [PERSON] потребувала стороннього догляду і піклування, позивачка опікувалася над своєю матір`ю, дбала про неї, доглядала, купувала необхідні ліки, влаштовувала [PERSON] до пансіонату, винаймала доглядальницю. Разом з тим, відповідач також приймав участь у госпіталізації матері до Олександрійської клінічної лікарні м. Києва, дбав за [PERSON] та доглядав за нею в лікарні, перевідував свою матір коли та знаходилася в селі, купував продукти, створював побутові умови для можливості вивозити хвору на прогулянки. Суду не доведено жодними доказами, у тому числі показами свідка з боку позивачки, що позивачка або інші особи звертались до відповідача [PERSON] з проханням надання будь якої допомоги у зв`язку з хворобою [PERSON] під час її безпорадного стану та відповідач своїми умисними діями чи бездіяльністю ухилявся від надання такої допомоги, а також не надано доказів на підтвердження потреби спадкодавця в допомозі саме від відповідача. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, за викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в позові, понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу адвоката покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed