Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернулося ТОВ «АКТІС ІНВЕСТ» з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В позовній заяві зазначає, що 20 вересня 2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "УКРСОЦБАНК» (іпотекодержатель) та гр. [PERSON] (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 032/06-113і, згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за договором кредиту № 032/29-379К від 20 вересня 2007 року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, нерухоме майно, яким є чотирикімнатна квартира № 2 (два), загальною площею 199,2 (сто дев`яносто дев`ять цілих дві десятих) кв.м., жилою площею 106,2 (сто шість цілих дві десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В подальшому квартира [ADDRESS] , на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та п.п. 4.5.4. п. 4 статті 4 іпотечного договору № 032/06-113і від 20.09.2008р., у в`язку з невиконанням основного зобов`язання перед іпотекодержателем, була продана Товариству з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ». Таким чином, власником квартири [ADDRESS] є Товариство з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ». Згідно з технічним паспортом Ірпінського бюро технічної інвентаризації квартира [ADDRESS] є частиною житлового будинку. Разом з тим, частина житлового будинку, яка складається з квартири [ADDRESS] розміщена на земельній ділянці площею 0,0173 га., цільове призначення присадибна ділянка, з кадастровим номером 3210945600:01:078:0195 та належить гр. [PERSON] . Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0173 га., з кадастровим номером 3210945600:01:078:0195 за адресою [ADDRESS] вартість земельної ділянки становить 38 130,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ» вважає, що будучи власником зазначеного вище житлового будинку, воно має право на набуття у власність земельної ділянки, яка є належною до цього житлового будинку та для його обслуговування. Наразі, права ТОВ «АКТІС ІНВЕСТ» є порушеними та такими, що підлягають захисту шляхом визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210945600:01:078:0195 площею 0,0173 га. з огляду на наступне обґрунтування. За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. На підставі викладеного, у відповідача автоматично припинилося, а у позивача - ТОВ «АКТІС ІНВЕСТ» автоматично виникло право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0173га., із цільовим призначенням присадибна ділянка, кадастровий номер 3210945600:01:078:0195, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з набуттям права власності на розташований на ній житловий будинок. При цьому слід зазначити, що право власності позивача на земельну ділянку, загальною площею 0,0173 га., із цільовим призначенням присадибна ділянка, кадастровий номер 3210945600:01:078:0195, яка розташована за адресою: [ADDRESS] виникає лише з моменту його державної реєстрації, що в цьому випадку можна зробити лише на підставі рішення суду. Просить суд визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 39369704, місцезнаходження: вул. Олександра Довженка, буд. 18, м. Київ, 03057) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0173 га., із цільовим призначенням присадибна ділянка, кадастровий номер 3210945600:01:078:0195, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ», код ЄДРПОУ 39369704 судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ» через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі позивача за наданими доказами, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву відповідач не надав, що не позбавляє суд можливості ухвалити рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 вересня 2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (Іпотекодержатель) та громадянином [PERSON] (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 032/06-113і. Згідно п.1.1. договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за договором кредиту № 032/29-379К від 20 вересня 2007 року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, надалі за текстом - «Основне зобов`язання» нерухоме майно, яким є чотирикімнатна квартира №2 (два), загальною площею 199,2 (сто дев`яносто дев`ять цілих дві десятих) кв.м., жилою площею 106,2 (сто шість цілих дві десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу 228501679 від 18.10.2020 квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 199,2кв.м., жилою площею 106,2кв.м., складається із чотирьох кімнат, належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ», код ЄДРПОУ: 39369704; підстава для державної реєстрації договір купівлі-продажу, серія та номер: 1826, виданий 12.10.2020, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О.С. Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 08.08.2007 року за реєстраційним номером 1259 житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] , розмір частки власності: кв. № 1, кв. № 2 . З даних експлікації на житловий будинок індивідуального житлового фонду літер «А» [ADDRESS] складається з двох квартир; кв. № 1 : займає І, ІІ, ІІІ поверхи загальна площа - 199,2кв.м., житлова -106,2кв.м., допоміжна - 88,7кв.м., площа літніх приміщень - 4,3кв.м. ; кв. № 2 займає 1 поверх, загальна площа 199,2кв.м., житлова - 106,2кв.м., допоміжна - 88,7кв.м., площа літніх приміщень - 4,3кв.м. З Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3220776522020 від 27.10.2020 земельна ділянка, з кадастровим номером 3210945600:01:078:0195, місце розташування: [ADDRESS] ; цільове призначення присадибна, категорія земель: землі житлової та громадської забудови; площа земельної ділянки 0,0173га належить на праві приватної власності [PERSON] . Щодо відомостей про обмеження у використанні земельної ділянки: вид обмеження у використанні земельної ділянки площею 0,0173га - Охоронна зона навколо промислового об`єкта, підстава для виникнення обмеження № 1573 від 26.11.2007 року, строк дії обмеження - безстроково; вид обмеження у використанні земельної ділянки площею 0,0173га - Зона радіоактивно забрудненої території, підстава для виникнення обмеження № 1573 від 26.11.2007 року, строк дії обмеження - безстроково. Згідно кадастрового плану земельної ділянки 3210945600:01:078:0195, експлікації земельних угідь всього земель 0,0173га, в тому числі під житловою забудовою одно-та двохповерховою - 0,0031га, під житловою забудовою одно-та двохповерховою - 0,0088га, під житловою забудовою одно-та двохповерховою - 0,0055га. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача з посиланням на ст. 120 ЗК України зазначав про необхідність визнання права власності на спірну земельну ділянку, на який розташований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що набуття права власності на жилий будинок тягне за собою перехід права власності на земельну ділянку або її частину, на якій він розміщений. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача); розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Пунктом 6 вищезазначеної статті зазначено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності на земельну ділянку. Статтею 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України чітко визначені істотні умови договору при набутті права власності на земельну ділянку у зв`язку з набуттям права власності на об`єкт нерухомості - зазначення розміру та кадастрового номеру земельної ділянки. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 4 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Вищезазначена норма передбачає передачу в іпотеку разом з нерухомістю і земельної ділянки, на якій остання розташована, проте дану норму не можна тлумачити як передачу такої ділянки автоматично. На думку суду, у випадку передачі в іпотеку квартири в житловому будинку необхідною є вказівка на ідентифікуючі ознаки земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування предмету іпотеки, зокрема її кадастровий номер, цільове призначення. В постанові від 30 вересня 2015 року в справі №6-1003цс15 Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно з якою за змістом ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Велика Палата Верховного Суду у постанові № 689/26/17 від 16 червня 2020 року висловила правову позицію про те, що оскільки сторони не обумовили розмір земельної ділянки, яка переходить у власність позивача, судам необхідно з`ясувати дійсні наміри сторін щодо такого розміру. Для цього необхідно встановити, який розмір земельної ділянки, призначений для розміщення і обслуговування будинку в якому знаходиться квартира, що перейшла у власність іпотекодержателя, є нормативно визначеним у місцевості, де він знаходиться, а також для визначення тієї частини земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування будинку позивача, слід з`ясувати, чи використовує відповідач відповідну земельну ділянку, яку саме її частину та для якої мети. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заявляючи вимоги про визнання права власності на всю земельну ділянку загальною площею 0,0173 га., із цільовим призначенням присадибна ділянка, кадастровий номер 3210945600:01:078:0195, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій розташований будинок в якому знаходиться квартира передана в іпотеку Банку предмет іпотеки, представник позивача не надав доказів, які підтверджували б те, що для обслуговування нерухомого майна необхідно задіяти всю площу земельної ділянки. Представник позивача не заявляв клопотання про призначення експертизи, необхідної для визначення площі земельної ділянки для обслуговування частини житлового будинку в якому знаходиться квартира [ADDRESS] . Більш того, як вбачається із матеріалів цивільної справи, місце розташування земельної ділянки з кадастровим номером 3210945600:01:078:0195, площею 0,0173га є [ADDRESS] . Нерухоме майно, яким є чотирикімнатна квартира № 2 (два) , загальною площею 199,2кв.м., жилою площею 106,2кв.м., право власності на яку перейшло ТОВ «АКТІС ІНВЕСТ» за іпотечним договором № 032/06-113і від 20 вересня 2008 року, знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вказане свідчить, що адреси будинків різні, де знаходиться зазначена вище квартира, що перейшла у власність позивачу, та земельна ділянка на якій розміщений будинок № 42/1 . Отже, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed