Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

07.04.2023 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Іванову Т.В. звернулася в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 07.02.2019 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 53. В обґрунтування позову позивач зазначив, що шлюбні відносини із відповідачем припинені в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя та різні характери. Крім того вказала, що від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей. Позивач виховує двох малолітніх дітей,народжених від попереднього шлюбу. Відповідач на даний час погано ставиться до діточок позивача, у зв`язку із чим позивач вимушена була припинити з відповідачем фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства з грудня 2021 року. Вказане унеможливлює подальше проживання позивача та відповідача однією сім`єю. На даний час шлюб між сторонами існує формально, тому подальше перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] суперечить інтересам позивача та її дітей, й більш того створює небезпеку для позивача з огляду на національні традиції відповідача та висловлені ним погрози на адресу позивача й її дітей. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.04.2023 р. відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Одночасно, в ухвалі відповідачу роз`яснення, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Іванова Т.В. надала заяву про слухання справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином на своєчасно. У поштових повідомленнях від 13.06.2023 р. і 24.07.2023 р. листоношею проставлена відмітка про відсутність відповідача за місцем проживання. Відповідно до положень пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 07.02.2019 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та про що зроблений відповідний актовий запис № 53. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини припинені з грудня 2021 року. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Крім того, згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що під час реєстрації шлюбу відповідач не змінювала прізвище, а тому і надалі продовжує іменуватися прізвищем [PERSON] . З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Згідно з статтею 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 073,60 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved