Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого маю доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з відповідача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі. Просить стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 /4 частки від доходу (заробітку), щомісячно, що підлягає щорічній індексації, до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11.04.2023року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 02.09.2015року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн, щомісячно, з індексацією відповідно до закону з 15.07.2015р. та до досягнення дитиною повноліття. Згідно\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення. Таким чином, із викладеного вище вбачається, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду. Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. У\~статті 192 СК України\~наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення\~розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Також, згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Разом з тим, позивач не надала суду жодних документально підтверджених доказів щодо розміру доходів відповідача, відсутні докази в підтвердження покращення матеріального становища відповідача з моменту ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів, що\~надає йому можливість сплачувати аліменти у новому, більшому розмірі. Також позивач не надала доказів, що свідчать про погіршення її матеріального стану та/або погіршення стану здоров`я. Більше того, само по собі збільшення витрат позивача на утримання дитини не є обставиною у розумінні\~ст. 192 СК України, яка сама по собі надає право вимагати збільшення розміру аліментів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6\~ст.81 ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач не надала доказів на підтвердження обставин, передбачених\~ст. 192 СК України, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів. А також, є недоведеною вимога\~про зміну способу стягнення аліментів, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed