Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до АТ «Ідея Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. 22.02.2022 року, за №27. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. було вчинено виконавчий напис №217 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 50 791, 92 грн. Позивач зазначає, що у неї відсутні будь - які зобов`язання перед АТ «Ідея Банк». Жодних вимог від відповідача про усунення певних порушень позивач не отримувала. Відсутні докази, які б свідчили про безспірність заборгованості або іншої відповідальності АТ «Ідея Банк». Позивач вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на викладені обставини, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2022 року відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.01.2023 року продовжено процесуальний строк розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.03.2023 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню закрито та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.04.2023 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. виконавчий напис, реєстровий номер 214 від 22.02.2022 року, та документи на підставі яких такий був вчинений. 24.10.2022 року представник відповідача АТ «Ідея Банк» скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить у позові відмовити. Відзив вмотивований тим, що АТ «Ідея Банк» не погоджується із позовом, вважає його надуманим, безпідставним та необґрунтованим, натомість виконавчий напис, вчинений 22 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. за реєстровим № 217, таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню. Зазначає, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки [PERSON] як позичальник згідно Кредитного договору, власних зобов`язань не виконувала, станом на 10.01.2022 в неї утворилась заборгованість за таким договором у розмірі 48 891,92 гривень. AT «Ідея Банк» звернулось що приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М,. із заявою від 21.02.2021 № 12.4.2/13701 про вчинення виконавчого напису та стягнення з [PERSON] 48 891,92 грн. боргу за Кредитним договором. На виконання вимог Переліку AT «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису. Стверджує, що спірний виконавчий напис відповідає всім вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку та Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак є законним та підлягає виконанню. Також зазначає, що AT «Ідея Банк» надіслало позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 10.01.2022 за Кредитним договором, за допомогою якої Позивач була повідомлена про те, що в неї наявна заборгованість за таким Кредитним договором, вказано розмір боргу, а також з чого такий складається. Попереджено також про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Відповідача у випадку її непогашення в тридцятиденний строк з дня направлення відповідної вимоги, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень цінних листів AT «Ідея Банк», описом вкладення до цінного листа, а також фіскальним чеком по оплаті вищевказаних послуг поштового зв`язку. 12.12.2022 року представник позивача скерувала на адресу суду відповідь на відзив, з якої вбачається, що з поданих відповідачем доказів не встановлено, що при вчинення виконавчого напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, у зв`язку із чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, сума відсотків, комісії та штрафів, зазначені у написі, є безспірними. Просить позов задовольнити повністю. 16.12.2022 року представник АТ «Ідея Банк» відповідача скерувала на адресу суду заперечення на відповідь на відзив. Заперечення вмотивовані тим, що заборгованість позивача є підтвердженою належними доказами, в тому числі випискою по рахунках позивача, з якої вбачається, суми сплачених нею коштів і зарахування у погашення відповідної заборгованості, детальним розрахунком заборгованості, який проведено відповідно до умов Кредитного договору, та з врахуванням платежів здійснених позивачем, що в сукупності підтверджує наявність безспірної заборгованості. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.01.2023 року продовжено процесуальний строк розгляду цивільної справи. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.03.2023 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19.06.2023 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. належим чином завірену копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., реєстровий номер 214 від 22.02.2022 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 50 791, 92 грн., та документи на підставі яких такий був вчинений. 19.07.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. долучено до матеріалів справи завірену копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., реєстровий номер 214 від 22.02.2022 року. Представник позивача Шуріна Н.Р. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими повідомленнями. Пояснень на позов не подала. Суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими повідомленнями. Пояснень на позов не подала. Суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Водночас, суд врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Суду також не подано будь-яких інших доказів, які доводять об`єктивну неможливість відповідача та представників третіх осіб прибути у судове засідання, прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку, а також неможливість забезпечить участь у судовому засіданні уповноваженого представника. З врахуванням тривалості провадження у справі, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК). На підставі наданих суду доказів встановлено, що 28.01.2019 року між [PERSON] та АТ «Іде Банк» укладено угоду №С-606-010248- 19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. 22.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, за реєстровим номером 217 про стягнення з [PERSON] на користь до АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 48 891,92 грн. 10.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русенецької О.О., відкрито виконавче провадження №69613598 на підставі виконавчого напису №217 від 22.02.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 48 891,92 грн. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Згідно правового висновку Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, постанова у справі № 756/7916/15-ц, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] з наявністю у неї заборгованості перед АТ «Ідея Банк» не згідна, оскільки не погоджується з розрахунком та сумою заборгованості, що визначена в оспорюваному виконавчому написі, вважає її штучно збільшеною АТ «Ідея Банк», а отже такою, що не є безспірною. Водночас, з досліджених судом доказів встановлено, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису, не було дотримано всіх вимог, передбачених підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Позивач заперечує існування боргу, відображеного в оскаржуваному виконавчому написі, оскільки вважає, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безпірними. Згідно приписів ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказані обставини свідчать про недотримання приватним нотаріусом вказаних вимог Порядку чим було порушено права позивача щодо можливості спростування розміру заборгованості. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з цим, відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якою стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року набрала законної сили, тим самим встановивши обов`язок для стягувача для одержання виконавчого напису надавати нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Оскільки судом не встановлено, що стягувачем надано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис виконавчий напис, вчинений 22.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., за реєстровим номером 217 про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 50 791,92 грн. За таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, оскільки встановлено наявність підстав для скасування виконавчого напису нотаріуса та наявність підстав, які свідчать, що борг не є безспірним, позов підлягає до задоволення. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставіст.141 ЦПК України, з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір, в розмірі 1073 грн. 60 грн.

Outcome: approved