Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до виповнення повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони є батьками їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , народженого в шлюбі. Впродовж тривалого часу вони не підтримують сімейних стосунків із [PERSON] та проживають окремо. Син [PERSON] в даний час і в подальшому буде проживати за фактичним місцем проживання або реєстрації матері, позивачки по справі. [PERSON] не відомо, чи працевлаштований відповідач в даний час і чи має постійний заробіток. [PERSON] інших неповнолітніх дітей та утриманців не має, він є здоровою та працездатною особою, а тому зможе сплачувати аліменти на рівні частини з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою судді від 02 червня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі №607/9598/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 18 липня 2023 року судом зареєстровано відзив на позову заяву, у якому [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Так, як відповідачем пропущено строк для подання відзиву, судом приєднаного його до матеріалів справи як пояснення. [PERSON] покликався на те, що розуміє свій обов`язок щодо утримання сина та визнає позов частково, вважає за доцільне стягувати 1/6 частину його доходу, зважаючи на наступні обставини. З 17 лютого 2022 року до 18 лютого 2023 року він проходив військову службу у лавах Збройних Сил України. У зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за онкохворою мамою, яка є інвалідом II групи був звільнений з військової служби. Починаючи з кінця лютого 2023 року, і по цей час відповідач ніде не працює, забезпечує себе за рахунок минулих заощаджень, не отримує жодних доходів, оскільки одноосібно піклується про хвору матір. Вони з мамою проживають разом та зареєстровані разом за однією адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач не працевлаштований, при стягненні з нього від його доходів, як про це просить позивачка, виконавча служба буде стягувати від середньої заробітної плати по регіону. Так, відповідно до останніх відомостей, середня заробітна плата в Тернопільській області за 2023 рік становить 11 455 грн. Отже, у разі виконання судового рішення з відповідача буде стягуватись 2863 грн 75 коп., як від доходів. Стягнення аліментів у таких розмірах зовсім не відображатиме його реального майнового стану та реальної можливості сплачувати аліменти. Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право на визначення способу стягнення аліментів (тверда грошова сума чи частка від доходу) належить лише одержувачу аліментів, і такий спосіб не може бути визначений платником аліментів, то відповідач вважає за доцільне стягувати з нього 1/6 частину від доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів краще відображатиме його майновий стан і водночас не буде порушувати інтереси дитини на належне утримання. Так, якщо рахувати від середньої заробітної плати по Тернопільському регіону, то з відповідача буде стягуватись 1909 грн, що є вище за мінімальний розмір аліментів утримання дитини, яке станом на цей час становить 1416 грн 50 коп. Просив суд звернути увагу на те, що враховуючи обставини, присудження аліментів у розмірі частини від доходів відповідача фактично буде суперечити абзацу третьому частини 2 статті 182 Сімейному кодексі України, згідно із якою мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (станом на цей час - 2833 грн) може бути присуджений у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів). Так, враховуючи факт безробіття відповідача і стягнення з нього частини розміру середньої заробітної плати по регіону, то ця сума буде перевищувати розмір прожиткового мінімуму для дитини. [PERSON] просив врахувати, що на його утриманні знаходиться непрацездатна матір. 01 серпня 2023 року представник відповідача, адвокат Дячук С. І., подала суду письмові пояснення, у яких вказала, що відповідач бере участь в утриманні сина та участь в додаткових витратах на його утримання. Відповідач практично кожного дня бачиться із сином, купляє йому продукти, речі, іграшки тощо. 01 серпня 2023 року представник відповідача, адвокат Дячук С. І., подала суду заяву про приєднання доказів, яку задоволено частково щодо довідки про доходи відповідача, оскільки щодо інших доказів пропущено строк для їх подачі. Представник позивачки, адвокат Карпа М. А., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Дячук С. І., у судовому засіданні просили врахувати викладене у поясненнях та задовольнити позов частково стягувати із відповідача 1/6 частку доходів на утримання сина. Відповідач додатково пояснив, що він здоровий, доглядає за мамою, але офіційно по догляду не оформлений. Має автомобіль із 2015 року, також брат подарував йому квартиру ще до війни. Він купує сину все, що той хоче, приносить продукти, купляє одяг. Заслухавши пояснення учасників, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Згідно довідки, виданої відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради № 813/2803 15 травня 2023 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Інформація щодо реєстрації інших осіб за даною адресою відсутня. [PERSON] працює продавцемконсультантом у магазині Продукти 1091 та за період листопада 2022 року квітня 2023 року отримала дохід у розмірі 81145,93 грн, що вбачається із виданої 18 травня 2023 року ТОВ «АТБМаркет» довідки № 2667/С/ВНЗП. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осібплатників податків про джерело/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 24 липня 2023 року, [PERSON] у жовтні 2022 року отримав дохід 46 066,58 грн, у листопаді 2022 року 46 209,58 грн, у грудні 2022 року 82 384,64 грн, у січні 2023 року 115 070,08 грн, у лютому 2023 року 136 935,33 грн, 18 лютого 2023 року звільнений. За встановлених обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII від 27 лютого 1991 року, Державиучасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до\~ч.\~ч.\~2,\~8,\~9,\~10\~ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України (далі\~ СК\~України)\~сімейні відносини\~можуть бути\~врегульовані за\~домовленістю (договором)\~між їх\~учасниками.\~Регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини.\~Сімейні відносини\~регулюються на\~засадах справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідно до\~моральних засад\~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України). Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років 2272 гривні. В ході судового розгляду суд з`ясував, що дитина проживає із матір`ю, батько [PERSON] частково бере участь в утриманні сина. Разом з тим, для забезпечення стабільного матеріального утримання дитини позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із відповідача. [PERSON] є працездатним, інших дітей на утриманні немає, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина [PERSON] , [INFO] . Також в судовому засіданні [PERSON] пояснював, що має у власності транспортний засіб та квартиру, яку йому подарував брат, що також є важливою складовою його достатнього матеріального становища. Доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір, а відтак він не має змоги працевлаштуватися, оскільки змушений здійснювати догляд зв нею суд вважає необґрунтованими. Наявність у відповідача на утриманні непрацездатної матері не впливає на його обов`язок сплачувати аліменти, який позивачкою визначено в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки [PERSON] не надав суду доказів того, що саме через постійність і необхідність стороннього догляду за хворою матір`ю він не має змоги працевлаштуватися та отримувати дохід. В судовому засіданні [PERSON] пояснював, що на даний час догляд за мамою ним не оформлено, але із заявою до уповноважених органів він звернувся. Отож, на час розгляду справи та вирішення її по суті у відповідача немає перешкод працевлаштуватися. З урахуванням вищенаведених положень законодавства, встановлених обставин справи, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати їх спільних дітей, суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову 30 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини та забезпечення належного рівня її життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Щодо стягнення судового збору, судом встановлено, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач є військовослужбовцем згідно військового квитка серії [NUMBER] , відтак також звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, судовий збір за подання позову про стягнення аліментів компенсується за рахунок держави.

Outcome: approved