Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю в період часу з 2011 року до [INFO] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , яка була подругою заявниці, померла [INFO] . Стверджує, що останні років 20 померла по справі була дуже близька із заявницею [PERSON] : проживали разом, вели разом побут, фінансові розтрати. Стверджує, що періодично [PERSON] хворіла, то на цей час постійно догляд за нею здійснювала заявниця. Також звертає, що коли померла [PERSON] , заявниця взяла на себе всі організаційні та фінансові клопоти по похованню померлої. Представник заявника заяву підтримала заявлені вимоги і просить справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи просить залишити без розгляду заяву про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка не мала своєї сім`ї /а.с.10-11/. Згідно пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що померла [PERSON] була дуже близька із заявницею. Орієнтовно 20 років, тому на виробництві, де обоє працювали, здружилися так, що [PERSON] фактично стала членом сім`ї « [PERSON]». з 2011 року жили, як рідні сестри, вели разом побут, фінансові витрати, піклувалися одна про одну. Періодично [PERSON] хворіла, то на цей час постійно догляд за нею здійснювала заявниця /а.с.40-52/. Після смерті [PERSON] заявниця [PERSON] взяла на себе всі організаційні та фінансові клопотит по похованню останньої /а.с.12-16/. У абзаці 1 частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України). Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 554/14633/15-ц (провадження № 61-9952св18) вказано, що «при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2019 року у справі № 133/525/17 (провадження № 61-47044 св 18) зазначено, що «для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні такі докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін побуту, проведення спільних витрат, взаємність прав і обов`язків, а тому покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2019 року у справі № 387/938/17 (провадження № 61-12091св18) вказано, що «обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Оскільки подана заява не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає доведеним факт що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю в період часу з 2011 року по день смерті [PERSON] [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved