Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У березня 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначає, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 18.01.2011 року; їй встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 35000,00 гривень. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з тим, що відповідачка не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, позивач просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором станом на 18.01.2023 року в розмірі 45418,47 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 37153,85 грн., заборговності за відсотками за користування кредитом у розмірі 8264,62 грн. Крім зазначеного, позивач просить стягнути на його користь судові витрати в розмірі 2684,00 гривень. Ухвалою від 14.03.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без виклику сторін. Відповідачка повідомлена про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України, відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань у встановлений судом строк не надала. За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.01.2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.14). Згідно інформації, викладеній в цій Анкеті-заяві, відповідачка підтвердила, що вона погоджується із тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, ознайомилася з договором до його підписання, зобов`язалася виконувати Умови та правила надання банківських послуг на офіційного сайті www.privatbank.ua. На підставі цієї заяви відповідачці було відкрито картковий рахунок з наданням платіжної картки, яка є ключем до рахунку, на який зараховано суму кредитного ліміту, що не заперечується відповідачем. [PERSON] користувалася кредитними коштами, за період користування кредитними коштами здійснювала його часткове погашення, що підтверджується випискою про рух коштів за картковим рахунком відповідача, доказів іншого до суду відповідачкою не надано. Судом встановлено укладення між сторонами кредитного договору, матеріали справи містять достатньо доказів отримання відповідачем кредитних коштів та їх використання. [PERSON] неналежно виконує умови кредитного договору, що вбачається з наданого банком розрахунку, відповідно до якого заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 18.01.2023 року становить 45418,47 гривень, і складається з: заборгованості за кредитом - 37153,85 грн., заборговності за відсотками за користування кредитом у розмірі 8264,62 грн. (а.с.4-11). Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що за договором від 18.01.2011 року мається прострочення виконання грошового зобов`язання. Позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 45418,47 грн. підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 2684,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved