Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Адвокат Демченко Ольга Михайлівна в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.07.2017 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . З часом у відносинах стало відсутнє взаєморозуміння, що привело до припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має протилежні погляди на життя та ведення спільного господарства. Через суперечки їх спільне життя стало неможливим. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з 03.12.2019, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Примирення з відповідачем та подаьшше спільне житя, збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна подружжя немає. Просила розірвати шлюб між сторонами та залишити судові витрати за позивачем. 08.05.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 21.07.2017 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №1085, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.2017. [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.10.2017. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство між подружжям не ведеться, примирення між сторонами не можливе і позивач цього не бажає. Також встановлено, що сторони разом не проживають та ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільне господарство не ведеться. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з урахуванням клопотання позивача про покладення на неї судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1073,60 грн. залишити за позивачем.

Outcome: approved