Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] , який діє через свого представника [PERSON] , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом в якому просить стягнути з ТОВ «Науково виробниче об`єднання «Ромсат» на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 456 128,22 грн та з\~ ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. І. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 лютого 2021 року о 16 год 05 хв. на 115 км автодороги «Київ-Одеса» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вантажного автомобіля «Mercedes-Benz Atego», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , належного ТОВ «НВО «РОМСАТ», автомобіля «Opel», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та\~ автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , належного позивачу [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Постановою Білоцерківського міськрайнного суду Київської області від 14 травня 2021 року водія вантажного автомобіля «Mercedes-Benz Atego», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, а також зазначено, що притягнутий до адміністративної відповідальності [PERSON] працює водієм ТОВ «НВО «РОМСАТ». На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] щодо транспортного засобу, вантажного автомобіля «Mercedes-Benz Atego», д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» на підставі полісу №АО4581465. Позивач у березні 2021 року звернувся до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте, станом на день подання позовної заяви страховою компанією розмір страхового відшкодування не повідомлявся, виплата не здійснена, хоча за замовленням страховика був оглянутий пошкоджений транспортний засіб «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , оцінювачем-товарознавцем на предмет встановлення розміру матеріального збитку. На замовлення позивача 26.03.2021 року було виготовлено звіт № 25829 суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] становить 1 209 203,01 грн, вартість транспортного засобу на момент пошкодження (ринкова вартість) 741 625,22 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 741 625,22 грн, отже, вказаний ТЗ є фізично знищеним. Згідно висновку № 25829/1 вартість ТЗ у пошкодженому стані 185 497,43 грн. Позивач просить стягнути з відповідача ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» суму страхового відшкодування, що обмежується лімітом відповідальності у розмірі 100 000,00 грн. А також позивач зазначає, що шкода майну була заподіяна водієм [PERSON] , який перебуваючи в трудових відносинах, керував службовим автомобілем, належним ТОВ «НВО «РОМСАТ», а тому саме з ТОВ «НВО «РОМСАТ» підлягає стягненню 456 128,22 грн (741 625,22 185 497,00 - 100 000,00). 03.07.2023 року позивач уточнив свої позовні вимоги, з урахуванням висновку судової експертизи та наданого до суду полісу № АО/4581465 від 28.04.2020 року, а тому просить суд стягнути з ТОВ «НВО «РОМСАТ» матеріальну шкоду у розмірі 602 973,70 грн. та з ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн. Представник відповідача ТОВ «Науково виробниче об`єднання «Ромсат» подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив наданий позивачем звіт про визначення матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 26.03.2021 року за № 25829, який містить розбіжності та неточності у розрахунках. А також зазначили, що за згодою позивача 26.01.2022 року ТОВ «НВО «Ромсат» була проведена власна оцінка вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , за результатами якої був складений звіт № 46/01-22, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля\~ «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , визначена за витратним підходом, та складає 1 342 666,52 грн, ринкова вартість 642 150,00 грн, вартість матеріального збитку 642 150,00 грн. Та оскільки ринкова вартість автомобіля перевищує вартість\~ його відновлювального ремонту, ремонт вказаного ТЗ є недоцільним та економічно необгрунтованим, а тому є підстави вважати, що належний позивачу ТЗ вважається фізично знищеним. На підставі ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснено розрахунок матеріальних збитків, завданих позивачу у сумі 456 653,00 грн (ринкова вартість до ДТП 642 150,00 грн. вартість у пошкодженому стані 185 497,00 грн). Відповідач зазначав, що з\~ ТОВ «Науково виробниче об`єднання «Ромсат» підлягає до стягнення 326 653,00 грн. (456 653,00 грн 130 000,00 ліміт страхового відшкодування). 27.06.2023 року представник відповідача ТОВ «Науково виробниче об`єднання «Ромсат» Горбан А.В. подав заяву про часткове визнання позову, в якій зазначено, що з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та висновку судової експертизи, ТОВ «НВО «Ромсат» має відшкодувати позивачу нанесену матеріальну шкоду, виходячи з величин встановлених у висновку судової експертизи та з дотриманням норм ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - 549 163,93 грн. в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із фізичним знищенням автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] (839 094,69 грн. вартість ТЗ до ДТП 159 930,76 грн. вартість ТЗ після ДТП -130 000,00 грн. сума страхового відшкодування). ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 27.01.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в загальному порядку, призначив справу до підготовчого засідання (том 1, а.с. 38) 26.04.2022 року на електронну адресу суду від відповідача ТОВ «НВО «Ромсат» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (Т.1, а.с.51-52). 28.04.2022 року від представника позивача Левчишиної О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (Т.1, а.с. 55-57). Ухвалою суду від 28.04.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] (Т.1, а.с. 60-61) 13.06.2022 року на електронну адресу суду надійшов відзив ТОВ «НВО «Ромсат» на позовну заяву з додатками (Т.1, а.с. 70-129). 13.06.2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача ТОВ «НВО «Ромсат»\~ Кондратенко Т.В. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (Т.1, а.с. 130-137). Ухвалою суду від 14.06.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «НВО «Ромсат»\~ про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (Т.1, а.с. 138) 14.06.2022 року на електронну адресу суду від представника позивача Левчишиної О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (Т.1, а.с. 141-142). 14.06.2022 року представник позивача Левчишина О.В. подала заяву про забезпечення позову засобами електронного зв`язку (Т.1, а.с. 151-154). Ухвалою суду від 15.06.2022 року заяву представника позивача [PERSON] адвоката Левчишиної О.В. про забезпечення позову повернуто заявнику (Т.1, а.с. 159-160). 15.06.2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача ТОВ «НВО «Ромсат»\~ Кондратенко Т.В. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (Т.1, а.с. 164-165). Ухвалою суду від 17.06.2022 року клопотання представника відповідача ТОВ «НВО «Ромсат» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням програми "EasyCon" задоволено (Т.1, а.с. 166-167). 21.06.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про отримання ухвали суду про забезпечення позову (Т.1, а.с. 170) 21.06.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову (Т.1, а.с. 174-176). Ухвалою суду від 22.06.2022 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката Левчишиної О.В. про забезпечення позову відмовлено (Т.1, а.с.181-183). 29.06.2022 року представник позивача Левчишина О.В. подала заяву про збільшення позовних вимог (Т.1, а.с. 186-190). Ухвалою суду від 29.06.2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, прийнято відзив на позовну заяву (Т.1, а.с. 191-194). 21.07.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ТОВ «НВО «Ромсат» про долучення до матеріалів справи копії полісу (Т.1, а.с. 201-203). 23.08.2022 року представник відповідача ТОВ «НВО «Ромсат» Горбан А.В. направив засобами електронного зв`язку клопотання про відкладення розгляду справи, заяву про вступ у справу в якості представника, надання доступу до електронної справи (Т.1, а.с. 204-213,214-223). 19.09.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про призначення автотоварознавчої експертизи (Т.1, а.с. 238). Ухвалою суду від 19.09.2022 року призначено по справі судову автотоварознавчу\~ експертизу,\~ проведення якої доручено експертам Київського Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (Т.1, а.с. 243-244). 04.11.2022 року на адресу суду надійшло клопотання судового експерта Левченка С.Ю. (Т.2, а.с. 5-6). Ухвалою суду від 07.11.2022 року призначено судове засідання щодо розгляду клопотання експерта (Т.2, а.с. 11). 14.11.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання (а.с. Т.2, а.с. 14-15). 07.12.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання (Т.2, а.с. 19-20). 19.12.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про забезпечення виконання умов\~ проведення експертизи (Т. 2, а.с.24-28). 22.12.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача (Т.2, а.с. 30-31). Ухвалою суду від 22.12.2022 року постановлено вважати клопотання експерта Левченко С.Ю. виконаним, провадження у справі № 357/783/22 зупинено на час проведення експертизи. (Т.2, а.с.34-35) 03.05.2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта від 20.04.2023 року № СЕ-19/111-22/45451-АВ (Т.2, а.с. 54-100) та матеріали цивільної справи № 357/783/22. Ухвалою суду від 04.05.2023 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання (Т.2, а.с. 101). 18.05.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання (Т.2, а.с. 103-104). 18.05.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ТОВ «НВО «Ромсат» Горбан А.В. про відкладення розгляду справи (а.с. Т.2, а.с. 110-112). 26.06.2023 року на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог від представника позивача Левчишиної О.В. (Т.2, а.с. 115-118). 27.06.2023 року представник відповідача ТОВ «НВО «Ромсат» Горбан А.В. подав заяву про часткове визнання позовних вимог в сумі 549 163,93 грн. (Т.2а.с. 120-124). 03.07.2023 року представника позивача Левчишина О.В. подала заяву про зменшення розміру позовних вимог (Т.2, а.с.128-133), клопотання про стягнення судових витрат\~ (Т.2, а.с. 134). Ухвалою суду від 03.07.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, долучено до матеріалів справи заяву про зменшення позовних вимог, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті (Т.2, а.с. 135-136). 20.07.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (Т.2, а.с. 140-144). Ухвалою суду від 21.07.2023 року постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом міста Києва (Т.2 а.с. 146-147). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник\~ [PERSON] , підтримали уточнені позовні вимоги. Відповідач ТОВ «Науково виробниче об`єднання «Ромсат» в судове засідання 25.07.2023р. свого представника не направив,\~ на електронну адресу суду направили заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнано частково. (Т.2, а.с. 150) Відповідач ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» в судове засідання свого представника не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, жодних заяв, клопотань до суду не надходило, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №143707, 26 лютого 2021 року о 16 год 05 хв. на автодорозі М-05 «Київ-Одеса» 15-500 м водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Atego 152», д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не обрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Vectra» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, після чого транспортний засіб «Opel Vectra» д.н.з. [NUMBER] по інерції виїхав на ліву смугу для руху, де зіткнувся із транспортним засобом «Volkswagen Touareg» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Відповідно до протоколу водій [PERSON] порушив вимоги п. 13.1., 12.1., 12.3 Правил дорожнього руху України. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю постановою від 14.05.2021 року по справі № 357/4809/21 визнав [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, застосував до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн. А також, у вказаній постанові зазначено про те, що [PERSON] працює водієм ТОВ «НВО «Ромсат» (Т.1, а.с.29). Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes-Benz Atego», д.н.з. [NUMBER] на час скоєння ДТП була застрахована у ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4581465, страхувальник ТОВ «Науково виробниче об`єднання «Ромсат», ліміт страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну 130 000,00 грн., франшиза 0 грн. (Т.1, а.с.201). З листа Головного сервісного центру МВС за вих. № 1265аз від 13.08.2021 року вбачається, що згідно даних\~ Єдиного державного реєстру транспортних засобів власником транспортного засобу «Mercedes-Benz Atego 1523», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зазначено ТОВ «Науково виробниче об`єднання «Ромсат» (Т.1, а.с. 28). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 26.03.2021 року за вих.№ 25829, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , на замовлення позивача [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , визначена витратним підходом становить 1 209 203,01 грн., ринкова вартість транспортного засобу, визначена за порівняльним підходом може складати 741 625,22 грн., а також зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ станом на 19.03.2021 року становить 741 625,22 грн.(Т.1, а.с.9-24). Висновком про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 25829/1 від 23.07.2021 року встановлено, що ринкова вартість аварійного (несправного) КТЗ «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] на момент оцінки складає 185 497,43 грн. (Т.1, а.с. 25-27) Із звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 46/01-22 від 28.01.2022 року, виготовленого ТОВ «Клевер Експерт». на підставі договору, укладеного з ТОВ «НВО «РОМСАТ», вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , становить 642 150,00 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження (26.01.2022), становить 1 342 666,52 грн; ринкова вартість автомобіля до моменту ДТП становить 642 150,00 грн. (Т.1, а.с. 74-112) Оскільки сторонами було надано два висновки, з визначенням різної вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , то за клопотанням сторони позивача по справі було призначено автотоварознавчу експертизу. На виконання вимог ухвали суду від 19.09.2022 року, судовим експертом виготовлено висновок експерта № СЕ-19/111-22/45451-АВ від 20.04.2023 року, з якого вбачається, що ринкова вартість ТЗ «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , 2015 року виготовлення, до настання ДТП, станом на 26.02.2021 року, становила 839 094,69 грн., оскільки вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу станом на дату проведення судової експертизи (27.12.2022), перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, ринкова вартість автомобіля не розраховувалась, слід визначати вартість утилізації; вартість відновлювального ремонту ТЗ станом на дату ДТП 26.02.2021 року, складала 1 608 910,59 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ, внаслідок пошкодження в ДТП (26.02.2021), дорівнює ринковій вартості цього ж КТЗ у непошкодженому стані на момент ДТП та складає 839 094,69 грн; ринкова вартість ТЗ після настання ДТП, станом на 26.02.2021 року становила 159 930,76 грн. (Т.2, а.с. 54-100) ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч.16, ч.17 ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961 IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961 IV\~ у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача та представник відповідача ТОВ «НВО «Ромсат» повідомили, що позивач вчасно повідомив про ДТП і звернувся до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповіді страховика ані станом на день подачі позову, ані в процесі розгляду справи не надходило. Суму страхового відшкодування позивачу не було виплачено. Як вбачається з полісу № АО/4581465 ліміт страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 грн., франшиза 0 грн., а тому з ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» підлягає стягненню розмір страхового відшкодування 130 000,00 грн. Відповідно до приписів статей 1187 та 1172 ЦК України особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. У постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року в справі № 910/20622/17 зазначено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки слід розуміти юридичну особу або громадянина, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного відання або з інших підстав (договір оренди, довіреність тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин із володільцем цього джерела. Покласти відповідальність на особу, яка заподіяла шкоду внаслідок користування джерелом підвищеної небезпеки підприємства, з яким перебувала у трудових відносинах на підставі трудового договору (договору підряду), можливо лише в тому разі, якщо буде доведено, що ця особа заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя та четверта статті 1187 ЦК України). У постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 760/28302/18-ц Верховний Суд зробив наступний висновок: шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо). Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню (ч.1 ст. 82 ЦПК України). Так, як було встановлено в ході розгляду справи, та не заперечується представником ТОВ «Науково виробниче об`єднання «Ромсат», винуватець у вчиненні ДТП [PERSON] , перебуває у трудових відносинах із відповідачем та виконував свої обов`язки на службовому автомобілі, який належить\~ ТОВ «НВО «Ромсат», а тому відповідальність за шкоду заподіяну працівником ( [PERSON] ) несе саме юридична особа, роботодавець - ТОВ «Науково виробниче об`єднання «Ромсат».\~ Відповідно до статті 28 Закону№ 1961 IV, до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно із звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1 статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій особі різниці між фактичним розміром шкоди, завданої його транспортному засобу у ДТП, і страховою виплатою, яка підлягає виплаті потерпілому, Верховний Суд у\~ постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 363/2222/16-ц зробив такий правовий висновок. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18 (провадження № 61-17280св20), від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18 (провадження № 61-4879св21), від 26.01.2023 по справі № 349/487/21(провадження № 61-8156св22). Так, в ході розгляду справи сторонами було надано до суду два висновки про визначення матеріального збитку власнику КТЗ. Представник відповідача ТОВ «НВО «Ромсат» фактично визнаючи позов, заперечував лише розмір матеріального збитку. Та ухвалою суду від 19.09.2022 року по справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу,\~ згідно висновку експерта №\~ СЕ-19/111-22/45451-АВ від 20.04.2023 року, який суд приймає до уваги та не заперечують сторони, ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , до настання ДТП, станом на 26.02.2021 року становила 839 094,69 грн., а після ДТП 159 930,76 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 1 608 910, 59 грн.\~ Таким чином, [PERSON] має право на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче об`єднання «Ромсат» 549 163,93 грн. в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням автомобіля (839 094,69 грн. (вартість автомобіля до ДТП)\~ за мінусом 159 930,76 грн. (вартість автомобіля після ДТП) і за мінусом 130 000 грн. (сума страхового відшкодування). V\~ Розподіл судових витрат . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог - 92,66 % (679 163,93 (130 000,00 + 549 163,93) х 100% : 732 973,70). Так, при звернення до суду із позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 5561,28 грн., після збільшення позовних вимог було надано квитанцію про доплату судового збору в розмірі 3367,76 грн, тобто всього : 8929,04 грн Однак, суд звертає увагу, що в остаточній редакції позовних вимог, пред`явлена сума до стягнення 732 973,70 грн (130 000,00 грн + 602 973,70 грн), а тому розмір судового збору за такі майнові вимоги\~ становить 7 329,74 грн., що і підлягає розподілу. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення вартості проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 10 873, 93 грн. (т.2, а.с. 25) та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 29640,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 1,2 ч. 3 ст.133 ЦПК України) Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивач до позовної заяви надав копію ордеру про надання правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги від 02.08.2021 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги 02.08.2021 року; розрахунок гонорару адвоката за виконані дії по договору про надання правової допомоги. Згідно акту виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 21.07.2023 року адвокатом в інтересах клієнта [PERSON] виконано роботу: захист інтересів у цивільній\~ справі № 357/783/22 та виконано робіт, станом на 21.07.2023 року на загальну суму 40800,00 грн. На виконання вимог ст. 197 ЦПК України, судом з`ясовувалось питання щодо розміру судових витрат, понесених сторонами, однак, представник позивача [PERSON] в позовній заяві зазначила орієнтовний розмір понесених позивачем судових витрат на правову допомогу -18577 грн., а в підготовчому судовому засіданні представник позивача повідомила, що правової допомоги надано позивачу на суму\~ 29 640 грн. Встановлено, що позивачем до матеріалів справи долучено квитанцію на суму 5500 грн. (Т.1, а.с.32) та квитанцію на суму 15 300 грн. (Т.1, а.с.190), в підтвердження оплати наданих позивачу послуг правової допомоги, тобто всього на 20800 грн. Під час розгляду справи\~ обґрунтувань та доказів про сплату іншої частини коштів,\~ до суду не надано, так само і не обгрунтована суттєва зміна вартості правової допомоги з 29640 грн. на 40800 грн. Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2023 року в судовому засіданні\~ представник позивача зазначала, що правової допомоги надано позивачу на суму\~ 29 640 грн., а в наступному судовому засіданні 25.07.2023 року представник позивача визначила розмір правової допомоги в 40 800 грн.\~ При винесенні рішення, суд керується практикою Європейського суду з прав людини відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача 20 800 грн. як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, які документально підтверджені, обґрунтовані\~ та про які було заявлено в підготовчому провадженні. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а тому оскільки судові витрати позивача склали суму 39 003,67 грн ( 7329,74 грн. судового збору + 10873,93 грн. витрат за проведення експертного дослідження + 20 800,00 грн. витрат на правову допомогу), а позов задоволено на 92,66 %, то\~ слід стягнути з відповідачів на користь позивача\~ розмір судових витрат 36140,80 коп. (39 003,67х 92,66 % : 100), тобто по 18 070,40 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial