Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

30.06.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 07.08.2009 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, за час якого у них народилося двоє спільних дітей - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . На даний час, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство та побут не ведуться, кожен з них живе власними інтересами. Причиною цьому є несумісність характерів, а також різні погляди на шлюб та сімейне життя. Таким чином, її примирення з відповідачем є неможливим, а шлюб існує суто формально. Просить суд шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 07.08.2009 року Відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської обл. за актовим записом № 956, розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 34). Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 33). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, 07.08.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської обл. за актовим записом № 956, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). За час шлюбу у сторін народилося двоє спільних дітей - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується, свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 6, 8). Зі змісту позовної заяви [PERSON] слідує, що спільні малолітні діти сторін залишилися проживати разом зі своєю матір`ю, тобто між спір з даного питання (визначення місця проживання дітей) відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. Сторони спільне господарство та побут не ведуть, мають окремі бюджети, кожен з них живе власними інтересами. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved