Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

23.06.2023 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , 1978 року народження, Одеської області, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частки у житлового будинку [ADDRESS] . Заповіту на ім`я позивача [PERSON] не залишила. Позивачка звернулася до нотаріуса протягом 10-місячного строку з моменту смерті спадкодавця, посилаючись на постанову Кабміну України від 28.02.2022р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Селезньової В.А. в червні 2023 року з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову листом № 52/01-16 від 12.06.2023 року та рекомендацією звертатися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин та просить суд визначити їй додатковий 3-місячний строк для прийняття спадщини. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, остання надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву від 19.07.2023р. за № 02-06/120/2196/1706 про розгляд справи у відсутність представника. Відзив до суду не подали. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається в позові, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 07.10.2022 року. Померла [PERSON] доводилася матір`ю позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серія [NUMBER] від 18.03.1998 року та свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 24.06.2022 року. Заповіту спадкодавець не залишила. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 72788052 від 12.06.2023р. та листом приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньовою В.А. від 12.06.2023р. № 52/01-16. Приватний нотаріус Селезньова В.А. в своєму листі зазначила, що не вправі завести спадкову справу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки позивачкою пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини та рекомендувала спадкоємцю звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивач має право звернутися до судових органів для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, або встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на день смерті останнього. Суд встановив, що позивачка у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що [INFO] вона народила дитину - сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.12.2022 року і весь час присвячувала догляду за ним. Звертаючись в червні 2023 року до приватного нотаріуса Селезньової В.А., вона була впевнена, що не пропустила строк на прийняття спадщини, оскільки в умовах воєнного стану в Україні після початку війни діє правило 10 місяців на прийняття спадщини або відмови від неї на підстави постанови Кабміну України № 164 від 28.02.2022р. «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Згідно довідок Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області № 02-06/210/1226 від 01.06.2023 року та № 02-06/210/1227 від 01.06.2023 року, померла [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 30.06.1995 року по день смерті [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією ВСУ від 17.10.2018 року (справа № 681/203/17-ц) незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та поданням позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Законом України № 2102-1Х від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» було затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Дійсно, з початку війни в Україні Кабміном України 28.02.2022 року була прийнята постанова № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», пунктом третім якої передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. В подальшому вказаний пункт цієї постанови був виключений постановою Кабміну України № 469 від 09.05.2023р. Шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини відповідно до вимог ст.1270 ЦК України сплинув 04.04.2023 року, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Селезньової В.А. 12.06.2023 року, про що свідчить лист № 52/01-16 від 12.06.2023 року, розраховуючи на дію постанови Кабміну України № 164 від 28.02.2022року, якою 6-місячного строк на прийняття спадщини подовжено до 10-місячного строку. Позовна заява до суду нею подана 23.06.2023 року Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Виходячи з викладених обставин, суд вважає, що позивачка має обґрунтовані сподівання на набуття права власності на спадкове майно. Відмова позивачці у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини призведе до невиправданого втручання у право позивача на набуття та володіння спадковим майном. Ця обставина свідчитиме про пряме порушення ч.1ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою підставою для задоволення позову. Згідно проголошеного принципу та враховуючи вищезазначені обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави, встановивши позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяці, з моменту набрання рішенням законної сили. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved