Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Ковальова Т.Ю., звернулась до суду із заявою про встановлення факту про те, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про одруження № 66 від 28 квітня 1968 року, видане Вахрушевською міською радою міста Красний Луч Луганської області, дійсно належить померлим [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Заявник звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Листом нотаріуса заявнику надано роз`яснення щодо неможливості видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки після здійснення перевірки з метою встановлення кола спадкоємців після її смерті було виявлено невідповідність прізвищ, а саме в актовому записі про шлюб [PERSON] та [PERSON] , який складено 28.04.1968 року за № 66 Вахрушевською міською радою міста Красний Луч Луганської області, прізвища зазначені « [PERSON] » на відміну від прізвищ зазначених в свідоцтвах про смерть « [PERSON] ». Оскільки розбіжності в написанні прізвищ її батьків в актовому записі про шлюб унеможливлюють прийняття заявницею спадщини, вона була вимушена звернутись до суду для встановлення факту належності актового запису про шлюб. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.03.2023 року у справі відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви та пояснила, що розбіжності в написанні прізвищ батьків [PERSON] в актовому записі про шлюб унеможливлюють прийняття заявницею спадщини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області від 09 квітня 2014 року, [PERSON] , померла [INFO] , у віці 64 років, про що зроблено актовий запис № 407 (а.с. 11). Згідно з копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області від 24 лютого2015 року, [PERSON] , помер [INFO] , у віці 66 років, про що зроблено актовий запис №654 (а.с. 12). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Куколівською сільською радою, [PERSON] народився 1948 року (а.с. 8). Згідно з копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , (російською) [PERSON] (1948 р.н., місце народження с. Куколівка, Олександрійського району) та [PERSON] (1949 р.н., місце народження с. Д. Надія, Олександрійського району) одружилися 28.04.1968 року. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: йому [PERSON] (російською), їй [PERSON] (російською). Актовий запис №66 (а.с.9, 10). Листом від 08.03.2022 року № 388/02-14 державний нотаріус Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Глазков Ю.В. на заяву [PERSON] щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , повідомив про неможливість підтвердження права заявника на спадкування, оскільки після здійснення перевірки з метою встановлення кола спадкоємців після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , було виявлено невідповідність прізвищ, а саме в актовому записі про шлюб [PERSON] та [PERSON] , який складено 28.04.1968 року за № 66 Вахрушевською міською радою міста Красний Луч Луганської області, прізвища зазначені « [PERSON] » на відміну від прізвищ зазначених в свідоцтвах про смерть « [PERSON] » (а.с.13). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомі із [PERSON] близько 20 років, її батьки [PERSON] та [PERSON] жили поряд із його бабусею, і вони товаришували. Батьки [PERSON] проживали як чоловік та дружина, ростили дітей, дочок [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомий із [PERSON] з 1984 року, разом зростали, гуляли в їх дворі. У [PERSON] є сестра [PERSON] . Їх батьки [PERSON] та [PERSON] . Колісники жили як подружжя до смерті до 2014 року. Ліля також померла після батьків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 12 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених\~статтею 82 цього Кодексу. У відповідності до\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] , 1949 року народження, яка померла [INFO] , та [PERSON] , 1948 року народження, який помер [INFO] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (запис акту про укладення шлюбу №66 від 28.04.1968 року), яке видано 28.04.1968 року відділом ЗАГС Вахрушевської міської ради Луганської області. Встановлення даного факту необхідне\~заявнику для\~звернення до\~нотаріуса для\~оформлення спадщини\~за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та вона позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити цей факт. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved