Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У червні 2022 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Драченко В.В., звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 квітня 2022 року [PERSON] відповідно до експрес-накладної № 59000813968479 через ТОВ «Нова пошта» здійснив відправлення до відділення № 11 в м. Миколаїв справного мобільного телефону Samsung Galaxy Note 10t з наклеєним захисним склом, вартістю 14000 грн., отримувачем якого був [PERSON] .. Під час огляду у відділенні вказаного телефону одержувач зняв захисне скло та пошкодив екран мобільного телефону, після чого відмовився від отримання та оплати товару. Жодних актів приймання-передачі між одержувачем та працівниками ТОВ «Нова пошта» не складалося та 1 травня 2022 року вказаний товар було повернуто відправнику згідно експрес-накладної № 59000815021532. Вже в м. Черкаси, 3 травня 2022 року було складено акт приймання-передачі, яким зафіксовано, що товар знаходився у заводській картонній упаковці, яка була обмотана у пухирчату плівку, а зовні додатково була коробка Нової пошти на 3 кг з паперовим наповнювачем. Також на екрані телефону виявлено тріщини та відсутність захисного скла. Того ж дня [PERSON] заповнено бланк-претензії для споживачів фізичних осіб з описом ситуації та проханням відшкодувати вартість відправлення в розмірі 14000 грн. м8 червня 2022 року від відповідача отримано відмову у задоволенні вказаної претензії з підстав невідповідності місць пошкоджень вантажу та упаковки. Запис з камер відеоспостереження під час огляду відправлення [PERSON] у відділенні ТОВ «Нова пошта» № 11 у м. Миколаєві відповідач не надав, посилаючись на неможливість надати вказаний запис в зв`язку з його знищенням. Вважає, що дії ТОВ «Нова пошта» завдали [PERSON] моральної шкоди, яка проявилася у хвилюваннях через пошкодження коштовної речі, а також порушення нормального ритму життя викликаного необхідністю відновлення порушеного права. Моральну шкоду оцінюють у розмірі 3000 грн. Позивач просить суд стягнути із ТОВ «Нова пошта» на його користь компенсацію вартості товарно-матеріальних цінностей у сумі 14000 грн., вартість провізної плати в розмірі 212 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.. 19 вересня 2022 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., після усунення позивачем недоліків, вказаних в ухвалі судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року, постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 53-54). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу копії відзиву та доданих до нього документів. 23 лютого 2023 року відповідач ТОВ «Нова пошта» подало до суду відзив на позовну заяву (а.с. 65-68) та 9 березня 2023 року заперечення на відповідь на відзив (а.с. 82-84), в яких просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не містять доказів вини товариства у збитках позивача. Так, [PERSON] згідно експрес-накладної № 59000813968479 від 27 квітня 2022 року з відділення № 9 в м. Черкаси відправив вантаж до м. Миколаєва для [PERSON] на відділення № 11.Оголошена вартість вантажу вказана відправником у розмірі 14000 грн. Повний опис відправлення визначено: мобільний телефон. Кількість місць 1. Також, відправником було замовлено послугу «пакування», за якою відправлення упаковується працівниками ТОВ «Нова пошта» за плату замовника. Вказане відправлення перевізник не оглядав, а лише виконав замовлену послугу «пакування». Наданий позивачем вантаж, який знаходився у заводській картонній коробці було обмотано в пухирчату плівку та покладено до фірмової коробки «Нова пошта». Так як вантаж було прийнято для перевезення в упаковці відправника, то саме стан упаковки вантажу, у разі його пошкодження чи недостачі, вказує на наявність/відсутність вини перевізника, оскільки факт доставки вантажу у цілісній упаковці, без жодних слідів руйнуючого впливу свідчить про надання транспортних послуг належним чином. 1 травня 2022 року вантаж було доставлено за призначенням до відділення № 11 в м. Миколаїв, де одержувач, оглянувши його у присутності представника відповідача, вказав на пошкодження та відмовився від отримання. 1 травня 2022 року за експрес-накладною № 59000815021532 вантаж було повернуто відправнику. 3 травня 2022 року під час огляду вантажу відправником було зафіксовано його пошкодження та складено акт разом із претензією. Згідно акту приймання-передачі від 3 травня 2022 року було встановлено, товар знаходиться у заводській картонній коробці, яка була обмотана у пухирчату плівку, а зовні додатково була коробка Нової пошти на 3 кг з паперовим наповнювачем. Також виявлено тріщину на телефоні та відсутність захисного скла. Таким чином, в ході огляду сторонами було встановлено, що товар перевозився в цілій, неушкодженій упаковці. Жодних слідів механічного впливу на відправлення сторонами не виявлено, про що свідчить ціла зовнішня упаковка, у зв`язку з чим вважають що вина відповідача у пошкодженні вантажу відсутня, оскільки пошкодження відбулося не під час перевезення та поза межами відповідальності відповідача. Крім того, відповідач вважає безпідставними позовні вимоги щодо стягнення повної оголошеної вартості вантажу, враховуючи, що згідно п. 136 Статуту автомобільного транспорту УРСР, а також ст. 13 Закону України «Про транспорт» розмір відповідальності перевізника у разі пошкодження вантажу встановлюється в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість, доказом чого, у разі недосягнення згоди сторін, у спорі щодо перевезення вантажу є саме акт експертизи. Вказаний акт експертизи позивачем не надано. 20 лютого 2023 року представник відповідача подав до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCоn (а.с. 60). Ухвалою суду від 23 лютого 2023 року клопотання представника відповідача ТОВ «Нова пошта» адвоката Воловик С.С. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції - задоволено (а.с. 62-64). 28 березня 2023 року представник позивача адвокат Драченко В.В. подав до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCоn (а.с. 76-78). Ухвалою суду від 3 березня 2023 року клопотання представника позивача адвоката Драченко В.В. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції - задоволено (а.с79-81). У судовому засіданні 02 серпня 2023 року сторони відсутні, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відсутність учасників справи не перешкоджає розгляду по суті заявлених позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 1 травня 2022 року по експрес-накладній № 59000813968479 позивач [PERSON] здійснив відправлення вантажу для [PERSON] (а.с. 13). Згідно вказаної накладної: відправник: [PERSON] м. Черкаси, відділення № 9; одержувач: Мальченко А м. Миколаїв, відділення № 11, Миколаївська область; тип відправлення: посилка; вага 1 кг (фактична); місць:1; опис: мобільний телефон [NUMBER]; оголошена вартість: 14000 грн.; зворотня доставка: грошовий переказ на картку 14000 грн.; картка [NUMBER] ; платник зворотньої доставки: [PERSON] . Миколаїв; доставку сплачує відправник: 147 грн. 1 травня 2022 року вантаж було повернуто відправнику по експрес-накладній № 59000815021532 в зв`язку з відмовою одержувача (а.с. 13). 3 травня 2022 року позивач [PERSON] в присутності представника ТОВ «Нова пошта», оглянули відправлення, про що було складено акт приймання - передачі (а.с. 10). Згідно вказаного акту замовнику (одержувачу) прибуло таке відправлення: мобільний телефон, фактично мобільний телефон Samsung Note 10+, два чохли, [NUMBER], захисне скло; Одержання: відмова від відправлення; ШК проблемних місць: 59000815021532; Вид упаковки: «коробка Нової пошти на 3 кг з паперовим наповнювачем»; «повітряно-пухирчата плівка»; Стан зовнішньої упаковки «була у використанні», стан: «прим`ята»; інша упаковка «заводська картонна коробка»; Місце пошкодження відправлення та упаковки збігаються: «Ні»; Стан вмісту відправлення: «зі слів відправника при огляді вантажу отримувач зняв захисне скло екрану телефону, внаслідок чого пішли тріщини на екрані. Раніше при відправці вантажу захисне скло було наклеєне на екран і тріщин через весь екран не було, зараз скло відклеєне»; Спеціальне маркування «Обережно крихке»: «немає»; Інше спеціальне маркування: «немає»; Огляд здійснювався в момент отримання відправлення: «так»; Додаткова інформація: «телефон знаходився у заводській картонній коробці, яка була обмотана пухирчату плівку; зовні коробка нової пошти на 3 кг з паперовим наповнювачем». На підтвердження встановлених фактів при отриманні поверненого відправлення замовником (одержувачем) та представником перевізника вчинені підписи. 3 травня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача з претензією про відшкодування вартості відправлення в розмірі 14000 грн. в зв`язку з пошкодженням телефону (а.с. 12). Листом № 01929 від 8 червня 2022 року ТОВ «Нова пошта» у задоволенні претензійних вимог позивачу відмовлено. Повідомлено позивача про те, що вантаж було оформлено і відправлено по маршруту, на якому відсутні грубі маніпуляції з відправленням, що унеможливлює пошкодження такого характеру. Таким чином, жодних порушень або протиправних дій з боку співробітників компанії не виявлено, вина перевізника у пошкодженні вантажу не встановлена (а.с. 11). Звертаючись у суд з даним позовом, позивач вказував про те, що вантаж був пошкоджений під час огляду вказаного телефону одержувачем на відділенні, тому він просить стягнути з ТОВ «Нова пошта» майнову шкоду в розмірі 14000 грн. та сплачену вартість перевезення в розмірі 212 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Законом України «Про захист прав споживачів», Цивільним кодексом України, Законами України «Про транспорт», «Про автомобільний транспорт», Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 року № 363, які зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568, та умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта». Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Відповідно до частини третьої статті 909 ЦК України укладання договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортного кодексами). Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про автомобільний транспорт» на автомобільного перевізника покладено обов`язок забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу. Відповідно до ч. 2 ст. 925 ЦК України позов до перевізника може бути пред`явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк. Приписами ст. 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. У п. 7.2.7. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень зазначено, якщо під час видачі відправлення Сторонами буде виявлено пошкоджене відправлення або відправлення, якого не вистачає в цілій (неушкодженій) упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту відправлення всередині упаковки покладається на Відправника. Пунктом 7.2.8. Публічного договору визначено, що експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення. Згідно з пунктом 7.2.13 Публічного договору експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Пунктом 2 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Зазначена вище норма ст. 924 ЦК України передбачає принцип винності у разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Пунктом 134 Статуту автомобільного транспорту УРСР передбачено, що автотранспортне підприємство або організація звільняються від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу в разі, коли: а) вантаж прибув у справному автомобілі (контейнері) за справними пломбами вантажовідправника, а штучний вантаж - з справними захисною маркіровкою, бандеролями, пломбами вантажовідправника або виготовлювача. Відповідно до п. 15.1. Наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом. Тобто єдиним належним та допустимим доказом стану вантажу є саме акт. Встановлено, що у наданому позивачем акті приймання-передачі, факту пошкодження відправлення не встановлено. Зовнішня упаковка прим`ята, інша упаковка, заводська картонна коробка - ціла. Місце пошкодження відправлення та упаковки не збігаються. Окремо слід звернути увагу на те, що переконливих доказів, які б встановлювали розмір завданої фактичної шкоди у вигляді вартості пошкодженого майна позивачем не надано. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом не встановлено, та позивачем не доведено протиправність дій відповідача, внаслідок яких позивачу завдано шкоду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення вартості товару та провізної плати, оскільки як такі пошкодження упаковки, і, як наслідок пошкодження вантажу не встановлені матеріалами справи. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 3000 грн. є безпідставними, зважаючи на відсутність доказів в обґрунтування причин її виникнення та з огляду на те, що позивачем не вказано в чому полягає ця шкода, та з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed