Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить скасувати наказ № 01-з від 04 січня 2021 року КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради про внесення змін в структуру підприємства; скасувати наказ № 44-К від 09 березня 2021 року із змінами згідно наказу № 45-К від 10 березня 2021 року КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради про звільнення [PERSON] з посади завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста Клініки, дружньої до молоді з 10 березня 2021 року; поновити її на роботі в КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської міської ради на посаді завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста Клініки, дружньої до молоді з 10 березня 2021 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебувала в трудових відносинах з КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради, де працювала завідувачем відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», лікарем-методистом. Відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді» створена за підтримки Дитячого фонду ООН (ЮНІСЕФ) на базі Рівненської обласної дитячої лікарні у 2011 році та до 01 квітня 2020 року утримувалася за рахунок коштів обласного бюджету. Відповідно до штатного розпису КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» на 2020 рік штатна чисельність працівників КДМ складала 1,25 штатних одиниць: завідувач структурного підрозділу, лікаря-методист - 1,0 посади, лікар-акушер-гінеколог - 0,25 посади. Фактична зайнятість 1,0 штатна посада, на якій вона працювала за основним місцем роботи. Як завідувач КДМ була єдиним працівником цього відділення. КДМ була окремим структурним підрозділом, керівником якого була вона. 08 січня 2021 року листом «Про заплановане вивільнення» її, як завідувача відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», було повідомлено про наступне звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, заплановане на 09 березня 2021 року. Наказом № 44-К від 09 березня 2021 року із змінами згідно наказу № 45-К від 10 березня 2021 року була звільнена з роботи за п.1 ст.40 КЗпП за скороченням штату на підставі наказу № 01-з від 04 січня 2021 року «Про внесення змін в структуру підприємства». Датою звільнення є 10 березня 2021 року. З наказами № 44-К від 09 березня 2021 року та № 45-К від 10 березня 2021 року ознайомилася лише 11 березня 2021 року. Відповідно до повідомлення про заплановане вивільнення, її було повідомлено про звільнення з посади у зв`язку з ліквідацією відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», а також запропоновано переведення на 0,25 посади лікаря-акушер-гінеколога консультативної поліклініки та 0,75 посади лікаря-методиста відділу медичної статистики та контролю якості медичної допомоги КП «РОДЛ». Тобто, підставою її звільнення була ліквідація відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», завідувачем якого вона була, а не скорочення штату, про що зазначено в наказі про звільнення від 09 березня 2021 року. Саме повідомлення про заплановане вивільнення станом на 08 січня 2021 року було незаконним. Відповідно до статуту КП «РОДЛ», власником закладу є територіальні громади сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради, а органом управління - Рівненська обласна рада та уповноважений нею орган. Питання ліквідації структурних підрозділів КП «РОДЛ» віднесено до компетенції уповноваженого власником органу. Структуру обласних комунальних підприємств, установ, закладів, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, погоджують постійні комісії обласної ради. Звернення головного лікаря КП «РОДЛ» про внесення змін до структури та штатного розпису було подано до Рівненської обласної ради лише 24 лютого 2021 року. Рішення щодо погодження внесення змін до структури та штатного розпису в межах штатної чисельності та фонду оплати праці КП «РОДЛ» постійною комісією з питань охорони здоров`я, материнства та дитинства було прийнято лише 03 березня 2021 року. Тобто, на момент повідомлення її про заплановане вивільнення, факту ліквідації відділення, а відтак і її посади, не було, а саме повідомлення містило іншу підставу для звільнення ніж та, що зазначена в оскаржуваному наказі. З огляду на це, є незаконним наказ № 01-з від 04 січня 2021 року про внесення змін в структуру підприємства, яким виведено із структури КП «РОДЛ» відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», оскільки керівник КП «РОДЛ» станом на 04 січня 2021 року не мав повноважень та підстав для зміни структури закладу. Таким чином, відповідач видав наказ про її звільнення без дотримання визначеної законом процедури, а саме належним чином не повідомив її про наступне вивільнення, а тому наказ № 44-К від 09 березня 2021 року із змінами, внесеними згідно наказу № 45-К від 10 березня 2021 року, мають бути скасовані як незаконні. В порушення вимог трудового законодавства відповідачем не було запропоновано роботи, хоча на підприємстві була вакантна посада заступника директора КП «РОДЛ». Нею 10 березня 2021 року, до її звільнення, на ім`я головного лікаря КП «РОДЛ» була подана відповідна заява про переведення на посаду заступника директора. Натомість, цю посаду відповідачем було запропоновано іншій особі. Подана нею заява про переведення від 10 березня 2021 року залишилася без відповіді. Відповідач звільнив її із займаної посади з порушенням вимог ст.40, 42, 43, 49-2 КЗпП України, оскільки на момент звільнення була відсутня згода уповноваженого власником органу про погодження ліквідації відділення, не було запропоновано іншу рівноцінну роботу в закладі, а також не враховано переважне право працівників на залишення на роботі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Кравець Н.М. просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення проти позову мотивує тим, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради на посаді завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», лікарем-методистом. Відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», яка була створена за підтримки Дитячого фонду ООН (ЮНІСЕФ) на базі Рівненської обласної дитячої лікарні у 2011 році з метою збереження фізіологічного та психологічного здоров`я підлітків та молоді віком від 10 до 35 років та до 01 квітня 2020 року утримувалася за рахунок коштів обласного бюджету. В зв`язку з набранням чинності Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та зміною системи фінансування закладів охорони здоров`я з 01 квітня 2020 року джерелом фінансування закладу охорони здоров`я є кошти Національної служби здоров`я України (державний бюджет) згідно договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, обсяг яких безпосередньо залежить від наданих послуг, та кошти обласного бюджету в частині покриття витрат на комунальні послуги. В нових умовах господарювання консультативна допомога, яка надавалася у відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», залишилася поза програмою медичних гарантій, без фінансування та не увійшла до жодного з пакетів медичних послуг НСЗУ, тому після проведення економічного аналізу та аналізу роботи КДМ, з метою забезпечення ефективного управлінського процесу, раціонального та ефективного використання кадрових ресурсів, наявних можливостей та засобів лікарні прийнято рішення, яке стосується внесення змін до штатного розпису підприємства та виведення зі структури відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді» з 10 березня 2021 року, згідно наказу головного лікарня від 04 січня 2021 року № 01-з «Про внесення змін в структуру підприємства». Згідно статуту КП «РОДЛ» керівник (головний лікар) при здійсненні діяльності лікарні забезпечує розробку структури та штатного розпису, затверджує штатний розпис відповідно до чинного законодавства. Листом від 08 січня 2021 року [PERSON] повідомлено про наступне звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, заплановане на 09 березня 2021 року, та запропоновано переведення на 0,25 посади лікаря-акушер-гінеколога консультативної поліклініки та 0,75 посади лікаря-методиста відділу медичної статистики та контролю якості медичної допомоги КП «РОДЛ» з посадовим окладом згідно штатного розпису. Переваги ст.42 КЗпП України не поширюються на скорочення посади завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка дружня до молоді», в зв`язку з тим, що скорочення проводилося шляхом виведення КДМ із структури підприємства в повному обсязі (1,25 посади) і завідувач КДМ [PERSON] - єдиний працівник такого відділення. За період з 08 січня 2021 року до 08 березня 2021 року відділом роботи з персоналом усно пропонувалися вакантні посади, також листом від 09 березня 2021 року запропоновано вакантні посади станом на 09 березня 2021 року. 10 березня 2021 року [PERSON] подано заяву щодо переведення на посаду заступника директора згідно переліку вакантних посад станом на 09 березня 2021 року, однак станом на 10 березня 2021 року на розгляді в головного лікаря перебували заяви від трьох осіб щодо призначення на вказану посаду, при розгляді яких перевагу було надано особі з найбільшим організаційним та практичним досвідом роботи на аналогічній посаді, про що позивача повідомлено листом КП «РОДЛ» від 18 березня 2021 року. 16 лютого 2021 року КП «РОДЛ» скеровано лист «Про скорочення працівника» до профспілкової організації щодо погодження звільнення [PERSON] на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України, за результатом розгляду якого отримано відповідну згоду 09 березня 2021 року. Враховуючи зазначене, посилання позивача на те, що звільнення проведено з порушенням вимог ст.40, 42, 43, 49-2 КЗпП України, є необґрунтованими. З наказом від 10 березня 2021 року № 45-К позивач ознайомлена 11 березня 2021 року, а тому позивачем порушено процесуальні строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів. У відповіді на відзив позивач додатково зазначила, що ч.3 ст.64 Господарського кодексу України визначено право підприємства самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, а не право його керівника на такі дії. Відповідно до розділу 5 статуту КП «РОДЛ» органом управління закладом є Рівненська обласна рада та уповноважений нею орган. Питання ліквідації структурних підрозділів КП «РОДЛ» віднесено до компетенції уповноваженого власником органу. Структуру підприємства погоджує відповідна постійна комісія обласної ради. Керівник КП «РОДЛ» незаконно і безпідставно ініціював процедуру ліквідації відділення, а відтак і її посади, а тому є незаконним наказ про внесення змін в структуру підприємства, яким виведено із структури КП «РОДЛ» відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка дружня до молоді» та її повідомлення про скорочення. Покликання відповідача на те, що переваги ст.42 КЗпП України не поширюються на скорочення посади [PERSON] , є безпідставними, оскільки чинний КЗпП України не містить визначення поняття «виведення» структурного підрозділу, а тому підпадає під загальне поняття змін в організації виробництва і праці, передбачених ст.42 КЗпП України. Відповідач зазначає, що станом на 10 березня 2021 року на розгляді в головного лікаря перебували заяви від трьох осіб щодо призначення на посаду заступника директора. При цьому, відповідачем не наведено обставин чи були ці особи працівниками КП «РОДЛ», чи підлягали скороченню їх посади, чи був проведений порівняльний аналіз кваліфікації та продуктивності праці претендентів на цю посаду і чим це підтверджується. Крім того, відповідачем не вказано коли працівник був прийнятий на зазначену посаду. Зазначене в сукупності дає підстави стверджувати, що при звільненні [PERSON] із займаної посади роботодавцем було порушено передбачений трудовим законодавством порядок вивільнення працівника. Оскільки сплив строку щодо пред`явлення вимог позовної заяви припадає на час дії карантину, який не закінчився у день подання позову позивачем, на такі вимоги поширюються приписи ст.1 Прикінцевих положень КЗпП України в частині продовження строків звернення із заявою до суду на весь час дії карантину. Ухвалою від 14 березня 2023 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 17 квітня 2023 року суд продовжив відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 02 серпня 2023 року суд закрив провадження в частині позовних вимог про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, визначення розміру, нарахування та стягнення заробітної плати. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Представники відповідача підтримали позицію, зазначену у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 18 квітня 2001 року [PERSON] прийнята на посаду лікаря-статиста ОМВ Рівненської обласної дитячої лікарні (01 січня 2019 року заклад реорганізовано в Комунальне підприємство «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради). 14 лютого 2011 року позивач переведена на посаду завідувачки відділенням медичної допомоги підліткам і молоді КДМ, лікарем-методистом, 01 січня 2013 року посада змінена на «завідувач структурного підрозділу, лікар-методист», що підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії [NUMBER] , заповненої 02 серпня 1999 року. З метою підвищення якості надання висококваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги дитячому населенню області, забезпечення ефективного управлінського процесу, раціонального та ефективного використання кадрових та фінансових ресурсів, наявних можливостей і засобів лікарні на виконання Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» 04 січня 2021 року головний лікар Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради видав наказ № 01-з «Про внесення змін в структуру підприємства» шляхом виведення зі структури підприємства відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка дружня до молоді» з 10 березня 2021 року та введення в структуру лікарняного банку крові з 11 січня 2021 року. Цим же наказом надано вказівку медичному директору, заступника головного лікаря, начальнику відділу роботи з персоналом, головному бухгалтеру вжити мір для забезпечення попередження працівників структурних підрозділів, щодо яких вносяться зміни в структуру закладу, про зміну істотних умов праці; переведення співробітників на належні посади відповідно до змін в штатному розписі, згідно вимог Кодексу законів про працю України; приведення у відповідність штатного розпису закладу, установчих документів структурних підрозділів підприємства, щодо яких вносяться зміни. 08 січня 2021 року позивач листом № 17/0109/21 «Про заплановане вивільнення» попереджена про наступне звільнення з посади завідувача відділенням медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», лікаря-методиста у зв`язку із ліквідацією відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, яке відбудеться 09 березня 2021 року. Одночасно позивачу запропоновано переведення на 0,25 посади лікаря-акушер-гінеколога консультативної поліклініки та на 0,75 посади лікаря-методиста відділу медичної статистики та контролю якості медичної допомоги КП «РОДЛ» з посадовим окладом згідно штатного розпису. 16 лютого 2021 року головний лікар КП «РОДЛ» на ім`я голови профспілкового комітету КП «РОДЛ» направив лист «Про скорочення працівника» про надання згоди на звільнення [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України 09 березня 2021 року. В листі також зазначено, що відповідно до наказу КП «РОДЛ» від 04 січня 2021 року № 01-з скороченню підлягає [PERSON] , завідувач структурного підрозділу, лікар-методист Клініки, дружньої до молоді. 22 лютого 2021 року головний лікар КП «РОДЛ» звернувся до голови Рівненської обласної ради з проханням погодити зміну до структури та штатного розпису в межах штатної чисельності та фонду оплати праці з метою підвищення якості надання висококваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги дитячому населенню області та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 120-р «Про схвалення Стратегії розвитку національної системи крові до 2022 року та затвердження плану заходів щодо її реалізації», про що свідчить лист № 206/0109/21 від 22 лютого 2021 року. Постійна комісія з питань охорони здоров`я, материнства та дитинства Рівненської обласної ради рекомендаціями № 14 від 03 березня 2021 року погодила внесення змін до структури та штатного розпису в межах штатної чисельності та фонду оплати праці КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради. Листом № 267/0109/21 від 09 березня 2021 року [PERSON] повідомлена про наявність вакантних посад в КП «РОДЛ» станом на 09 березня 2021 року згідно додатку № 1. 10 березня 2021 року позивач на ім`я головного лікаря КП «РОДЛ» подала заяву з проханням перевести її згідно переліку вакантних посад в КП «РОДЛ» станом на 09 березня 2021 року на посаду заступника директора КП «РОДЛ». Наказом Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради № 44-К від 09 березня 2021 року «Про звільнення [PERSON] » [PERSON] , завідувач структурного підрозділу, лікар-методист Клініки, дружньої до молоді, звільнена з роботи 09 березня 2021 року за п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням штату. Підставою для винесення наказу № 44-К від 09 березня 2021 року зазначені: наказ від 04 січня 2021 року № 01-з «Про внесення змін в структуру підприємства», повідомлення про заплановане вивільнення від 08 січня 2021 року, погодження профспілкового комітету від 09 березня 2021 року. Наказом КП «РОДЛ» № 45-К від 10 березня 2021 року внесено зміни до наказу від 09 березня 2021 року «Про звільнення [PERSON] , а саме датою звільнення [PERSON] , завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста Клініки, дружньої до молоді вважати 10 березня 2021 року. З наказом № 44-К від 09 березня 2021 року та наказом № 45-К від 10 березня 2021 року позивач ознайомлена під підпис 11 березня 2021 року. Відповідно до статуту Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради, затвердженого рішенням Рівненської обласної ради від 07 грудня 2018 року № 1213, лікарня є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає високоспеціалізовану медичну допомогу третинного рівня, послуги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим статутом. Лікарня заснована на спільній власності територіальних громад Рівненської області. Власником лікарні є територіальні громади сіл, селищ, міст Рівненської області, в особі Рівненської обласної ради (п.1.3 статуту). Згідно з п.5.1 розділу 5 статуту, лікарня самостійно планує свою діяльність, визначає стратегію та основні напрями свого розвитку відповідно до галузевих, науково-технічних прогнозів, кон`юнктури ринку продукції, товарів, робіт, послуг та економічної ситуації. Лікарня розробляє та затверджує структуру і штатний розпис відповідно до чинного законодавства (п.5.9.1 розділу 5 статуту). Пунктами 6.1, 6.2 розділу 6 статуту передбачено, що органом управління лікарні є Рівненська обласна рада (засновник), до компетенції якої як органу управління належить: розпорядження основними засобами лікарні, затвердження та внесення змін до статуту лікарні; погодження планів лікарні та затвердження звітів їх виконання в установленому порядку; призначення та звільнення керівника лікарні; прийняття рішення про припинення діяльності лікарні, її ліквідацію, затвердження ліквідаційного балансу. Відповідно до п.6.4 розділу 6 статуту, поточне керівництво (оперативне управління) лікарнею здійснює головний лікар (керівник), який призначається власником шляхом укладання контракту. При здійсненні діяльності лікарні керівник забезпечує, серед іншого, розробку структури та штатного розпису, затверджує штатний розпис відповідно до чинного законодавства (п.6.10.3 розділу 6 статуту). За положеннями розділу ІІ контракту № 135 з головним лікарем комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради, що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, від 09 вересня 2020 року, керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання підприємством завдань, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом. Керівник підприємства зобов`язаний затверджувати наказами підприємства положення про структурні підрозділи, штатний розпис, положення про преміювання, інші положення та порядки, що мають системний характер, затверджувати посадові та робочі інструкції працівників. Керівник має право видавати в межах своїх повноважень накази та розпорядження, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників підприємства. Відповідно до п.7.1 Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, затвердженого рішенням обласної ради від 04 березня 2014 року № 1142 (зі змінами), постійні комісії обласної ради погоджують програму розвитку (фінансовий план), структуру, зміни до штатних розписів в частині, що стосується зменшення або збільшення штатних одиниць обласних комунальних підприємств, установ, закладів, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області. За змістом ч.1 ст.235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на роботі в разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням установленого законом порядку. Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Процедура звільнення працівника у разі скорочення має відбуватися на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників є однією з підстав для розірвання трудового договору. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, ухвалення власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією. Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п.1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Згідно зі ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-49цс15. Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Розірвання трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП України передбачає дотримання певної процедури, яка за загальним правилом включає в себе: надання первинній профспілковій організації інформації про заплановане звільнення; ухвалення рішення про зміни в організації виробництва і праці або про скорочення чисельності і штату працівників; відбір кандидатур працівників, які підлягають звільненню; персональне попередження працівників, які підпадають під скорочення, про майбутнє звільнення; пропонування працівнику, якого планують звільнити, переведення на іншу роботу; отримання згоди виборного профспілкового органу на звільнення працівника; оформлення звільнення працівника і проведення остаточного розрахунку. Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника; які є докази щодо змін в організації виробництва і праці; про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації; чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджував ся він за два місяці про наступне вивільнення. Відповідно до ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. За положеннями ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом Згідно з ч.3 ст.64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України. Отже, право роботодавця самостійно визначати чисельність працівників і штатний розпис не потребує додаткового доведення і судові органи не можуть вимагати обґрунтування доцільності скорочення чисельності або штату та саме в рамках розгляду спору про поновлення на роботі й вирішується питання про правомірність звільнення з роботи, тому до повноважень суду входить перевірка правильності проведення та дотримання роботодавцем процедури звільнення, у тому числі за скороченням, конкретного працівника. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі № 755/3495/16-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 451/706/18. У постанові Верховного суду від 7 серпня 2019 року у справі № 367/3870/16-ц висловлена аналогічна позиція: «При вирішення трудового спору щодо поновлення на роботі працівника, звільненого у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників, суд зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення та дотримання відповідачем порядку вивільнення працівника за ініціативою власника або уповноваженого ним органу. Суд не вирішує питання щодо доцільності змін в організації виробництва і праці та наступного скорочення штату працівників, оскільки вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції роботодавця (власника або уповноваженого ним органу)». З досліджених в судовому засіданні доказі суд встановив, що наказ № 01-з від 04 січня 2021 року «Про внесення змін в структуру підприємства» виданий головним лікарем КП «РОДЛ» в межах його повноважень, визначених п.6.4, п.6.10.3 розділу 6 статуту Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської міської ради та розділом ІІ контракту № 135 від 09 вересня 2020 року, а тому доводи позивача про відсутність у керівника ПК «РОДЛ» повноважень для зміни структури закладу є необґрунтованими. Внесення змін до структури та штатного розпису в межах штатної чисельності та фонду оплати праці КП «РОДЛ» було погоджено Постійною комісією з питань охорони здоров`я, материнства та дитинства Рівненської обласної ради 03 березня 2021 року. Покликання представника позивача на те, що погодження внесення змін до структури підприємства має перебувати виданню керівником власне самого наказу про внесення змін в структуру підприємства, суд до уваги не приймає, оскільки Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Рівненської області не визначає послідовності дій керівника у випадку прийняття рішення про зміну структури підприємства, а лише передбачає необхідність погодження структури та змін до штатного розпису відповідним органом. Враховуючи, що наказ № 01-з від 04 січня 2021 року прийнято повноважною особою, питання щодо доцільності змін в структурі підприємства належить до виключної компетенції відповідача і такі зміни погодженні органом управління лікарні в особі Рівненської обласної ради, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про скасування наказу КП «РОДЛ» № 01-з від 04 січня 2021 року «Про внесення змін в структуру підприємства». Разом з тим, погодження органом управління рішення керівника підприємства є завершальною стадією прийняття управлінського акта, а тому до погодження Постійною комісією з питань охорони здоров`я, материнства та дитинства Рівненської обласної ради внесення змін до структури та штатного розпису КП «РОДЛ» наказ № 01-з від 04 січня 2021 року не набув чинності, а тому повідомлення про заплановане вивільнення, надане позивачу до погодження внесення змін до структури підприємства - 08 січня 2021 року, суд вважає передчасним. Про наступне вивільнення працівника відповідач мав право повідомити позивача після отримання погодження Постійною комісією з питань охорони здоров`я, материнства та дитинства Рівненської обласної ради внесення змін до структури та штатного розпису. Оскільки від дати погодження внесення змін до структури підприємства (03 березня 2021 року) до звільнення позивача (10 березня 2021 року) минуло лише сім днів, суд вбачає в діях відповідача порушення вимог ст.49-2 КЗпП України щодо дотримання двомісячного строку попередження працівника про наступне вивільнення. Крім того, суд звертає увагу, що в наказі № 01-з від 04 січня 2021 року зазначено про необхідність попередження працівників структурних підрозділів, в тому числі і позивача як завідувача структурним підрозділом, про зміну істотних умов праці та переведення на належні посади. В листі «Про внесення змін до структури та штатного розпису» КП «РОДЛ» просить погодити зміни до структури та штатного розпису в межах штатної чисельності та фонду оплати праці і внесення змін до структури та штатного розпису погоджено в межах штатної чисельності та фонду оплати праці. Тобто, рішення про скорочення штату КП «РОДЛ» відповідач фактично не приймав, при цьому звільнив позивача саме за скороченням штату. Штатних розписів до та після внесення змін в структуру підприємства суду не надано, а тому скорочення штату працівників КП «РОДЛ» як підстава звільнення позивача відповідачем не доведено. Суд також зауважує, що відмова працівника від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці є підставою для припинення трудового договору за п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України. 08 січня 2021 року позивачу було запропоновано переведення на 0,25 посади лікаря-акушер-гінеколога консультативної поліклініки та на 0,75 посади лікаря-методиста відділу медичної статистики та контролю якості медичної допомоги КП «РОДЛ» з посадовим окладом згідно штатного розпису. 10 березня 2021 року позивач отримала повний перелік вакантних посад в КП «РОДЛ» станом на 09 березня 2021 року. Доводи представників позивача, що в період з 08 січня 2021 року до 10 березня 2023 року [PERSON] зверталася до відповідача з вимогою надати перелік всіх вакантних посад на підприємстві, як і доводи представників відповідача, що в цей період позивачу відділом роботи з персоналом усно пропонувалися інші вакантні посади, ніж зазначені в повідомленні про заплановане вивільнення, належними доказами не підтверджені. 10 березня 2021 року позивач надала згоду на переведення її на посаду заступника директора КП «РОДЛ». Вказана заява відповідачем задоволена не була. Аргументи відповідача про наявність 10 березня 2021 року на розгляді керівника КП «РОДЛ» заяв від трьох осіб щодо призначення на посаду заступника директора, при розгляді яких перевагу було надано особі з найбільшим організаційним та практичним досвідом роботи на аналогічній посаді, суд до уваги не приймає, оскільки жодних доказів на підтвердження цих обставин відповідач суду не надав. Посилання представника відповідача на те, що позивач не могла претендувати на посаду заступника директора, є безпідставними, оскільки докази, що позивач з урахуванням її освіти, кваліфікації та досвіду не може займати посаду заступника директора КП «РОДЛ», у справі відсутні. Оскільки позивач звільнена з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України за наявності її згоди на переведення на іншу посаду і суду не надано доказів неможливості такого переведення, відповідач є таким, що не виконав передбаченого ч.3 ст.49-2 КЗпП України обов`язку роботодавця із працевлаштування працівника. В матеріалах справи наявний лист відповідача із зверненням до голови профспілкового комітету КП «РОДЛ» про надання згоди на звільнення [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України. Однак, в порушення вимог ст.12, 81 ЦПК України відповідач не надав суду доказів згоди профспілкового комітету на звільнення позивача, хоча погодження профспілкового комітету і зазначено в наказі № 44-К від 09 березня 2021 року в переліку підстав. Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що звільнення позивача із займаної посади завідувача структурним підрозділом, лікаря-методиста КП «РОДЛ» відбулося з порушенням вимог трудового законодавства України, а тому позовні вимоги про визнання незаконним наказу № 44-К від 09 березня 2021 року, наказу № 45-К від 10 березня 2021 року та поновлення позивача на роботі належить задовольнити. Поновлення працівника на роботі на підставі рішення суду, яким визнано таке звільнення незаконним, відбувається з дати звільнення. Позивач звільнена з роботи 10 березня 2021 року та, відповідно, підлягає поновленню на роботі саме з цієї дати. Щодо дотримання позивачем строку звернення із позовною заявою до суду. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Пунктом 1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» № 928 від 19 серпня 2022 року карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), продовжено до 31 грудня 2022 року. З наказом № 44-К від 09 березня 2021 року «Про звільнення [PERSON] » та наказом № 45-К від 10 березня 2021 року «Про внесення змін до наказу КП РОДЛ від 09.03.2021 № 44-К «Про звільнення [PERSON] » позивач ознайомлена 11 березня 2021 року. До суду з позовною заявою позивач звернулася 19 жовтня 2022 року, тобто в період дії карантину, а отже, визначений ст.233 КЗпП України строк позивачем не пропущений, оскільки він продовжений в силу закону. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір за позовну вимогу про поновлення на роботі в розмірі 1073,60 грн, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: partial