Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В травні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 24 червня 2022 року передала в борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 10600 доларів США та 20000 гривень, які остання зобов`язавсь повернути до 24 грудня 2022 року, а також сплатити проценти у розмірі 10%. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] надала власноручно написану розписку від 24 червня 2022 року. Позивач зверталась до [PERSON] з вимогою про повернення грошових коштів, проте вона ухиляється від повернення грошових коштів. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором позики у розмірі 10600 доларів США, що еквівалентно 387627 гривень 16 копійок, та 20000 гривень, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 1060 доларів США, що еквівалентно 38762 гривень 72 копійки, та 2000 гривень, а також інфляційні збитки у розмірі 377 доларів США 11 центів, що еквівалентно 13790 гривень 38 копійок, та 711 гривень 53 копійки, та штрафні санкції у розмірі 136 доларів США 09 центів, що еквівалентно 4976 гривень 62 копійки, та 256 гривень 77 копійок, а всього у розмірі 468125 гривень 18 копійок. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.27-28). 3. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] визнала пред`явлений позов та не заперечувала проти його задоволення. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 24 червня 2022 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 10600 доларів США та 20000 гривень. В свою чергу, [PERSON] зобов`язалась повернути грошові кошти до 24 грудня 2022 року та сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 10%. Вказана обставина підтверджується копією розписки про отримання грошових коштів від 24 червня 2022 року (а.с.11). Спірні правовідносини регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 5. Норми права та судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з положенням ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За змістом ст.545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.533\~цього ж\~Кодексу грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з ч.1 ст.192\~ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. 5.2. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що між сторонами по справі 24 червня 2022 року був укладений договір позики. У строк, визначений договором позики, [PERSON] не повернула грошові кошти. Оскільки, в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що [PERSON] виконала свої зобов`язання за договором позики та повернула грошові кошти. Тому, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути борг за договором позики у розмірі 10600 доларів США та 20000 гривень, а також 10% відсотків за користування грошовими коштами відповідно у розмірі 1060 доларів США та 2000 гривень. Крім цього, з 25 грудня 2022 року по 15 травня 2023 року, тобто по день звернення позивача до суду з даним позовом, період прострочення виконання зобов`язання відповідачем становить 142 дні. Тому три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становить відповідно 136 доларів США 09 центів та 256 гривень 77 копійок (11660 доларів ? 3% річних / 365 днів у році ? 142 день прострочки), (22000 ? 3% річних / 365 днів у році ? 142 день прострочки). З письмового розрахунку, викладеного у позовній заяві (а.с.5-6) також вбачається, що у [PERSON] виник борг по сплаті суми інфляції за час прострочення в розмірі 377 доларів 11 центів США та 711 гривень 53 копійки. Водночас, як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц, у постановах Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі №910/8399/17, від 03 вересня 2018 року у справі №910/5811/16, від 22 червня 2020 року у справі №752/10525/16-ц, за змістом статті 1\~Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625\~ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Встановлено, що позика була передана [PERSON] як в доларах США, так і в гривнях. У такому випадку індекс інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання не застосовується за грошові кошти, які були передані в доларах США. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивача суми інфляції за час прострочення у розмірі 377 доларів США 11 центів. Тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики, що у загальному розмірі складає 454334 гривень 80 копійок (10600 доларів США + 1060 доларів США +136,09 доларів США) ? 36,5686) + (20000 гривень + 2000 гривень + 711,53 гривень + 256,77 гривень). 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 15 травня 2023 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 4681 гривень 30 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений частково, а саме на 97,05% (454334,80 / 468125,18 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 4543 гривень 20 копійок (4681,30 / 100% ? 97,05%). Крім цього, [PERSON] витратила грошові кошти на професійну правничу допомогу у розмірі 18840 гривень 50 копійок, що підтверджується договором №1/1 про надання юридичних послуг від 02 травня 2023 року (а.с.12-13), додатковою угодою №1 до договору про надання юридичних послуг від 02 травня 2023 року (а.с.14), актом наданих послуг №1/1/1 від 14 травня 2023 року (а.с.15), розрахунком вартості послуг (а.с.16) та випискою з карткового рахунку про зарахування коштів у розмірі 18840 гривень 50 копійок (а.с.17). Тому з [PERSON] на користь позивача належить стягнути також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18284 гривень 70 копійок (18840,50 / 100% ? 97,05%). На підставі викладеного та

Outcome: partial