Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

В травні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Дружківської міської ради про визнання договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 30 жовтня 2000 року та зареєстрованого за №80-Н на Універсальній біржі «Примус» дійсним. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що даний договір був укладений між нею та [PERSON] , якому належала квартира. Загальна площа квартири станом на момент звернення до суду з даним позовом становить 54,6кв. м., а житлова площа становить 37,5 кв. м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] , виданим К11 «Дружківське МБТІ» від 07.03.2023 року. Зміна загальної площі з 54,1 кв. м. на 54,6 кв. м. та житлової площі з 38,5 кв. м. на 37,5 кв. м. сталась за рахунок засклення балкону та внутрішнього перепланування, що відповідно до постанови КМУ від 07.06.2017 року № 406 не потребує документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об?єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, що підтверджується довідкою - характеристикою об?єкта нерухомого майна № 60 від 14.03.2023 року, виданою КП «Дружківське МБТІ», копія якої додається до позовної заяви. В подальшому Договір був зареєстрований у КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується довідкою КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» N° 123 від 03.03.2022 року. У відповідності до умов договору продавець отримав від позивача грошові кошти у розмірі одна тисяча сімсот грн. за продаж квартири до укладення Договору; продавець звільнив квартиру на протязі 10 днів з моменту укладення Договору. Положенням п. 10 даного Договору передбачено, що останній не підлягає нотаріальному посвідченню. Цей пункт було включено до Договору відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», якою передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На даний час нотаріальне посвідчення Договору неможливе, оскільки продавець [PERSON] помер у 2003 році. У зв?язку зі смертю продавця квартири, який мав бути відповідачем у цій справі, належним відповідачем є Дружківська міська рада, на території якої знаходиться нерухоме майно. На сьогоднішній день позивач не має можливості розпорядитися належним їй майном, оскільки договір купівлі-продажу був зареєстрованій на товарній біржі, але не був посвідчений нотаріально. Після складення договору сторони повністю виконали всі його умови. Продавець звільнив квартиру на протязі 10 днів після укладення договору, як це передбачено п. 7, продавець отримав від позивача кошти за продаж квартири в повному розмірі, як зазначено в п. 2 Договору. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, яка була чинною на час складення договору купівлі-продажу, не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна сторона повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири № 80-H від 30.10.2000 року, який був укладений на Універсальній біржі «Примус». Станом на 2023 рік в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів про Універсальну біржу «Примус» (ідентифікаційний код юридичної особи 25719956) не знайдено, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.03.2023 року. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так як даний договір купівлі-продажу нерухомого майна не визнається жодним нотаріусом, у зв?язку з чим позивач не має можливості продати квартиру. Ухвалою Дружківського міського суду від 04 травня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача до суду також не з`явився, причини неявки не відомі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню внаслідок наступного. Судом встановлено, що 30 жовтня 2000 року між позивачем та [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] та зареєстрований в той же день на Універсальній біржі «Примус» за №80-Н. При укладенні вказаного договору сторони дійшли згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобов`язання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, але нотаріально посвідчити договір неможливо. Згідно Довідки з Єдиного державного демографічного реєстру позивачка зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 22.11.2000 року, що свідчить про фактичне тривале володіння нею вказаною квартирою на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року. Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч.2 ст. 47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки сторони по договору купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконали всі умови договору, а нотаріально посвідчити договір неможливо, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу.

Outcome: approved