Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 01.01.2014 по 08.03.2023 він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», а саме працював на посаді апаратника випаровування 5 р. з 01.01.2014 по 08.03.2023 та за сумісництвом у цьому ж товаристві до 27.12.2022 на посаді апаратника випаровування, що підтверджується трудовою книжкою, довідками ОК-5, ОК-7. Трудові відносини з відповідачем були припинені за власним бажанням позивача, що підтверджується наказами № 58 та № 1238 про припинення трудового договору. При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, що станом на 05.04.2023 складає 75 894,02 грн за основним місцем роботи та 4 637,45 грн - по роботі за сумісництвом, що підтверджується довідкою відповідача № 71 від 05.04.2023. Загальна сума заборгованості по заробітній платі складає 80 567,47 грн. Оскільки станом на 05.04.2023 ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» не сплатив суму заборгованості по заробітній платі позивачу, останній звертається до суду з вимогою про стягнення цієї суми. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, жодних клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з 01.01.2014 по 08.03.2023 позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», а саме працював на посаді апаратника випаровування 5 р. з 01.01.2014 по 08.03.2023 та за сумісництвом у цьому ж товаристві до 27.12.2022 на посаді апаратника випаровування, що підтверджується трудовою книжкою (а.с. 9-11), довідками ОК-5 (а.с. 16-22), ОК-7 (а.с. 12-15). Станом на 05.04.2023 у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі в загальному розмірі 80 567,47 грн, що підтверджується довідкою № 71 від 05.04.2023 (а.с. 6). Станом на день звернення до суду ТОВ «ЗТМК» не сплатив позивачу суму заборгованості по заробітній платі. Відповідач, не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, надав суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з наступних підстав. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 ухвалено рішення про запровадження воєнного стану в Україні з 05-30 год. 24.02.2022 строком на 30 днів, що неодноразово продовжувався і діє на сьогоднішній день. З 25.02.2022 відбувались систематичні обстріли міст та інших населених пунктів Запорізької області. ТОВ «ЗТМК» розташований в межах м. Запоріжжя та є об`єктом підвищеної небезпеки. Враховуючи сукупність вищезазначених факторів та обставин, необхідність дотримання вимог безпеки виробництва, збереження життя та здоров`я людей як у м. Запоріжжі, так і у Запорізькій області та у прилеглих областях, проблеми з поставками сировини необхідної для безперервного, нерозривного циклу виробництва, порушення логістичних зв`язків, керівництвом ТОВ «ЗТМК» було прийнято рішення про позапланову безаварійну зупинку ТОВ «ЗТМК», оформлене наказом в.о. директора ТОВ «ЗТМК» № 174 від 02.03.2022 «Про організацію позапланової безаварійної зупинки комбінату», та як наслідок, можливість своєчасного виконання зобов`язань щодо своєчасної виплати заробітної плати. Таким чином, з 24.02.2022 існували та продовжують існувати об`єктивні обставини, що унеможливлюють здійснення своєчасної виплати заробітної плати працівникам ТОВ «ЗТМК», включаючи позивача, пов`язані з введенням воєнного стану на всій території України. Відповідач також заперечує щодо заявленої суми витрат на правничу допомогу, оскільки вважає, що позивачем не надано детального розрахунку наданих послуг; договору, укладеного між позивачем та адвокатом, а відтак сума в розмірі 2 000,00 грн задоволенню не підлягає. У відповіді на відзив позивач наводить доводи аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, та що підтверджуються відповідними доказами. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 94 КЗпП та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За змістом ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати (ч. 1). У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч. 2). Згідно довідки № 71 від 05.04.2023, наданої ТОВ «ЗТМК», вбачається, що станом на 05.04.2023 у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі в загальному розмірі 80 567,47 грн, що складається з наступного: 75 894,02 грн - за основним місцем роботи та 4 637,45 грн - по роботі за сумісництвом (а.с. 6). Факт існування даної заборгованості відповідачем не заперечується, як і не заперечується безпосередньо сума заборгованості. Таким чином, наданими належними письмовими доказами встановлений факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати, що на теперішній час складає 80 567,47 грн та підлягає стягненню на користь [PERSON] . Щодо витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн, з якими не погоджується відповідач, то суд не приймає до уваги мотивування відзиву в цій частині, адже така вимога позивачем не заявлялась. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, у зв`язку з тим, що вимоги позивача задоволені в повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved