Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

02 лютого 2023 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала наступними обставинами. Вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Під час навчання у школі позивач помітила зацікавленість сина медициною, який виявив бажання отримувати подальшу освіту у цьому напрямку, тому з метою отримання кваліфікованих знань в сфері медицини з вересня 2019 року син сторін продовжив навчання у Київському медичному коледжі № 3 за платною формою навчання за спеціальністю 223 «медсестринство» (молодший спеціаліст) . За навчання сина позивачкою сплачено за другій рік навчання 16 490 грн., за третій рік навчання 8 657,50 грн., а всього 25 147,50 грн. Також у зв`язку з навчанням сина позивачкою понесені витрати на придбання спецодягу у розмірі 1280 грн. та витрати на придбання повсякденного одягу у розмірі 2218 грн. Крім того, позивачкою були понесені витрати у розмірі 10 950 грн. на лікування сина, якому 28.07.2021 проведено операцію з остеосинтезу ключиці. Всього за період з 27 серпня 2020 року по 01 березня 2021 року нею понесені додаткові витрати на дитину у загальному розмірі 39 595,75 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила у відшкодування половини понесених нею додаткових витрат на дитину стягнути з відповідача на її користь 19 797,75 грн. Відповідач правом відзиву на позов не скористався. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник-адвокат Пилипець А.Ю. не з`явились; просили розглянути справу у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений шляхом надсилання за його зареєстрованим місцем проживання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Судова повістка повернута на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування є днем вручення судової повістки. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення відповідно до положень ст. 282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності сторін не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, надавши оцінку доводам позивачки, приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти. Позивачка та відповідач є батьками сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2017 року у справі № 753/9332/17 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина у в розмірі 2200 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 травня 2017 року і до досягнення ним повноліття. З вересня 2019 року син сторін навчається у ВНЗ «Київський медичний коледж №3» на платній основі на підставі договору №40/19 від 01 серпня 2019 року. Строк навчання чотири роки - з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. Таким чином, після загальноосвітньої школи син сторін продовжив навчання у коледжі у віці 15 років та досяг віку 18 років на момент закінчення третього року навчання , який тривав з 01 вересня 2021 року по [INFO] . [INFO] син сторін досяг повноліття та продовжує четвертий рік навчання у ВНЗ «Київський медичний коледж №3». Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року у справі № 753/5526/20 відповідача на користь позивачки стягнуто додаткові витрати на неповнолітню дитину у розмірі 7920 грн., яка складається з половини вартості плати за перши рік навчання сина сторін у ВНЗ «Київський медичний коледж №3». Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 серпня 2022 року у справі № 753/9478/22 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 2200 грн. щомісячно, починаючи з 26 серпня 2022 року до 30 червня 2023 року, але не більше ніж до досягнення 23 років. Надаючи оцінку кожній із заявлених позовних вимог, суд зауважує наступне. Позивачкою заявлено вимоги про стягнення половини з понесених нею додаткових витрат на дитину у загальному розмірі 39 519,50 грн, які складаються з: 1) витрат за другий та третій рік навчання сина сторін у коледжі - 25147,50 грн. (16 490 грн. + 8 657,50 грн.), 2)витрат на спецодяг - 1280 грн., 3)витрат на повсякденний одяг - 2218 грн., 4)витрат на лікування - 10950 грн. Судом встановлено, що 17 березня 2021 року позивачка вже зверталась до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача у відшкодування понесених нею витрат за другій рік навчання сина у Київському медичному коледжі № 3 у розмірі 16490 грн. та за придбання спецодягу для навчання у розмірі 1250 грн. В зазначеній частині позовні вимоги обґрунтовані тими ж самими обставинами з посиланням на ті ж самі докази, що і у справі, що розглядається: квитанціями про сплату вартості навчання від 27 серпня 2020 року № 33 та від 02 лютого 2021 року № 0.0.2001037087, а також квитанцією про сплату вартості спецодягу від 30 серпня 2020 року № 7. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 753/5472/21 позивачці було відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог. Отже щодо вказаних позовних вимог є рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог підлягає закриттю. Таким чином, розгляду по суті підлягають позовні вимоги про стягнення половини з понесених позивачкою додаткових витрат на дитину, які складаються з: 1) витрат за третій рік навчання сина сторін у коледжі - 8 657,50 грн., 2)витрат на повсякденний одяг - 2218 грн., 3)витрат на лікування - 10950 грн. Правовідносини сторін щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину регулюються нормами СК України, при застосування яких суд враховує правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (правовий висновок Верховного Суду, висловлений в постанові від 29 січня 2018 року в аналогічній за обставинами справі № 622/373/16-ц). Позов у частині стягнення половини вартості навчання за третій навчальний рік задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в період третього року навчання у коледжі син сторін був неповнолітнім, проте для задоволення позову про стягнення половини вартості навчання позивачка повинна була довести, що навчання у коледжі покликано необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї особливих здібностей до предметів, які є базовими у медичному коледжі. Саме по собі навчання дитини у коледжі не може безумовно свідчити, що витрати, пов`язані з навчанням у ньому, викликані особливими обставинами. А зацікавленість дитини медициною та бажання отримувати у подальшому медичну освіту не свідчить про наявність у дитини особливих здібностей у цій галузі. Також не підлягає задоволенню позов у частині вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на купівлю повсякденного одягу, виходячи з наступного. Положення закону щодо додаткових витрат на дитину стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17, від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц, від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17). За змістом частини першої статті 185 СК України придбання повсякденного одягу не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами. Ці витрати поглинаються аліментними виплатами того з батьків, хто не проживає з дитиною. Позов в частині вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат, на лікування підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною першою статті 185 СК України прямо передбачено, що витрати, пов`язані з хворобою або каліцтвом дитини, є додатковими витратами, які підлягають до сплати незалежно від вирішення питання про сплату аліментів на утримання дитини або відсутності вимог про сплату аліментів. Судом встановлено, що неповнолітньому сину сторін проведено операцію з остеосинтезу ключиці, на що 28 липня 2021 року позивачкою було витрачено 10950 грн. Вказана обставина підтверджена документально, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню половина вартості лікування у розмірі 5 475 грн. (10950 грн. : 2). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зауважує наступне. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у мінімальному розмірі, визначеному п/п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Заяву про відшкодування витрат на правову допомогу позивачкою не подано.

Outcome: partial