Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

У квітні 2021 року ТОВ "Вердикт Капітал" звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 26.12.2007 року між [PERSON] та [PERSON] та ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» укладено договір про іпотечний кредит №1.07122071, за умовами якого банк надав відповідачам кредит у розмірі 95 000 доларів США строком на 240 місяців зі сплатою 9,99% річних для придбання у власність квартири [ADDRESS] . Того ж дня, між ними укладено договір іпотеки №1.07122071, згідно якого [PERSON] та [PERSON] передали, а ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» прийняло у іпотеку квартиру [ADDRESS] . 04.09.2020 року між ПАТ «Платинум Банк» (попередня назва - ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк») та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 401 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки фізичних осіб, відповідно до якого ПАТ «Платинум Банк» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту № 1.07122071 від 26.12.2007 року. Оскільки станом на дату подання позову відповідачі не повернули у повному обсязі отримані кредитні кошти за кредитним договором № 1.07122071 від 26.12.2007 року та мають прострочену заборгованість, ТОВ «Вердикт Капітал» просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1.07122071 від 26.12.2007 року у розмірі 87 047 доларів США 14 центів. У відзиві на позовну заяву [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову зважаючи на його необґрунтованість та безпідставність, зазначивши, зокрема, про відсутність доказів відступлення прав вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» від ПАТ «Платинум Банк», відсутність доказів існування заборгованості та письмового повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні. Крім того, просить суд застосувати строки позовної давності. У відповіді на відзив ТОВ «Вердикт Капітал» спростовуючи твердження [PERSON] , викладені у відзиві, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представниця ТОВ «Вердикт Капітал» - Змієвська Т.П. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 26.12.2007 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та [PERSON] та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 1.07122071, відповідно до умов якого ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» надало [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в сумі 95 000 доларів США на строк користування 240 місяців, а позичальники зобов`язуються повернути наданий кредит, сплатити проценти за його користування в розмірі 9, 99 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році та 30 днів у місяці (т. 1 а.с. 9-15). Крім того, 26.12.2007 року, з метою забезпечення повного виконання зобов`язань іпотекодавця за договором про іпотечний кредит № 1.07122071, між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір №1.07122071, згідно якого [PERSON] та [PERSON] передали, а ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» прийняло в іпотеку квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 19-20). 04.09.2020 року між ПАТ «Платинум Банк» (попередня назва - ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк») та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 401 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки фізичних осіб, згідно якого банк відступає новому кредитору права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначений у додатках № 1 та № 2 до цього договору (т. 1 а.с. 60-65). Згідно платіжного доручення № 606 від 11.08.2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ПАТ «Платинум Банк» за придбання активів 22 976 795 грн. 31 коп. Згідно витягу з додатку № 1 до договору № 401 від 04.09.2020 року ПАТ «Платинум Банк» передало ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] та [PERSON] згідно договору № 1.07122071 від 26.12.2007 року. Сума заборгованості за основним зобов`язанням на день підписання договору становить - 2 211 213 грн. 94 коп., сума заборгованості за нарахованими процентами на день підписання договору - 1 258 347 грн. 49 коп., загальна сума заборгованості на день підписання договору - 3 469 561 грн. 43 коп., валюта кредиту - 840 (т. 2 а.с. 56-58). Згідно офіційного валютного курсу НБУ станом на 04.09.2020 року 1 долар США (код валюти - 840) коштує 27, 6908 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1.07122071 від 26.12.2007 року станом на 04.09.2020 року [PERSON] та [PERSON] мають заборгованість за наданим кредитом у розмірі 79 853 долари США 74 центи та заборгованості за процентами 45 442 долари США та 80 центів. Розрахунок 3% річних від суми боргу за тілом кредиту складає 7 193 долари США 40 центів. 10.11.2020 ТОВ «Вердикт Капітал» повідомило [PERSON] про здійснене відступлення прав вимоги за договорами №23716 (т. 1 а.с. 133-136). Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал» виставило вимогу до [PERSON] № 6940 від 15.02.2021 року та до [PERSON] № 6941 від 15.02.2021 року про виконання порушеного зобов`язання за кредитним договором № 1.07122071 від 26.12.2007 року, згідно якої вимагав у строк не більше ніж 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги здійснити погашення кредиту у повному обсязі разом із сплатою відсотків та пені відповідно до умов кредитного договору у розмірі 87 047 доларів США 14 центів, що складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом - 79 853 доларів США 74 центи та 3% річних - 7 193 долари США 40 центів (т. 1 а.с. 137-140). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем). Як вбачається з п. 1 ч. 1 до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов`язання за укладеним договором не виконують, мають прострочену заборгованість, що не спростовано належним чином, суд дійшов висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором, в тому числі зі сплатою 3% річних від простроченої суми. При цьому, суд відхиляє заяву про застосування строків позивної давності зважаючи на наступне. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі статтею 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи, що станом на дату подання заяви строк договору про іпотечний кредит № 1.07122071 не закінчився, вимога про сплату заборгованості надіслана відповідачам 15.02.2021 року, а позовна заява подана у квітні 2021 року, з урахуванням ненадання суду будь-яких доказів зміни строку виконання зобов`язання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про застосування строків позовної давності. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді 36 224 грн. 44 коп. судового збору підлягають стягненню з відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 05-03/2021 про нвдвння правової допомоги від 05.03.2021 року, прайс лист адвокатського об`єднання, платіжне доручення № 195390019 від 02.04.2021 року, заявка на надання юридичної допомоги № 14 від 08.03.2021 року, витяг від 29.03.2021 року з акту № 1 про надання юридичної допомоги № 1 від 23.03.2021 року (т. 1 а.с. 85-92). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представниками позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає достатнім розміром стягнення з відповідачів на користь позивача 20 000 грн. 00 коп. витрат, понесених на правничу допомогу.

Outcome: approved