Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] \~звернулася до\~Рожнятівського районного\~суду Івано-Франківської\~області із\~позовною заявою\~до відповідача\~ [PERSON] ,\~у якій просила\~розірвати шлюб\~укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 11.05.2005 у Лоп`янській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №3; неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити на проживанні з нею; після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народились двоє дітей. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося і їхній шлюб має формальний характер, з причин відсутності взаєморозуміння між ними, відсутності спільних поглядів на життя, шлюб та сім`ю, тощо. На даний час вони не підтримують жодних відносин, спільно не проживають, а шлюб існує тільки формально. Подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим, що суперечило б їхнім інтересам. У судове\~засідання позивачка\~не прибула,\~хоча була\~повідомлена про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи належним\~чином,\~однак направила\~до суду\~заяву,\~в якій\~просила розглянути\~справу у\~її відсутності,\~а також\~зазначила,\~що позов\~підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибув, хоча був повідомлений належним чином про день час та місце розгляду справи. Водночас відповідач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнав та просив розірвати шлюб, укладений із позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи. Ухвалою від 29.06.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті з повідомленням учасників справи. 19.07.2023 до Рожнятівського районного\~суду Івано-Франківської\~області від\~відповідача поступила\~заява про\~розгляд справи\~у його\~відсутності,\~у якій\~він також\~зазначив,\~щопозов визнає та просив розірвати шлюб із позивачкою. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у судовому засіданні. 19.07.2023 до Рожнятівського районного\~суду Івано-Франківської\~області від\~позивачки поступила\~заява про\~розгляд справи\~у її\~відсутності,\~у якій\~вона також\~зазначила,\~щопозов\~підтримує. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони по справі 11.02.2005 у Лоп`янській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с.4). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.05.2006 (а.с.7) підтверджено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.03.2010 (а.с.8) підтверджено, що від спільного подружнього життя у сторін є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: беручи до уваги позицію позивачки та визнання позову відповідачем, проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав. Частиною першою ст.15, частиною 1 ст.16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися такі стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, що суперечило б її інтересам, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально, що підтверджено її заявою. Небажання відповідача зберегти шлюб також підтверджено заявою, у якій він просив розірвати шлюб із позивачкою. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у цій справі, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. Вирішуючи вимогу позивачки про залишення дітей на проживанні із нею, суд враховує наступне. Від спільного подружнього життя у сторін є двоє неповнолітніх дітей. Згідно з до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Крім цього, за правилом ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Заперечень щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю позивачкою по справі, відповідач не висловив. Водночас, суд враховує, що у поданій до суду заяві він зазначив, що позов визнає, тобто фактично згідний із позовною вимогою позивачки щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом із нею. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved