Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

07 липня 2023 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просив встановити факт належності [PERSON] диплома [NUMBER] , виданого 09.07.1985 року. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що він в 1985 році закінчив Телетський радгосп-технікум механізації та електрифікації с/г за спеціальністю механізації сільського господарства та отримав диплом, [NUMBER] . В дипломі зазначено, що останній видано на російській мові з однією буквою «л» « [PERSON] » помилково, замість - « [PERSON] ». В подальшому на підставі диплому відомості про навчання були внесені за № 1 до трудової книжки серії [NUMBER] , де вже вірно зазначено його прізвище з двома буквами «лл», а саме: « [PERSON] ». У всіх інших документах - паспорті, воєнному квитку, картці платника податків, його прізвище « [PERSON] » вірно зазначено з двома буквами «лл». Помилку в написанні прізвища випадково встановили працівники ГУ ПФУ в Запорізькій області та надали письмову відповідь 9243-8963/А-02/8-0800/23 від 14.06.2023, в межах якої роз`яснили «До стажу не зараховано період навчання згідно диплому [NUMBER] , оскільки не встановлено факт приналежності диплому (прізвище згідно диплому - [PERSON] , а згідно паспортних даних - [PERSON] ). На теперішній час, виправити помилку вже не можливо, оскільки навчальний заклад вже не існує, тому він змушений звертатися з даною заявою до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2023 року вказана заява прийнята до провадження, відкрите провадження у справі в порядку окремого провадження та призначена до розгляду. Роз`яснено заінтересованій особі має право до розгляду справи надіслати суду відзив на заяву і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти заяви. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними матеріалами, відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному, безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , народився [INFO] , в с. Касумло Болнисського району Грузія, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 20 жовтня 2001 року. Зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~картки фізичної\~особи-платника\~податків Державна\~податкова служба\~у Шевченківському\~районі,\~видала картку\~платника податків [PERSON] , дата народження [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER] . Відповідно до військового квитка прізвище ім`я по батькові заявника зазначено російською мовою « [PERSON] ». В трудовій книжці серії [NUMBER] прізвище ім`я по батькові заявника зазначено російською мовою « [PERSON] ». Заявник в 1985 році закінчив Телетський радгосп-технікум механізації та електрифікації с/г за спеціальністю механізації сільського господарства та отримав диплом, [NUMBER] . В дипломі [NUMBER] виданому 09 липня 1985 року за реєстраційним № 31, зазначено, російською мовою, що цей диплом видано [PERSON] . Так, в дипломі зазначено, що останній видано на російській мові з однією буквою «л» « [PERSON] » помилково, замість - « [PERSON] », його прізвище пишеться з двома буквами «лл». У всіх інших документах - паспорті, воєнному квитку, картці платника податків, його прізвище « [PERSON] » вірно зазначено з двома буквами «лл». На підставі диплому відомості про навчання були внесені до трудової книжки серії [NUMBER] , запис за № 1, де зазначено навчання в Телетському радгосп-технікумі з 01.09.1980 року по 09.07.1985 року, підстав для внесення запису диплом [NUMBER] . Так, прізвище у дипломі не відповідає паспортним даним, а саме у дипломі було зазначено помилку і написано [PERSON] з однією буквою «л», а правильно відповідно до паспортних даних буде « [PERSON] » з двома буквами «лл». ГУ ПФУ в Запорізькій області надали письмову відповідь 9243-8963/А-02/8-0800/23 від 14.06.2023, в межах якої роз`яснили що до стажу не зараховано період навчання згідно диплому [NUMBER] , оскільки не встановлено факт приналежності диплому (прізвище згідно диплому - [PERSON] , а згідно паспортних даних - [PERSON] ). На теперішній час, виправити помилку вже не можливо, оскільки навчальний заклад вже не існує, тому заявник вимушений звернутися до суду, для встановлення факту належності документів, оскільки встановлення даного факту необхідно для призначення пенсії за віком. Прізвище у дипломі не відповідає паспортним даним, а саме у дипломі було зазначено помилку і написано [PERSON] з однією буквою «л», а правильно відповідно до паспортних даних буде « [PERSON] » з двома буквами «лл». Диплом [NUMBER] виданий 09 липня 1985 року за реєстраційним № 31, [PERSON] , в тому що він в 1980 році вступив до Телетського радгосп-технікуму механізації та електрифікації с/г та в 1985 році закінчив повний кур технікуму, за спеціальністю механізації сільського господарства. Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 14 травня 1985 року, [PERSON] присвоєна кваліфікація техніка-механіка. На підставі диплому відомості про навчання були внесені до трудової книжки серії [NUMBER] , запис за № 1, де зазначено навчання в Телетському радгосп-технікумі з 01.09.1980 року по 09.07.1985 року, підстав для внесення запису диплом [NUMBER] . В трудовій книжці серії [NUMBER] прізвище ім`я по батькові заявника зазначено російською мовою « [PERSON] ». Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. У ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлення факту належності заявнику диплому [NUMBER] , виданого 09.07.1985 року на ім`я [PERSON] , в якому прізвище не відповідає паспортним даним, а саме у дипломі було зазначено помилку і написано [PERSON] з однією буквою «л», а правильно відповідно до паспортних даних буде « [PERSON] » з двома буквами «лл», надає право заявнику врахувати трудовий стаж за період 01 вересня 1980 року по 09 липня 1985 року для призначення пенсії, а тому даний факт є фактом, що має юридичне значення. Суд вважає, що факт належності заявнику диплому [NUMBER] , виданого 09.07.1985 року підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та які суд, оцінюючи в сукупності, вважає достовірними, належними та допустимими. Як зазначено у абз. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. При цьому, відповідно до п. 1 Постанова Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, судом встановлено, що заявнику встановлення факту належності йому документів необхідно для призначення пенсії; можливості отримати іншим чином документ, що підтверджував б вищевказаний факт, немає; іншого порядку встановлення даного факту, окрім як судового, діючим законодавством не передбачено, а встановлення факту належності документа особі не матиме наслідком виникнення спору про право. На підставі вищевикладеного, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що диплом [NUMBER] , виданий 09.07.1985 року, належать заявнику, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved