Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

У травні 2023 року до суду надійшла заява [PERSON] , [PERSON] , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві Державної адміністрації, Служба у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області, Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про усиновлення дитини. Подана заява обґрунтована тим, що заявники перебувають на обліку у Службі у справах дітей Святошинської районної міста Києва Державної адміністрації як кандидати в усиновлювачі (особова справа №7 від 04.05.2023 року), звернулись до суду з метою усиновлення [PERSON] , [INFO] . Зазначили, що з 2005 року перебували у цивільному шлюбі, 05.03.2022 року зареєстрували шлюб. Проживають за адресою: [ADDRESS] у якій створено належні умови для проживання, розвитку і вихованню, мають і виховують двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та підопічну [PERSON] , [INFO] (яка з [INFO] є під опікою [PERSON] , згідно Розпорядження №12 Звенигородської районної Державної Адміністрації). Дитина, [PERSON] , вважає [PERSON] своїм братом, [PERSON] - сестрою, а заявників батьками і хоче змінити прізвище на [PERSON] , а вони не уявляють без неї їх родину. Зазначили, що вони є матеріально забезпеченою родиною, працюють у двох, мають у власності нерухоме майно: дві приватизовані квартири у м. Києві загальною площею 34,5 кв.м. та 35,1 кв.м.; та земельну ділянку загальною площею 0,25 га., рухоме майно: автомобіль BMW X5, мікроавтобус RENAULT MASTER. Також вказали, що ведуть здоровий спосіб життя, не палять, не зловживають спиртними напоями, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебувають, до кримінальної відповідальності не притягувались, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають, ніколи не були позбавлені батьківських прав, не були усиновлювачами іншої дитини. Заявниками наголошено, що вони прийняли спільне та обдумане рішення, усиновити [PERSON] , [INFO] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, у службі у справах дітей Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області. На підставі розпорядження Звенигородської районної державної адміністрації від 10.02.2014 №11 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітня [PERSON] , [INFO] , має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.10.2013 року мати-одиначка дитини, громадянка [PERSON] , позбавлена батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини внесені відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Заявницю [PERSON] 10.02.2014 року було призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] , і з того часу [PERSON] проживає у їх родині. [PERSON] перебуває на місцевому обліку дітей, які можуть бути усиновлені, у службі у справах дітей Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області. Відповідно довідки № 94/01-27 від 17.05.2023 року [PERSON] , [INFO] , рідних братів і сестер не має, які перебувають на обліку з усиновлення, має всі правові підстави для усиновлення. Заявники пройшли навчання у Київському міському центрі соціальних служб з курсу підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, отримали рекомендації щодо можливості стати кандидатами в усиновлювачі. [PERSON] та [PERSON] ознайомлені з вимогами діючого законодавства щодо усиновлення дитини. Вказали, що розуміють ступінь відповідальності перед дитиною та суспільством за її належне виховання, навчання та розвиток. На підставі викладеного, просили суд оголосити їх усиновлювачами дитини: [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н.О. 31 травня 2023 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку окремого провадження у закритому судовому засіданні. Від представника Органу опіки та піклування: Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві Державної адміністрації - Тритиниченко І.М. 14.07.2023 року надійшла заява про долучення до матеріалів справи копій рішень від 09.01.2013 року про позбавлення батьківських справ [PERSON] та від 20.01.2014 року про виключення відомостей з актового запису про народження дитини [PERSON] . У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав вимоги, викладені у заяві, з підстав, що наведені в останній. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, просила заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві Державної адміністрації у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляла. Від представника служби у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області на адресу суду надійшов лист, в якому представник заінтересованої особи просив судові засідання по справі розглядати без його участі, вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представник Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, на адресу суду направив лист, в якому просив розглядати справу без представника відділу за наявними документами та доказами, з урахуванням фактичних обставин справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Зважаючи на викладене, задля забезпечення розумних строків розгляду справи, суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи, що не з`явились у судове засідання. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилаються заявники як на підставу своїх вимог, дослідивши у судовому засіданні докази, подані учасниками справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до частини 1 - 3 статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Із вимогою про усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , до суду звернулись [PERSON] та [PERSON] , які перебувають у шлюбі із 05 березня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 березня 2022 року, актовий запис №321 (а.с. 18). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за висновком про стан здоров`я громадянина від 17 січня 2023 року, виданого ПрАТ «Медичний комплекс «Сирець», проти показів до всиновлення не має (а.с. 19). Відповідно до висновку про стан здоров`я громадянина від 17 січня 2023 року, виданого ПрАТ «Медичний комплекс «Сирець», [PERSON] , [INFO] , проти показів до всиновлення не має (а.с. 20). У відповідності до витягів з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , станом на 19.01.2023 року до кримінальної відповідальності не притягались, незнятої чи непогашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають (а.с. 21, 22). Як встановлено із свідоцтва про право власності на житло від 26 вересня 2007 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності [PERSON] - 1/3 частина та членам її сім`ї: [PERSON] - 1/3 частина та [PERSON] - 1/3 частина (а.с. 27). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 грудня 2006 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності [PERSON] - 1/2 частина та членам її сім`ї - [PERSON] - 1/2 частина (а.с. 28). У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав [PERSON] на праві власності у частці 1/1 належить земельна ділянка з кадастровим номером 3222288601:01:338:0027, площею 0,25 га (а.с. 29). Судом також встановлено, що заявники мають стабільний дохід (а.с. 31-33). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 23, 24). Відповідно до довідок від 17.01.2023 року [PERSON] та [PERSON] здорові, епідеміологічне оточення благополучне (а.с. 25, 26). Актом обстеження умов проживання від 23 січня 2023 року за результатами обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , визначено, що умови проживання задовільні, в квартирі є необхідні для проживання меблі та побутова техніка, чисто, охайно. Встановлено, що за адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , стосунки родинні. Висновок: умови проживання створені належним чином (а.с. 30). Крім того, матеріали справи містять довідку Київського міського центру соціальних служб від 14.04.2023 року №07/64 про проходження навчання (курсу підготовки) з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, відповідно до змісту якої [PERSON] , [INFO] , пройшов курс підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та отримав рекомендації щодо можливості усиновлення [PERSON] , [INFO] , яка перебуває під опікою його дружини (а.с. 41-42). Як встановлено із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (виданого повторно), [PERSON] народилась [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 34). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, щодо [PERSON] , [INFO] , відомості про батька стосовно останньої записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 38). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.01.2014 року у справі №694/1967/13-ц (провадження 2/694/57/14) виключено відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису №2 про її народження, вчиненого Мизинівською сільською радою Звенигородського району Черкаської області 05 листопада 2011 року (а.с. 75-76). Згідно з положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 219 СК України передбачено випадки, коли згода батьків на усиновлення не потрібна, зокрема, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється ; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Із рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.10.2013 року у справі №694/827/13-ц (провадження 2/694/350/13) встановлено, що [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 77-80). Таким чином, відомості про батька [PERSON] - [PERSON] виключено з актового запису про її народження, а мати - [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно неї. За таких обставин, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків. 10.02.2014 року розпорядженням №11 Звенигородської районної державної адміністрації [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 35). 10.02.2014 року розпорядженням №12 Звенигородської районної державної адміністрації призначено [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] , надавши їй право вирішувати всі питання щодо захисту прав та інтересів підопічної згідно чинного законодавства (а.с. 36). Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до висновку Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про можливість громадян України [PERSON] та [PERSON] бути кандидатами в усиновлювачі від 04.05.2023 року №40-942, служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за можливе громадянам України [PERSON] та [PERSON] бути усиновлювачами малолітньої дитини. Громадяни [PERSON] та [PERSON] зараховані на облік, як кандидати в усиновлювачі у службі у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з 04.05.2023 року, особова справа №7 (а.с. 7-8). Висновком Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , та відповідність його інтересам дитини від 09.05.2023 року 107-2753 визначено, що Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація вважає усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянами України [PERSON] та [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 11-12). Згідно із висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини [PERSON] , від 20.01.2023 року, виданого ПрАТ «Медичний комплекс «Сирець», дитина здорова (а.с. 37). Відповідно до довідки Служби у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області від 17.05.2023 року №94/01-27, дитина, позбавлена батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , рідних братів, сестер не має (а.с. 40). Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. У відповідності до частини 1 статті 221 СК України на усиновлення дитини, над якою встановлено опіку або піклування, а також на усиновлення дитини, над батьками якої встановлено опіку або піклування, потрібна письмова згода опікуна або піклувальника, незалежно від згоди батьків. Як встановлено судом, заявниця [PERSON] є опікуном [PERSON] . Заявниками є подружжя. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище заявників, суд встановив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявників немає, їх намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявники є здоровими, мають стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення провадиться у найвищих інтересах дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також суд встановив, що заявники раніше не судимі, на обліку нарколога та психіатра не перебувають, ведуть здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дітей не мають. Є працездатними особами, мають стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дітей. Згідно зі статтею 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявники виконали всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, вони відповідають вимогам щодо особи, яка бажає усиновити дітей, можуть забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дітей, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Згідно частини 4 статті 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved