Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просив визнати [PERSON] , [INFO] , разом з неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , повнолітнього синя [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , а також просив зобов`язати Відділ державної реєстрації нерухомого майна, бізнесу та місця проживання Вишгородської міської Ради зняти [PERSON] , [INFO] , разом з неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , повнолітнього синя [PERSON] , [INFO] з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] . Свої вимоги мотивував тим, що 29 липня 2016 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Остання, як до розірвання шлюбу, так і після його розірвання постійно проживає разом з дітьми у квартирі своєї матері за адресою своєї попередньої реєстрації: [ADDRESS] . Отже, відповідачка разом з дітьми ніколи не проживала в даній квартирі, не має там особистих речей, а тому фактично не потребує в цій квартирі. Також зазначив. що факт реєстрації [PERSON] порушує його право на вільне розпорядження і користування майном. а також унеможливлює оформлення даної квартири у власність. В подальшому, 01 серпня 2023 року позивач подав до суду письмову заяву про залишення позовної заяви в частині вимог про про визнання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також зобов`язання Відділу державної реєстрації нерухомого майна, бізнесу та місця проживання Вишгородської міської ради Київської області зняти [PERSON] , [INFO] , разом з неповнолітніми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також повнолітнього [PERSON] , [INFO] , зняти з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , в тому числі як законного представника малолітніх [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Відділ державної реєстрації нерухомого майна, бізнесу та місця проживання Вишгородської міської ради Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в частині вимог про визнання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також зобов`язання Відділу державної реєстрації нерухомого майна, бізнесу та місця проживання Вишгородської міської ради Київської області зняти [PERSON] , [INFO] , разом з неповнолітніми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також повнолітнього [PERSON] , [INFO] , зняти з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , як законного представника неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Відділ державної реєстрації нерухомого майна, бізнесу та місця проживання Вишгородської міської ради Київської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, позов визнала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник Відділу державної реєстрації нерухомого майна, бізнесу та місця проживання Вишгородської міської ради Київської області подав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі поданих документів та наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] , з сім`єю із 5-ти осіб на право зайняти житлове приміщення площею 58, 8 кв. м., яка складається з трьох кімнат, що підтверджується копією ордеру на житлове приміщення службової серії №18 Виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 09 листопада 2015 року. Ордер видано на ім`я позивача та на чотирьох членів сім`ї ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ). 29 липня 2016 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З довідки Виконавчого комітету Вишгородської міської ради про склад сім`ї №2706 від 01 листопада 2018 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 5 осіб, в тому числі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як встановлено з актів складених депутатом Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області від 07 вересня 2019 року та 20 грудня 2019 року, [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично проживають в [ADDRESS] . За твердженнями позову, повністю визнаного відповідачами, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але ніколи не проживали за вищевказаною адресою квартири, в якій їхніх особистих речей немає, витрат по утриманню квартири не несли. Перешкод в користуванні житловим приміщенням відповідачам позивачем не чинилося. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЖК України, якщо в жилому приміщенні не залишились проживати члени сім`ї наймача, він зобов`язаний забезпечити належне утримання приміщення. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Обставини того, що неповнолітня [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , однак весь час, з липня 2016 року постійно фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , у спірну квартиру вселитися не намагалися й перешкод їм у цьому не чинилося, а відтак вони втратили право користування ним, визнано відповідачами в повному обсязі. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Разом з тим суд враховує, що [PERSON] є неповнолітньою, проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] й у спірному житловому приміщенні відсутня, її житлові права на проживання в ньому не є порушеними, а тому вона також вважається такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Отже, визнання відповідачами позову вимогам Закону не суперечить та прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує. Таким чином, судом встановлено цивільне право позивача вимагати визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням згідно ст.ст. 71-72 ЖК України, а тому позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved