Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

У вересні 2022 року позивач в особі адвоката [PERSON]. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ТОВ «ДОРСИСТЕМС» суму матеріальної шкоди в розмірі 241507,00 грн., та стягнути з відповідача [PERSON] суму моральної шкоди 50 000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 23.02.2022 р. сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи автомобілем Mercedes-Benz Atego д.н. [NUMBER] скоїв зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz C300 д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Яготинського районного суду Київської області від 10.02.2022 р. [PERSON] визнано винуватим у ДТП. Цивільно-правова відповідальність водія ТЗ Mercedes-Benz Atego д.н. [NUMBER] була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант». Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 100 000,00 грн., однак цих коштів не вистачить на ремонт автомобіля, вартість якого складає 341507,00 грн. відповідно до звіту № 22/0016 від 18.08.2022 р. Під час ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «ДОРСИСТЕМС» і здійснював службову поїздку. На підставі ст. 1172 ЦК України саме роботодавець у цьому випадку відповідає за шкоду, завдану позивачу [PERSON] . Також, внаслідок ДТП позивачу було завдано моральної шкоди, яка повязана із пошкодженням його автомобіля, погіршенням психічного здоров`я, зміною способу життя. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача ТОВ «ДОРСИСТЕМС» суму матеріальної шкоди, за вирахуванням отриманого страхового відшкодування, а з відповідача [PERSON] моральну шкоду, як з винуватця ДТП. Ухвалою судді від 12 жовтня 2022 року відкрито загальне позовне провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на 09 листопада 2022 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів щодо перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «ДОРСИСТЕМС». 10.11.2022 року до суду надійшов відзив відповідача ТОВ «ДОРСИСТЕМС», у якому відповідач позов не визнав, зазначив, що в першу чергу відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду має нести ТДВ СК «Альфа-Гарант», де була застрахована цивільна відповідальність. Ліміт страхового відшкодування за полісом складає 130 000,00 грн., тобто з урахуванням франшизи мав отримати 127400,00 грн. однак позивач у добровільному порядку узгодив суму відшкодування 100 000,00 грн., тобто на свій розсуд зменшив суму страхового відшкодування. Наданий позивачем звіт № 22/0016 від 18.08.2022 р. відповідач вважає недостовірним, сума збитку завищена. Так, сума ремонту вказана з урахуванням ПДВ, але доказів фактичного виконання робіт з урахуванням ПДВ не надано. Сума без ПДВ має складати 273 206,88 грн. З вирахуванням суми страхового відшкодування 127400,00 грн., яку позивач мав право отримати, сума збитку складає 145806,88 грн. Також, разом з відзивом, відповідач подав клопотання про витребування копії матеріалів страхового справи в СК «Альфа-Гарант». Підготовче засідання неодноразово відкладалось з різних підстав. Ухвалою суду від 07.03.2023 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 06.04.2023 року на ТДВ СК «Альфа-Гарант» накладено грошове стягнення за невиконання ухвали суду про витребування доказів. Ухвалою суду від 06.04.2023 року відмовлено відповідачу [PERSON] в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. 18.04.2023 року до суду надійшли витребувані документи. 13.06.2023 року відповідач ТОВ «ДОРСИСТЕМС» подав письмові пояснення, у яких погодився, що сума матеріальної шкоди має становити 28140,15 грн., оскільки сума ремонтної калькуляції, що була визначена страховою компанією, складає 194425,19 грн., що значно менше, ніж заявлено позивачем. Ухвалою суду від 13.06.2023 року закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду на 20.07.2023 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов, але погодилась що можливо неправильно у суму ремонту було включено суму ПДВ. Представник відповідача ТОВ «ДОРСИСТЕМС» в судовому засіданні підтримала раніше висловлені письмові позиції. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом отримання смс-повістки на номер телефону. Третя особа ТДВ СК «Альфа-Гарант» в судове засідання представника не направила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Постановою Яготинського районного суду Київської області від 10.05.2022 р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що 23.02.2022 року [PERSON] керуючи автомобілем Mercedes-Benz Atego д.н. [NUMBER] в порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху України скоїв зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz C300 д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія Mercedes-Benz Atego д.н. [NUMBER] була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», що підтверджено полісом № 207575387, ліміт страхового відшкодування 130 000,00 грн., франшиза 2600,00 грн. Відповідно до звіту № 22/0016 про визначення вартості матеріального збитку від 18.08.2022 р., проведеного суб`єктом оціночної діяльності, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz C300 д.н. [NUMBER] станом на 23.02.2023 р. складає 341507,61 грн., з яких: вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 198434,00 грн. з ПДВ на запасні частини, 172411,67 грн. - без ПДВ. Відповідно до наказу № 13-к від 17.08.2020 р., подорожнього листа, на час скоєння ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «ДОРСИСТЕМС», працював водієм та виконував свої трудові обов`язки. 28.05.2022 року позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до консультації спеціаліста 90-D/10/81 від 29.07.2022 р., в рамках процедури виплати страхового відшкодування, розмір відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 121064,59 грн. Згідно з калькуляцією ремонту, вартість ремонту складає 194425,19 грн. На підставі угоди про розмір страхового відшкодування від 12.08.2022 року, [PERSON] відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» погодив з ТДВ СК «Альфа-Гарант» суму страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн., яка була виплачена. Суд керується такими нормами права. Згідно зі статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. На підставі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон 1961), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 29 Закону 1961 передбачено, що, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 36.2 Закону 1961, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Надаючи оцінку зібраним у справ доказам, суд зазначає, що оскільки винуватість у скоєнні ДТП відповідача [PERSON] доведена, і він в цей час виконував свої трудові обов`язки, то відповідач ТОВ «ДОРСИСТЕМ» в силу ст. 1172 ЦК України є належним суб`єктом матеріальної відповідальності перед позивачем. Вирішуючи питання розміру матеріальної шкоди, суд приймає наданий позивачем звіт № 22/0016 про визначення вартості матеріального збитку від 18.08.2022 р., як належний і допустимий доказ вартості відновлювального ремонту автомобіля. При цьому, суд не погоджується з аргументами відповідача щодо неправильності такого звіту та визначення вартості ремонту на підставі калькуляції страхової компанії, оскільки в силу ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оцінка вартості відновлювального ремонту страховою компанією не проводилась, а лише калькуляція ремонту не може спростовувати висновків спеціаліста у наданому позивачем звіті. Будь-яких доказів неправильності звіту відповідач не надав, клопотань про призначення у справі судової експертизи, не подавав. Водночас, суд погоджується з доводами відповідача, що до суми відновлювального ремонту безпідставно включено суму ПДВ на запасні частини (198434,00 грн. з ПДВ на запасні частини, 172411,67 грн. - без ПДВ), а тому сума вартості ремонту підлягає зменшенню на суму ПДВ - 26022,33 грн. (198434,00 - 172411,67 = 26022,33). Також, суд вважає обґрунтованими посилання відповідача на необхідність зменшення суми матеріальної шкоди на суму добровільно не використаного позивачем страхового ліміту, оскільки позивач на свій розсуд в порядку ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», погодився на зменшення йому суми страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн., що є меншим від межі відповідальності страховика - 130 000,00 грн., та 127400,00 грн. з урахуванням франшизи 2600,00 грн. Тому, суму заявленої позивачем матеріальної шкоди належить зменшити на суму 27400,00 грн. Таким чином, з відповідача ТОВ «ДОРСИСТЕМС» на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди 188084,67 грн. Крім того, суд вважає обґрунтованим заявлений позивачем до стягнення розмір моральної шкоди 10000,00 грн., який полягає у спричиненні відповідачем [PERSON] ДТП та пошкодженням автомобіля позивача, витрачанням додаткового часу на відновлення своїх прав. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених вимог до кожного. Також, позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн., на підтвердження чого суду надано: договір про надання правничої допомоги від 05.08.2022 року з адвокатами Мишковською Т.М., Калачик Н.М., Ткачук В.В., квитанцію про оплату 30 000,00 грн. на користь [PERSON] , Додаток № 1 до договору, у якому погоджено суму гонорару 30 000,00 грн., та опис виконаних робіт, що включає збір доказів, підготовку позову, участь у судових засіданнях. Відповідач заперечив проти заявленого розміру правової допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оскільки наданий суду договір укладений одночасно з трьома адвокатами, які зобов`язались надати позивачу правову допомогу за ціною 30 000,00 грн., але фактично правова допомога надавалась лише адвокатом Мишковською Т.М., та з урахуванням критеріїв складності справи, розумності і співмірності, суд стягує з відповідачів на користь позивача в рівних частинах суму правової допомоги в загальному розмірі 10 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial