Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

1.АРГУМЕНТИ СТОРІН В травні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовними вимогами до Вовковинецької селищної ради та [PERSON] . В обґрунтування яких вказала, що являється спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В процесі оформлення спадкових прав стало відомо, що за життя [PERSON] , на підставі рішення сесії Гришковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №1 від 09.03.1994 року передано безоплатно у власність в межах процедури приватизації земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,25га та для ведення особистого селянського господарства -0,19га, що у с. Гришки Деражнянського району Хмельницької області. З метою отримання правовстановлюючого документа на означену земельну ділянку, позивач звернулася із заявою до ФОП [PERSON] про виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Проте, вподальшому рішенням державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Канівському районі та м. Каневі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що площа ділянки, яка подавалась спадкоємцем на реєстрацію співпадає на 48,8744% із земельною ділянкою кадастровий номер 6821582500:01:006:0098. Як стало відомо позивачу, на підставі рішення сесії Гришковецької сільської ради № 6 від 20.02.2020 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,2га. Означеній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 6821582500:01:006:0098. До складу вказаної земельної ділянки увійшли 0,19га землі, яка належала спадкодавцю [PERSON] . В зв`язку з чим просить визнати недійсним та скасувати рішення сесії Гришковецької сільської ради, визнавши за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] право на завершення процедури приватизації земельних ділянок площею 0,25га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,19га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані по [ADDRESS] , стягнути з відповідачів судові витрати у виді судового збору в розмірі 908грн та витрат на професійну правничу допомогу -7000грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Вовковинецької селищної ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала та вказала, що в дійсності на підставі рішення сесії Гришковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,20га. Як встановлено в подальшому частина вказаної земельної ділянки накладається на земельну ділянку, яка на підставі рішення сесії Гришковецької сільської ради народних депутатів від 09.03.1994 року була передана у власність [PERSON] . Оскільки позивач є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] , не заперечує що остання в порядку спадкування набула право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки. Проте наразі, враховуючи зміни у земельному законодавстві, що пов`язанні із воєнним станом, що діє на території України, позивачу відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність орієнтовною площею 0,1900га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться по [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] - адвокат Березюк В.Г. в суді заперечував щодо задоволення позовних вимог зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] не було порушено права позивача так як [PERSON] відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розроблявся на підставі оскаржуваного рішення та відповідно передачі земельної ділянки у приватну власність. 2.ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою судді від 11.05.2021 року позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення її недоліків. Ухвалою судді від 29.06.2021 року відкрито провадження у справі із призначенням судового розгляду в порядку загального позовного провадження, із наданням строку відповідачам для подання відзиву на позовну заяву. 07.07.2021 року до суду надійшло клопотання від відповідача Вовковинецької селищної ради про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутності її представника. Ухвалою суду від 25.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 21.07.2023 року судовий розгляд завершений ухваленням рішення по суті спору. 3.ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 14.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області. Єдиним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] є позивачка [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] увійшло право на завершення приватизації земельної ділянки, для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,25га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,19га, яке належало спадкодавцю на підставі рішення сесії Гришковецької сільської ради народних депутатів від 09.03.1994 року №1. За зверненням позивача, ФОП [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована по [ADDRESS] . Рішенням державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Канівському районі та м. Каневі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №РВ-7101288892021 від 19.01.2021 року за наслідками розгляду заяви [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до розробника документації із землеустрою для виправлення помилки з ділянкою кадастровий номер 6821582500:01:006:0098, площа співпадає на 48,8744% та повторно подати документи на реєстрацію земельної ділянки. Також, рішенням сесії Гришковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від 20.02.2020 року №6 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,20га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту с. Гришки Деражнянського району Хмельницької області, кадастровий номер 6821582500:01:02. 04.06.2021 року рішенням сесії Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, яка є правонаступником Гришковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №59-07/2021 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4891га, кадастровий номер 6821582500:01:0006:0101 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення з метою передачі її власність, що розташована у с.Гришки Деражнянського району Хмельницької області та передано її у власність. Тоді ж рішенням сесії вказаної селищної ради №60-07/2021 [PERSON] відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність площею 0,6690га з кадастровим номером 6821582500:01:0006:0098 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення з метою передачі у власність [PERSON] , що розташована у с.Гришки Деражнянського району Хмельницької області з підстав невідповідності вимогам закону, оскільки земельна ділянка була сформована як із земель комунальної власності так і частково із земель приватної власності, що підтверджується рішенням сесії Гришковецької сільської ради народних депутатів від 09.03.1994 року №1 та рішенням №РВ-7101288892021 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 19.01.2021 року, згідно якого перетин ділянок з ділянкою 6821582500:01:0006:0098 співпадає на 48,8744%. Вказане рішення є чинним та [PERSON] не оскаржувалось. Згідно рішення сесії цієї ж селищної ради від 22.12.2022 року №51-22/2022 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність орієнтованою площею 0,2500га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови, що знаходиться по [ADDRESS] . При цьому, позивачу відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність, орієнтовною площею 0,1900га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться за цією ж адресою. 4. МОТИВОВАНА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ПОРУШЕННЯ ПРАВ, ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з частинами шостою-восьмою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина десята, одинадцята статті 118 ЗК України). Відповідно до частин другої, п`ятої та шостої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи. Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. У разі звернення із вимогами про визнання незаконним та скасування правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, що звернулась за їх захистом (постанова Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.11.2022 у справі № 570/2054/19). Встановлені судом обставини у даній справі вказують, що рішення сесії Гришковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від 20.02.2020 року «Про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» не є кінцевим (остаточним) рішенням органу владних повноважень та не породжує правових наслідків, відтак останнє не може порушувати будь-які права. Отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом. В даному випадку, відповідачу [PERSON] згідно рішення Вовковинецької селищної ради Хмельницької області №60-07/2021 від 04.06.2021 року відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність площею 0,6690га з кадастровим номером 6821582500:01:0006:0098 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення з метою передачі у власність [PERSON] , що розташована у с.Гришки Деражнянського району Хмельницької області з підстав невідповідності вимогам закону, оскільки земельна ділянка була сформована як із земель комунальної власності так і частково із земель приватної власності, що підтверджується рішенням сесії Гришковецької сільської ради народних депутатів від 09.03.1994 року №1 та рішенням №РВ-7101288892021 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 19.01.2021 року, згідно якого перетин ділянок з ділянкою 6821582500:01:0006:0098 співпадає на 48,8744%. В зв`язку з чим, до [PERSON] не перейшло право власності на земельну ділянку, на яку попередньо був отриманий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. За таких обставин судом не встановлено, а позивачем не доведено, що оскаржуване рішення Гришковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від 20 лютого 2020 року за №6 прийняте не в межах повноважень органу місцевого самоврядування, не у спосіб, встановлений законом, та з порушенням прав позивача. Крім того, суд зважає, що згідно оспорюваного рішення [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,20га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,60га кожна. При цьому, як встановлено судом, згідно рішення Вовоковинецької селищної ради від 04.06.2021 року [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4891га, кадастровий номер 6821582500:01:0006:0101 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення з метою передачі її власність, що розташована у с.Гришки Деражнянського району Хмельницької області та передано її у власність. В затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6690га з кадастровим номером 6821582500:01:0006:0098 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення з метою передачі у власність [PERSON] , що розташована у с.Гришки Деражнянського району Хмельницької області відмовлено. Стороною позивача, не дивлячись на накладення земельних ділянок на земельну ділянку з кадастровим номером 6821582500:01:0006:0098 на 48, 8744%, не наведено обґрунтування необхідності скасування означеного рішення сесії Гришковецької сільської ради в цілому. Також, безпідставними на думку суду, є позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] права на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,25га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та земельної ділянки площею 0,19га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Так суд враховує, що згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Так, положеннями Земельного кодексу України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Крім того, відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п.3.5 вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Як встановлено судом, Вовковинецька селищна рада Хмельницької області як орган місцевого самоврядування, наділений повноваженнями по розпорядженню земельними ділянками в межах такої ОТГ, з часу перебування вказаної цивільної справи в провадженні суду, вимоги позову визнавала в повному обсязі, про що свідчать неодноразові письмові заяви відповідача, адресовані суду, які наявні в матеріалах справи. При цьому, позивач звернулася до Вовковинецької селищної ради Хмельницької області із заявою про надання дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки лише в листопаді 2022 року, тобто під час судового розгляду справи по суті. З цього приводу, як було встановлено судом, Вовковинецькою селищною радою Хмельницької області [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність орієнтованою площею 0,2500га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови, що знаходиться по [ADDRESS] . При цьому, відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність, орієнтовною площею 0,1900га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться за цією ж адресою. Таке рішення позивачем не оскаржувалось. Як підтвердила в суді представник Вовковинецької селищної ради Хмельницької області Кошлань Н.О., стороною відповідача не оспорюється право [PERSON] на завершення приватизації земельних ділянок, яке увійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] , про те, з огляду на введення на території країни воєнного стану та в зв`язку з цим обмеження щодо надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі у власність земель державної та комунальної власності в цій частині позивачу було відмовлено. Відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу Х Перехідних положень ЗК України безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, як на момент звернення позивача з даним позовом, так і в ході судового розгляду, судом не встановлено, що означене право позивача на завершення приватизації земельної ділянки, яке увійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] оспорюється чи не визнається відповідачами, а тому відсутні правові підстави для його захисту в судовому порядку. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Вовковинецької селищної ради Хмельницької області та [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. 5.СУДОВІ ВИТРАТИ. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі судового збору. Позивач при зверненні до суду із даним позовом понесла витрати у виді судового збору в загальному розмірі 1816 грн, які є документально підтвердженими. Враховуючи, те що судом відмовлено у позові в повному обсязі, означену суму судового збору слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed