Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що 03.04.2021 між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 11.01.2023 шлюб було розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати разом з матір`ю. На даний час дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дружини, хоча має таку можливість. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 1/7 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явились, однак від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує та просить задовольнити. Адвокатом Ужвою К.В., яка діє від імені та в інтересах відповідача [PERSON] , скеровано до суду\~ відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що з позовними вимогами [PERSON] не згодна, оскільки відповідач раніше допомагав своїй колишній дружині утримувати дитину та регулярно перераховував на її банківську картку грошові кошти близько 15\~000 грн. щомісячно, однак позивачка, знаючи що військовослужбовцям на лінії бойового зіткнення виплачують заробітну плату в розмірі 100\~000 грн., звернулася до суду із заявою, щоб отримувати аліменти в розмірі частини заробітку щомісячно, а це близько 25\~000 грн.. Тому розмір 1/6 частина заробітку, який просить позивачка, буде становити близько 16\~000 грн., що в сумі з аліментами на дитину складатиме 41\~000 грн., є надто високим та непомірним. Відповідач на теперішній час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, тому має забезпечувати спільний сімейний побут, винаймати житло, а також щомісячно виплачувати кошти за договором лізингу, який він уклав ще за часів перебування у шлюбі з позивачкою. При цьому представник відповідача стверджує, що прийнятним для останнього розміром аліментів може бути розмір 1/24 частина доходу. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Шлюб, який був укладений між сторонами 03.04.2021, було розірвано 11.01.2023, що підтверджується відповідною копією рішення Зачепилівського районного суду Харківської області. Вказаним рішенням визначено місце проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю. 21.06.2023 Зачепилівським районним судом Харківської області було винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку щомісячно. Відповідач [PERSON] з 27.02.2022 перебуває на військовій службі за загальною мобілізацією у ВЧ [NUMBER] , що підтверджується довідкою № 860 від 07.06.2023. Згідно роздруківки з банківської карти відповідача вбачається, що останній у 2023 році перераховував позивачці [PERSON] грошові кошти з помітною «на сина», в середньому сума становила близько 15\~000 грн. щомісячно. Згідно договору фінансового лізингу транспортного засобу № APDN0000000000131419 від 15.04.2021 відповідач має грошове зобов`язання, за яким щомісячно сплачує обов`язковий платіж в розмірі 5\~369,79 грн., строк дії договору до 01.12.2025. При цьому суд звертає увагу на те, що зазначені зобов`язання були взяті відповідачем на себе ще за часів перебування у шлюбі з позивачкою, тобто вони не є такими, що штучно створені останнім після розірвання шлюбу з метою зменшити можливі аліментні виплати. Згідно з ч.ч. 8, 9\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2\~ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч.1\~ст. 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. ч.\~2, 4,\~ст. 84 СК України, дружина\~з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~ Приписами ч.6 ст.84\~СК України\~визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 СК України\~урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів\~ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу\~дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У\~Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.\~84\~СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. При вирішенні вимоги позову про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, суд приймає до уваги, що з відповідача з 21.06.2023 стягуються аліменти на користь позивачки на утримання їхньої спільної дитини в розмірі частини заробітку щомісячно. Також відповідач має зобов`язання за договором лізингу від 15.04.2021, за яким щомісячний платіж становить 5\~369,79 грн., кінцевий строк дії цього договору 01.12.2025. При цьому суд звертає увагу на те, що до винесення судового наказу про стягнення аліментів відповідач дійсно самостійно перераховував позивачці грошові кошти на утримання дитини, розмір яких в середньому становив близько 15\~000 грн. щомісячно, що в кілька разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого чинним законодавством. Крім того, суд враховує специфіку роботи відповідача, а саме те, що останній являється військовослужбовцем, тому несе додаткові витрати по оновленню екіпірування, засобів захисту, спорядження, забезпечення паливом транспорту, тощо, для належного виконання військових завдань. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб позивачки та можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дружини в розмірі 1/10 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Такий розмір аліментів, на думку суду, не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.1\~ст. 79 СК України\~аліменти на утримання одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на положення ч.6\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial