Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку суброгації. Позовні вимоги мотивує тим, що13 липня 2020 року, о 16 год. 10 хв., на 830 кілометрі автомобільної дороги М-06 (сполучення Київ-Чоп), сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Mercedes-Benz S500", номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля "Volvo FH480", номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2020 року по справі № 308/6858/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем - приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 544/20-Т/ЛВС від 12 червня 2020 року. Згідно вказаного договору позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом "Mercedes-Benz S500", номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором страхування наземного транспортного засобу. Дану заяву було розглянуто, пошкодження автомобіля "Mercedes-Benz S500", номерний знак [NUMBER] , визнано страховим випадком, проведено розрахунок та виплачено страхове відшкодування. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки у розмірі 118 458 грн. 26 коп. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Volvo FH480", номерний знак [NUMBER] , не була застрахована, вважає, що відповідач повинен відшкодувати шкоду, яку поніс позивач, виплачуючи страхове відшкодування [PERSON] . Просить стягнути з [PERSON] в користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" суму майнової шкоди в розмірі 118 458 (сто вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн. 26 коп. та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2023 року справу за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку суброгації прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній та призначено судове засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 12 червня 2020 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 544/20-Т/ЛВС від 12 червня 2020 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом "Mercedes-Benz S500", номерний знак [NUMBER] (а.с. 4-8). Із постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2020 року відомо, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на нього грошове стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за те, що він 13 липня 2020 року, о 16 год. 10 хв., на 830 кілометрі автомобільної дороги М-06 (сполучення Київ-Чоп), керуючи автомобілем "Volvo FH480", номерний знак [NUMBER] , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем "Mercedes-Benz S500", номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, в\~результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 12-13). Згідно заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, [PERSON] звернувся до ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із страховим випадком, що стався 13 липня 2020 року із застрахованим автомобілем "Mercedes-Benz S500", номерний знак [NUMBER] (а.с. 9). Із протоколу огляду транспортного засобу від 15 липня 2020 року, звіту № 1403/20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 25 липня 2020 року та розрахунку страхового відшкодування від 17 липня 2020 року відомо, що вартість ремонту автомобіля "Mercedes-Benz S500", номерний знак [NUMBER] , становить 118 458 грн. 26 коп. (а.с. 11, 14-23). Згідно страхового акту № 006.01943620-1 від 17 липня 2020 року подію, що мала місце 13 липня 2020 року за участю автомобіля "Mercedes-Benz S500", номерний знак [NUMBER] , визнано страховим випадком і визначено розмір страхового відшкодування в сумі 118 458 грн. 26 коп. (а.с. 24). Із платіжних доручень № 37424266 та № 37424256 від 20 липня 2020 року відомо, що ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" перерахувала ТОВ "Західно-Український Автомобільний дім" та МП "Пошук" суму страхового відшкодування в розмірі 113 458 грн. 26 коп. та 5 000 грн. 00 коп., відповідно (згідно акту № 006.01943620-1 від 17 липня 2020 року) (а.с. 25-26). V. Оцінка Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. За змістом статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Наведена норма також узгоджується з приписами ст. 27 Закону України "Про страхування", якою визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тобто, згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора відповідно до приписів ст. 512 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є\~суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація" Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При\~суброгації\~перебіг строку позовної давності починає обчислюватися\~з моменту виникнення страхового випадку, а при\~регресі\~- з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв`язку з порушенням умов договору страхування. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 28.03.2018 в рамках справи № 183/791/16-ц (провадження № 61-2460св18). Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17, в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Протокол огляду транспортного засобу від 15 липня 2020 року, звіт № 1403/20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 25 липня 2020 року, розрахунок страхового відшкодування від 17 липня 2020 року, страховий акт № 006.01943620-1 від 17 липня 2020 року а також платіжні доручення є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, що виникли внаслідок ДТП. Також, в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Позивач виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі в сумі 118 458 грн. 26 коп. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування, до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. При цьому, у добровільному порядку відповідач не компенсував ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача становить 118 458 грн. 26 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2 684 гривні 00 копійок.

Outcome: approved