Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 28.06.2023 керівник Коростенської окружної прокуратури Мамкута А. в інтересах Малинської міської ради звернувся з позовом в обґрунтування якого зазначив, що 27.06.2021 в с. Головки Коростенського району [PERSON] умисно спричинив тілесні ушкодження [PERSON] . За вказаним фактом 28.06.2021 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021060510000152. Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 28.11.2022 по справі №283/2414/21 [PERSON] визнано винуватим за ч. 2 ст. 125 КК України. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради від 19.07.2021 №1213, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні 8 ліжко-днів у червні-липні 2021 року, вартість лікування [PERSON] становить 20561 грн. 92 коп. В ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження цивільний позов про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину не розглянуто, відповідачем кошти добровільно на користь позивача не відшкодовано. З огляду на вказане, беручи до уваги, що вирок суду відносно [PERSON] набрав законної сили, останній зобов`язаний відшкодувати витрати в розмірі 20561 грн. 92 коп, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Факт заподіяння шкоди КНП «Малинська міська лікарня» у зв`язку з лікуванням потерпілого від злочину мав місце у серпні 2021 року. Водночас, Малинською міською радою, як органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, заходи щодо стягнення заподіяної шкоди не вживались. Вимогами позову позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Малинської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] на суму 20561,92 грн. Явка сторін по справі: Представник позивача прокурор Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури Яричевська Н.М., яка діє на підставі наказу №59 від 25.07.2023, в судове засідання не з`явилася. 25.07.2023 подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Малинської міської ради Тимошенко С., яка діє на підставі довіреності №154 від 13.07.2023, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, відносно вимог позову не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про стягнення заборгованості разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не подав. Представник третьої\~особи,\~ яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в.о. директора КНП «Малинська міська лікарня» Гончарук А. у судове засідання не з`явився, 10.07.2023 подав до суду заяву про розгляд справи без його участь, просив позов задовольнити. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги керівника Коростенської окружної прокуратури підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що вироком Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/2414/21 від 28 листопада 2022 року [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк три місяці (а.с.10-19). Так, 27 червня 2021 року близько 22 години 41 хвилини біля продуктового магазину, що по [ADDRESS] [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час конфліктної ситуації з потерпілим [PERSON] , тримаючи ніж в руці, махнув рукою перед потерпілим, в результаті чого ковзаючим рухом ріжучої частини клинка ножа спричинив потерпілому колючо-ріжуче непроникаюче поранення передньої стінки грудної клітки по середньо-ключичній лінії в ділянці 2 міжребер`я, яке по своєї категорії відноситься до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Згідно з листом №1213 від 19.07.2021 за підписом директора КНП «Малинська міська лікарня», [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікування з 28 червня по 05 липня 2021 року, що становить 8 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня становить 2570,24 грн., загальна вартість перебування на стаціонарному лікуванні становить 20561,92 грн. (а.с.20). Виконавчий комітет Малинської міської ради повідомив Коростенську окружну прокуратуру що для вжиття заходів до стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, Малинська міська рада не має можливості звернутися до суду для стягнення таких витрат, оскільки кошти на оплату зазначених судових витрат в бюджеті Малинської міської територіальної громади відсутні, а також не заперечив щодо здійснення Коростенською окружною прокуратурою представництва у суді, що підтверджується листом №2254/03-12 від 22.09.2021 за підписом Міського голови Ситайла О.Г. (а.с.23). Мотиви та застосовані норми права. За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає\~справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом наведеної норми матеріального права, обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених\~Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до приписів частин 1, 3\~ статті 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» \~представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Таким чином, з наведених положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Прокурор зобов`язаний довести, що він звертався до органу, який представляє інтереси держави та, що цей орган погодився на таке представництво. Судом встановлено, виконавчий комітет Малинської міської ради надав згоду на здійснення представництва Коростенською окружною прокуратурою в суді та не звертався до суду для стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Виходячи з наведеного, прокурором доведено підстави звернення до суду з даним позовом. Матеріалами справи підтверджено, що злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого останній перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Малинська міська лікарня» і відповідно, закладом охорони\~здоров`я понесено\~витрати на\~лікування [PERSON] ,\~а отже,\~з \~ урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь Малинської міської ради витрат у розмірі 20561,92 грн. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved