Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] , громадянки України, померлою. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 24 березня 2009 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда її матір, [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутньою з 01 серпня 2007 року. До цього часу місце перебування [PERSON] невідоме, рішення про визнання її безвісно відсутньою не скасовано. [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , а [INFO] померла її мати [PERSON] . Заявник зазначала, що оголошення [PERSON] померлою необхідне їй для оформлення спадщини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 травня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження в судовому засіданні. В судовому засіданні заявник та її представник адвокат Бойко З.С. заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. В судове засідання представник заінтересованої особи - Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] у смт. Ржищів, Кагарлицького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження. ЇЇ батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 14 серпня 1993 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого її прізвище змінилось на « [PERSON] ». Заявник [PERSON] , [INFO] та заінтересована особа [PERSON] , [INFO] є дочками [PERSON] , [INFO] . 14 березня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2008 року (справа №2-529/08) позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину починаючи стягнення з 26 жовтня 2007 року і продовжуючи до її повноліття [PERSON] , [INFO] . Після досягнення повноліття [PERSON] з 21 липня 2012 року аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] стягувати в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття [INFO] . За даними адресного бюро від 19 травня 2008 року, [PERSON] , [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] і 05 квітня 2006 року вибула до Київської області, Кагарлицький район, Ржищів. За даними адресно-довідкового бюро Головного управління МВС України в м. Києві, від 06 червня 2008 року, [PERSON] , [INFO] по Києву та області зареєстрованою не значиться. Також судом встановлено, що відповідно до ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 серпня 2008 року за поданням державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції оголошено в розшук [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована по [ADDRESS] . Кіровським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області заведено розшукову справу № 11-20415 від 13 вересня 2008 року, щодо розшуку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2009 року (справа №2-о-8/09) за заявою [PERSON] , визнано [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою, з 01 серпня 2007 року. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 10 квітня 2017 року (ВП №7135798), державним виконавцем Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Гуржиним І.І., виконавчий лист № 2-529 виданий 07 квітня 2008 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину починаючи з 26 жовтня 2007 року і продовжуючи до повноліття [PERSON] , [INFO] . Після досягнення повноліття [PERSON] з 21 липня 2012 року аліменти на утримання [PERSON] [INFO] стягувати в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму до її повноліття [INFO] , повернуто стягувачу, оскільки у боржника майно на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено. Борг станом на 16 грудня 2016 р. складає 109 459, 74 грн. Відповідно до листа Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 25 липня 2023 року, повідомлено, що КП Кропивницького РУП знаходиться РС № 11-20415 від 13 вересня 2008 року відносно [PERSON] , [INFO] . В ході проведення розшуку були відпрацьовані місця можливого її перебування, адреса де раніше проживала розшукувана. Та встановити місце знаходження розшукуваної не представлялось можливим. Тривають подальші розшукові заходи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] з 2007 року виїхала в невідомому їм напрямку і більше вони її не бачили. Таким чином, місцезнаходження [PERSON] на даний час невідоме, а оголошення її померлою необхідне заявниці для оформлення спадкових прав. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у ст. 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином, суд з`ясував обставини справи, і дійшов до висновку про можливість задоволення заяви про оголошення померлою [PERSON] , [INFO] , оскільки вона відсутня за місцем свого постійного проживання, а також відсутні відомості про місце її перебування більше трьох років. Частиною 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Outcome: approved