Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. 1.1. 22.03.2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту навчання в Професійно-технічному училищі №20 м. Лутугіно, з 01 вересня 1996 року по 30 квітня 1998 року, де рішенням Державної екзаменаційної комісії від 20 квітня 1998 року їй присвоєна кваліфікація «Повар 4 розряду; Кондитер 4 розряду», та отримала Диплом Професійно-технічного училища №20 м. Лутугіно з відзнакою №001736 від 30 квітня 1998 року, реєстраційний номер 1024/22. 1.2. Свої вимоги\~заявник обґрунтовує\~тим,\~що вона в період з 01.09.1996 року по 30.04.1998 рік (на момент навчання прізвище - [PERSON] ) навчалася в Професійно-технічному училищі №20 м. Лутугіно. За Рішенням державної кваліфікаційної комісії (Протокол №1 від 21.04.1998 року) вищевказаного навчального закладу отримала Диплом з відзнакою №001736 за кваліфікацією «Повар 4 розряду, Кондитер 4 розряду», реєстраційний номер №1024/22. У зв`язку із проведенням бойових дій у м. Гірське Луганської області Диплом був втрачений. Місто Лутугіно є тимчасово купованою територією і отримати копії (дублікати) документів про освіту державного зразка неможливо. Однак архіви училища збереглися й окупаційною владою були видані Дипломи про здобуття освіти, архівна довідка та копії Поіменної книги учнів (дані вказані за №178 [PERSON] ). З метою відновлення документа про освіту та отримання документа про освіту державного зразка вона звернулась до Міністерства освіти і науки України. Листом Міністерства освіти і науки України за №4.5/26-23 від 19.01.2023 року надано відповідь, що у разі неможливості встановити інформацію, що необхідна через втрату, знищення чи недоступність архівів закладу освіти та/або розташування закладу освіти чи його архівів на тимчасово окупованих територіях України така особа звертається до суду для встановлення юридичного факту здобуття нею відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня професійної (професійно-технічної) освіти. ІІ. Процедура та заяви (клопотання) учасників справи. 2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.03.2023 року, справа №946/2064/23, розподілена та передана судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І. 2.2. Ухвалою судді від 28.03.2023 відкрито окреме провадження у цивільній справі. 2.3. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Заявниця звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи подав відзив (а.с.52, 53), яким заперечував у визнанні факту здобуття освіти, посилаючись на те, що в МОН інформація з приводу навчання заявниці відсутня. До обов`язків Міністерства питання збереження та накопичення інформації такого характеру не входить. Крім цього, звернув увагу, що заявницею не було належним чином завірено та надано до матеріалів (додатків) трудової книги. 2.4. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. 2.5. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 КПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин. 3.1. У судовому засіданні встановлено, що\~за Рішенням державної кваліфікаційної комісії [PERSON] отримала Диплом з відзнакою №001736 за кваліфікацією «Повар 4 розряду, Кондитер 4 розряду», реєстраційний номер № 1024/22 (а.с.8-9). 3.2. Згідно з архівною довідкою №282 від 13.10.2022 року, виданою в.о. директора «Лутугинський коледж», [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалась в Професійно-технічному училищі №20 м. Лутугіно, з 1 вересня 1996 року по 30 квітня 1998 року. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 21 квітня 1998 року їй присвоєна кваліфікація «Повар 4 розряду; Кондитер 4 розряду». 30 квітня 1998 року [PERSON] отримала Диплом Професійно-технічного училища №20 м. Лутугіно з відзнакою №001736 реєстраційний номер 1024/22 (а.с.10). 3.3. Згідно з копією Поіменної книги учнів дані заявника вказані за №178 [PERSON] (мовою оригіналу) (а.с.13-16). 3.4. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 11.05.2007 року виконавчим комітетом Гірської міської ради Луганської області, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). 3.5. Згідно з листом Міністерства освіти і науки України за №4.5/26-23 від 19.01.2023 року в Міністерстві освіти і науки України не зберігаються документи (копії документів) особових справ здобувачів освіти; у разі неможливості встановити інформацію, що необхідна через втрату, знищення чи недоступність архівів закладу освіти та/або розташування закладу освіти чи його архівів та тимчасово окупованих територіях України така особа звертається до суду для встановлення юридичного факту здобуття нею відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня професійної (професійно-технічної) освіти (а.с.11-12). 3.6. Відповідно до довідки №5107-5000764272 від 28.03.2022 року, [PERSON] взято на облік, як внутрішньо переміщену особу (а.с.6). ІV. Оцінка суду. 4.1. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. 4.2. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. 4.3. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 4.4. У відповідності до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. 4.5. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 4.6. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 4.7. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 4.8. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 4.9. Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 4.10. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. 4.11. Питання ж про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. 4.12. Також у практиці Європейського суду з прав людини розвинений принцип узгодженості спірного питання. Зокрема, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, у тому числі й цим. Вирішити інакше, означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за змістом цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Слід наголосити, що розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. 4.13. Таким чином, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України). 4.14. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №235/2357/17 від 22.10.2018 р. Так, Касаційний суд визнав належними та допустимими доказами у справі, а саме архівні довідки щодо стажу роботи позивача, які були видані окупаційною владою. 4.15. З огляду на вказаний висновок касаційного суду можливо визнати належними та допустимими доказами у справі, додатки до заяви, зокрема Архівну довідку №282 від 13.10.2022 року. 4.16. Відповідно до Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (Наказ МОН від 06.03.2015 №249) у разі якщо інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - ЄДЕБО) та недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує до ЄДЕБО скановану копію рішення суду про встановлення відповідного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня). 4.17. Якщо заклад вищої освіти, що видав документ, реорганізовано шляхом приєднання, злиття чи ліквідації, заява подається його правонаступнику,

Outcome: approved