Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: підприємство житлово-комунального господарства «Донецьке», Донецька селищна рада Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовним вимог позивач посилається на те, що проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Окрім неї, у вказаному житловому приміщенні зареєстроване місце проживання відповідача, однак останній з жовтня 2021 року не проживає у квартирі, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей у квартирі немає. Реєстрація відповідача у квартирі позбавляє можливості позивача безоплатно отримати та приватизувати вказану квартиру, а також змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому просить задовольнити її позов. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Треті особи повідомлені належним чином про розгляд справи, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавали. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] надана для проживання квартира [ADDRESS] , що підтверджується довідкою підприємства житлово-комунального господарства «Донецьке» №13 від 11.01.2023 та витягом з Реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання (а.с.27,28). Також, у вказаній квартирі з 02 вересня 2020 року зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , що підтверджується відповіддю з Єдиного демографічного реєстру, яка надійшла на запит суду про зареєстроване місце проживання відповідача\~ (а.с.60). З акту щодо підтвердження фактичного не проживання особи за місцем реєстрації №09/06-30, складеного 18.01.2023 депутатом Донецької селищної ради, за участю сусідів, вбачається, що [PERSON] , 1982 року народження, з жовтня 2021 року не проживає у вищевказаній квартирі, його особисті речі в квартирі відсутні, останній виїхав з селища, його фактичне місцезнаходження не відоме (а.с.23).\~ Наведене також підтверджується і тим, що судова повістка про виклик до суду, адресована відповідачу, повернулася на адресу суду з довідкою відділення поштового зв`язку із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що відповідач більше шести місяців не проживає у спірній квартирі. З огляду на те, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, також, що його реєстрація у квартирі впливає на права та інтереси позивача, зокрема і щодо сплати комунальних послуг, наявність перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При вирішенні вимоги щодо зобов`язання виконавчого органу зняти відповідача з реєстраційного обліку, суд виходить з наступного. Відповідно до пп.2 п.50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ №265 від 07.02.2022, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується). Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлено у постанові від 27.07.2023 у справі №201/290/16-ц, згідно якої при визнанні судом осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, юридичним наслідок є знаття таких обсі з реєстраційного обліку за адресою зазначеного житла. Отже, під час ухвалення рішення про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням не існує необхідності це й вирішувати вимогу про зняття з реєстрації. Враховуючи те, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації, у задоволенні вимоги про зняття відповідача з реєстрації за судовим рішенням слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено одну вимогу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial