Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований за № 109944 від 20.11.2020 таким, що не підлягає виконанню, та просила стягнути з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на її користь понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 291283610 від 31.05.2020. За договором Відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ ФК «Онлайн Фінанс». 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міького нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 109944, у зв`язку із боргом за кредитним договором, укладеним між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за Договором Відступлення Прав вимоги є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», що становить 16027,99 грн, з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 25.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В., на підставі виконавчого напису № 109944 від 20.11.2020, було відкрито виконавче провадження № 63633917. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.12.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, а саме, документи або належним чином завірені їх копії, які підтверджують безспірність вимог стягувача та на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 109944 від 20.11.2020 та відкрито виконавче провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, хоча повідомлялась про день, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки 09.01.2023, яка міститься в матеріалах справи. Однак разом з позовною заявою [PERSON] подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Представник ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про розгляд справи за допомогою засобів електронного зв`язку, про що свідчить довідка про доставку електронного листа 03.01.2023, яка міститься в матеріалах справи. Відзив на позов не подав. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином повідомлявся про місце, дату та час слухання справи, про що свідчить поштове відправлення, яке повернулось на адресу суду не врученим разом з позовною заявою, копією ухвали та судовою повісткою з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно Наказу міністра Дениса Малюськи свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльність, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 8679 на ім`я [PERSON] анульовано. Статею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За таких обставин, у зв`язку з тим, що [PERSON] позбавлений права на зайняття нотаріальною діяльністю, а судова кореспонденція надсилається за його юридичною адресою, тому [PERSON] неможливо повідомити про судове засідання, що в свою чергу, призводить до затягування судового процесу та порушує права позивача на розгляд справи у розумний строк. Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. також не з`явився в судове засідання, повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду справи, за допомогою засобів електронного зв`язку, про що свідчить довідка про доставку електронного листа 03.01.2023, яка міститься в матеріалах справи. Витребувані матеріали відповідно до ухвали від 29.12.2022 у справі № 133/2843/22 надійшли від нього на адресу суду 30.01.2023. На думку суду, матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення обставин у справі та прийняття рішення, а тому суд не вбачає перешкод для розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність її учасників за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 20.11.2020 за № 109944 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., вчинено виконавчий напис про звернення стягнення боргу у розмірі 14570,90 грн з [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором № 291283610 від 31.05.2020, укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018, є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», заборгованість за кредитним договором № 291283610 від 31.05.2020. Відповідно до заяви про примусове виконання рішення № 9335079 від 17.02.2021, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» звернулось до приватного виконавця Турського О.В. з проханням відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. № 109944 від 20.11.2020. На підставі виконавчого напису № 109944 від 20.11.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. 25.02.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64633917 про стягнення з [PERSON] заборгованості , що становить 14570, 90 гривень.. Приватним виконавцем Турським О.В. 25.02.2021 ВП № 64633917 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1457,09 гривень. Згідно з договором № 291283610 від 31.05.2020, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , уклали кредитний договір № 291283610 від 31.05.2020, та останній надано кредитні кошти в сумі 4000 гривень. Також відповідно до додатку № 1 до Договору № 291283610 від 31.05.2020, до матеріалів додано графік розрахунків, який був погоджений між сторонами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з однієї сторони та [PERSON] з іншої. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 291283610 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», [PERSON] було надано кредит, станом на 04.11.2020 заборгованість не погашена. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким же чином врегульовано дане питання і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 89 Закону, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Аналогічна інформація викладена і в підпунктах 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1 даного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у численних постановах Верховного Суду, а саме: від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, № 369/6415/17 від 26 лютого 2020 року та інших, які мають враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд звертає увагу, що позивач заперечував безспірність заборгованості перед ТОВ ФК «Онлайн Фінанс». В той же час, слід зазначити, що матеріали справи не містять документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис. Також в матеріалах не міститься розрахунку заборгованості. Відповідачем не надано суду жодних документів, які б підтвердили факт подання таких документів нотаріусу, та наявність самого кредитного договору. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від відвовідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості та суми відсотків, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, не доведено, що позивач отримував вимогу про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису, або письмової вимоги про усунення порушень, а отже - він був позбавлений можливості надати будь-які пояснення чи аргументи на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Таким чином, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною. Вказані обставини вказують на обгрунтованість позову, та наявність підстав визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved