Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] , в обґрунтування якої зазначила, що з 12 червня 2009 року до грудня 2013 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , яка на даний момент проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина, а вона самостійно забезпечити дитину не має можливості. Враховуючи викладене, просить суд винести рішення, яким стягувати з щомісячно з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття, на користь його матері [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 12.06.2023 року,\~\~після надходження\~\~до суду інформації про\~\~зареєстроване місце проживання відповідача,\~відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у визначений строк з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в\~судовому засіданні\~позовні вимоги\~повністю підтримала,\~просила позов\~ задовольнити\~та стягнути\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~сина [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення оскільки вважає, що немає фінансової можливості сплачувати аліменти через те, що має на утриманні ще двох дітей від іншого шлюбу і найближчим часом має народитися третя дитина. Крім того, при розлученні з позивачем у них була попередня усна домовленість про те, що позивачка не буде мати до нього претензій щодо стягнення аліментів на сина, якої остання не дотримується. В зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Родниківською сільською рада Уманського району Черкаської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Актовий запис № 28. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.04.2022 виконавчим комітетом Песочинської селищної ради Харківського району Харківської області, Україна, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 20 квітня 2022 року в виконавчому комітеті Песочинської селищної ради Харківського району Харківської області, Україна, актовий запис № 78. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 20.04.2023 р. №212/21-07 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , за якою також зареєстрована позивач по справі [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ч.1\~ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, їх спільна дитина проживає з позивачем, яка фактично несе витрати на утримання дитини. Враховуючи те, що позивач несе витрати як на своє утримання, так і на утримання дитини, суд вважає, що відповідач також повинен нести періодичні витрати на утримання спільної дитини для забезпечення належного розвитку та умов її проживання. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наданих позивачем доказів, позиції відповідача та досліджених у судовому засіданні обставин, враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та встановлення розміру стягуваних аліментів 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Даний розмір аліментів суд вважає достатнім та таким, що відповідатиме інтересам дитини. Суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність можливості сплачувати аліменти в зв`язку з тим, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, оскільки на обґрунтування зазначених обставин відповідачем до суду не було надано жодного належного та допустимого доказу, який би можливо було оцінити судом. Відповідно до п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved