Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

У січні 2023 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 71082,43 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.01.2020 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір №9524490990, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 42750,00 грн, строком на 36 місяців, зі сплатою 11,99 % річних від суми боргу за договором та 2,99 % щомісячних процентів від суми кредиту. Кредит надано безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору. 17.12.2021 року права вимоги за Кредитним договором перейшли до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу №171221 та Витягу з Реєстру прав вимоги. Умови вищезазначеного Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Станом на 23.11.2022 заборгованість позичальника за Кредитним договором №9524490990 від 21.01.2020 становить 71082,43 грн, яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 35559,44 грн; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 7441,87 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 28081,12 грн. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 21 січня 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №9524490990. За умовами договору, Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Кредит надасться позичальнику на наступних умовах: сума кредиту 42750 грн, строк кредиту - 36 місяців. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту №4490990, який є невід`ємною частиною цього Договору. Підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: ПАТ «Ощадбанк» 35000,00грн., призначення: переказ до запитання на користь [PERSON] ; ТОВ «Смарт Лікар» - 800,00 грн., призначення: платіж за пакет Телемедицина 1 від [PERSON] за рахунок кредитних коштів; ПАТ «СК «ТАС» - 6300,00 грн., призначення платежу: оплата страхового платежу за договором страхування; ПАТ «Страхова група «ТАС» - 650,00, призначення: оплата страхового платежу за договором страхування. За умовами договору, Паспорту кредиту, підписаного відповідачем, за користування кредитом позичальник сплачує 11,99% річних від суми боргу за договором та 2,99% щомісячних відсотків від суми кредиту. Кредит надано безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору (а.с.8-13). ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши означенні грошові суми у Договорі відповідно до їх призначення, що що підтверджується витягом з реєстру безготівкових термінових переказів (а.с.31), платіжним дорученням (а.с.32), витягом з реєстру оплачених страховок (а.с.33,34). 17.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу №171221, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги, а АТ «ТАСКОМБАНК» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.18-29). Відповідно до Меморіального ордеру №833437008 від 17.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» відбувся розрахунок за Договором факторингу №171221 на суму 467336417,92 грн (а.с.30). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору Факторингу №171221 від 17.12.2021 року АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №9524490990 від 21.01.2020(а.с.29). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Так, згідно розрахунку заборгованості, наданим позивачем (а.с.35) станом на 23.11.2022 заборгованість відповідача за Кредитним договором №9524490990 від 21.01.2020 становить 71082,43 грн, яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 35559,44 грн; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 7441,87 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 28081,12 грн. Розрахунок підтверджується також і наданою позивачем випискою по особовому рахунку відповідача (а.с.36-42). 11.01.2022 позивачем надіслало на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 11.01.2022 (а.с.43-44). Однак вимога відповідачем не виконана. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 80 ЦПК України\~ достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки позивач надав суду докази наявності кредитної заборгованості відповідача перед ним, з урахуванням договору про відступлення права вимоги з первісним кредитором, а відповідач доказів на спростування заявлених позовних вимог не надав, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ввідповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. (а.с.7). На підставі викладеного і

Outcome: approved