Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути на її користь та утримання, як повнолітньої непрацездатної дитини, з відповідача щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з дати подання позову і довічно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона має 1-А групу інвалідності з дитинства безстроково, перебуває в лежачому стані, потребує стороннього догляду, не може самостійно себе обслуговувати, мешкає з матір`ю, яка піклується про неї, вони живуть за рахунок маминої пенсії та соціальної допомоги. Їй, як особі з інвалідністю, необхідна постійна реабілітація та медикаментозне лікування, засоби гігієни, продукти харчування, одяг, що в загальному становить близько 9000 грн на місяць, але її та материних коштів не вистачає для задоволення базових потреб. В зв`язку з цим вона потребує матеріальної допомоги й з боку батька [PERSON] , який у 2003 році розірвав шлюб з її матір`ю, а з 2018 року припинив надавати їй будь-яку фінансову допомогу, хоча має таку можливість, так як є отримувачем пенсії. Позивачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, повноважного представника не направила, в п.2 прохальної частини позовної заяви просить розглядати справу в її відсутність за станом здоров`я. Відповідач відзиву на позов не подав; у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю й не заперечував проти стягнення з нього на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON] аліментів у запропонованому нею розмірі, оскільки отримує пенсію за віком в розмірі 2760 грн; стверджує, що відрахування 1/4 частини з його пенсії на сплату аліментів дочці не становитиме для нього надмірного тягара. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] , шлюб між якими розірвано 07 лютого 2003 року. [PERSON] зареєстрована за адресою місця проживання батька, але фактично мешкає з матір`ю. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВБ №040611 від 24.05.2017р. [PERSON] встановлено 1-А групу інвалідності з дитинства безтерміново, вона потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, їй рекомендовано диспансерний нагляд та лікування. Враховуючи, що дочка відповідача визнана в установленому законом порядку особою з інвалідністю 1-А групи, вона в силу положень ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є непрацездатною особою. В зв`язку з цим, очевидним є й те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, зокрема, на лікування та догляд, продукти харчування, одяг, задоволення побутових потреб. [PERSON] , як особа з інвалідністю з дитинства, з 21.09.2022р. є отримувачем державної соціальної допомоги в сумі 6906,90 грн (6081,00 + 825,90). Мати позивачки [PERSON] не працює, отримує пенсію за віком у розмірі 4103,08 грн Відповідач також не працює, отримує пенсію за віком в сумі 2760 грн (з його пояснень). Зазначені обставини підтверджуються копіями паспортів, свідоцтв про народження, розірвання шлюбу, довідки МСЕК, рішення Борзнянського РУСЗН про призначення державної соціальної допомоги від 21.09.2022р., трудової книжки [PERSON] , документами про придбання медикаментів, довідкою ПФУ про доходи [PERSON] , копією пенсійного посвідчення [PERSON] . Приписами ч.7-10 ст.7 СК України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч.1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2). За змістом положень ч.1 ст.182 СК України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; ) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При цьому, суд зважує на ту обставину, що положення СК України надають винятково одержувачу аліментів право вибору способу їх стягнення та подальшої його зміни. Позивачка в заяві клопоче про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання саме в частці від доходу, що є її диспозитивним правом і суд не вправі самостійно змінювати обраний нею спосіб. Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення повнолітньої непрацездатної дитини та її батьків, їх сімейне становище, стан здоров`я, неподання відповідачем відзиву на позову та визнання ним заявленого розміру аліментів, яке не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд погоджується з доводами [PERSON] про її потребу в матеріальному забезпеченні за рахунок відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на місяць й вважає за необхідне стягнути вказану суму з [PERSON] в якості аліментів. За змістом приписів ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тому, аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати з дня пред`явлення позову до суду - 06 липня 2023 року і безстроково (згідно довідки МСЕК). Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] є обгрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при подачі позовної заяви в даній категорії справ (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved