Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у віці 91 рік померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на її майно та майнові права. Від спадщини вона не відмовлялась, однак маєоб`єктивну причну, яка перешкодила їй вчасно звернутись до нотаріуса з заяовою про принйття спадщини. 16.05.2018 року ще до закнічення шестимісчного строку після серті матері вона звернулась до секретаря Звенигордської сільської ради, де було оформлено заяву про прийняття спадщини та посвідчено її підпис відповідальною особою. Однак вказану заяву вона не подала до нотаріальної контори, оскільки їй не пояснили, що її необхідно обов`язково здати на реєстрацію до нотаріуса (оригінал заяви має на руках), а лише повідомили, що написавши заяву, прийнятий спадок можливо оформити будь-коли. Повернувшись з-за кордону, у квітні 2023 року вона з оригінало заяви про прийняття спадщини звернулась до нотаріальної контори, а ле їй було відмовлено в оформленні спадщини в зв`язку з неприйняттям нею спадщини. Враховуючи викладене, вона змушена звернутись до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, подала до суду клопотання про розгляд справи без її, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, направив до суд клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до такого висновку. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 01 січня 2018 року, [PERSON] , [INFO] померла. Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 13.12.1988 року житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до заповіту, складеного 14.07.2017 року, посвідченого секретарем Звенигородської сільської ради м. Олександрії Кіровоградської області Юзленко Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №144, [PERSON] заповіла усе майно, що їй належить на момент смерті - [PERSON] , [INFO] . Листом №425/02-31 від 17.05.2023 року, державний нотаріус Другої Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ліб В.В., відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] в зв`язку з пропуском шестимісячного строку зверненням з заявою про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Як зазначено в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з приписів Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, чинній на момент відкриття спадщини, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Виходячи з наведеного, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , наявність поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме, необізнаність позивача про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини безпосередньо до нотаріальної контори, тобто, наявність перешкод, які об`єктивно впливали на своєчасність подання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, суд визнає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved