Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох спільних дітей. У зв`язку із тим, що останнім часом вони мають різний погляд на життя, з березня 2022 шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 30.05.2023 позовну заяву було залишено без руху з наданням терміну для усунення її недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 07.06.2023 було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи сповіщена судом належним чином, предстаником позивачки - адвокатом Красіловським В.С. через систему "Електронний суд" подано заяву в якій позовні вимоги підтримють в повному обсязі та просять суд розглядати справу без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, 01.07.2017 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а/з № 1141), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають двох спільних малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] (а/з № [NUMBER] ) та доньку [PERSON] , [INFO] (а/з № 6245), що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до вимог ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачкою в заяві, сторони не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідач подав суду заяву, в якій зазначено про визнання позовних вимог. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного зі сторін, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved