Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Адвокат Людвик І. В., в інтересах [PERSON] звернулася до до суду із позовною заявою, у якій позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову представник позивачки зазначила, що з сторони з 07 жовтня 2016 року по 04 серпня 2019 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 04 липня 2019 року. У липні 2022 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чогог змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". За час шлюбу з відповідачем у позивачки народився син [PERSON] , [INFO] . Представник позивача вказує, що з липня 2017 року сторони почали проживати окремо. Починаючи з грудня 2017 року відповідач не цікавиться станом сина, його розвитком, матеріально не допомагає та не бере жодної участі у його житті. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 07.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] , народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.03.2017 р. (а.с. 29). Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 04.07.2019 року рішенням Дворічанського районного суду Харківської області (а.с. 29-30). З довідки № 31 від 05.09.2022 року, виданої закладом дошкільної освіти вбачається, що [PERSON] дійсно відвідує заклад дошкільної освіти № 679 Подільського району м. Києва з 16.07.2020 року. (а.с. 15). Згідно характеристики, [PERSON] виховується в родині. Мама [PERSON] та батько [PERSON] беруть активну участь у вихованні та розвитку дитини, проявляють непідробний інтерес до життя дитини, цікавляться вихованням та навчанням [PERSON] . Сім`я матеріально забезпечена, дитина має все необхідне для життя та відвідування дитячого закладу. [PERSON] має відповідний віку фізичний та психологічний розвиток, активний, володіє великим словниковим запасом, легко налагоджує відносини з олднолітками та вільно контактує з дорослими. (а.с. 16-18). З висновку органу опіки і піклування Подільської районної у місті Кмєві державної адміністрації від 13.07.2023 року вбачається за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням своєї дитини не займається, матеріально не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться долею та здоров`ям сина, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні дитини, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його сина. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved