Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

[PERSON] ,в інтересах якої діє представник адвокат Дьорко А.М., звернулася до суду з позовною заявою до ДП «Центргаз» ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», в якій просить стягнутиз відповідача безпідставно набуті кошти в розмірі 15 494 ,73 грн., з них 9508,40 грн. сума безпідставно набутих коштів у зв`язку з переплатою , 1141,00 грн. - проценти, 4345,33 грн. - інфляційні, та 500,00 грн. - моральна шкода. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем житлово-комунальних послуг, зокрема, послуги з постачання природного газу, в її квартирі встановлено лічильник газу. Оплата даної комунальної послуги здійснювалася позивачем в тому числі і за рахунок отриманої нею субсидії. ДП «Центргаз» ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» здійснювало постачання природного газу для забезпечення потреб побутових споживачів (населення) на території Кіровоградської області з 01.07.2015 року по 31.10.2018 року, зокрема і позивачці. З 01.11.2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» на ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу для потреб побутових споживачів (населення) на території Кіровоградської області. Таким чином, з 01.11.2018 року відповідач перестав постачати позивачу природний газ. Станом на 31.10.2018 року по особовому рахунку позивача № [NUMBER] на показники лічильника 11470 куб. м. обліковується переплата в сумі 9508,40 грн. Вказана сума переплати по особовому рахунку утворилася за рахунок коштів, які сплачувалися позивачем самостійно за опалювальний період 2017-2018рр., у зв`язку з тим, що повідомлення про призначення субсидії (за якою вона звернулася восени 2017р.) вона отримала лише навесні 2018 року. Тому ці кошти залишилися на особовому рахунку позивача і не були списані з її рахунку та не були повернуті до бюджету у відповідності до «Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 23.08.2016р. №534 (який діяв до 01.10.2019р.). З настанням опалювального періоду 2018-2019рр., позивач мала право скористатися переплатою в сумі 9508,40 грн для її зарахування в оплату за постачання газу за цей опалювальний період. Позивач не отримала від відповідача комунальну послугу з постачання природного газу на суму 9508,40грн. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не є правонаступником ДП «Центргаз» ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз». На звернення позивача, Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради, повідомило, що вирішення даного питання не відноситься до його компетенції та у разі наявності переплати за послуги газопостачання за 2018рік рекомендувало позивачу звернутися до відповідача щодо повернення коштів. В листах №3059 від 22.11.2019р. та №706 від 25.05.2021р. відповідач визнавав переплату та обгрунтував свою бездіяльність тим, що чинним законодавством не встановлений механізм передачі зобов`язань у вигляді невикористаної внаслідок економії суми житлової субсидії між юридичними особами, які надають послуги з постачання природного газу населенню. Що можливість вирішити зазначене питання у договірному порядку наразі опрацьовується постачальниками. Про початок повернення переплат, які утворилися за рахунок нарахованої субсидії за минулі періоди на особових рахунках споживачів, буде повідомлено додатково. Відповідач також зазначив, що повернення споживачу бюджетних коштів, а саме суми невикористаної субсидії, наразі, не передбачено нормами чинного законодавства. Вважаючи таку бездіяльність відповідача неправомірною і такою, що порушує інтереси [PERSON] , як споживача, просить стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті відповідачем кошти 9508,40 грн., які нею сплачені за постачання газу що не був поставлений, а також 1141,00 грн. - проценти, 4345,33 грн. - інфляційні, та 500,00 грн. - моральна шкода. Ухвалою суду від 31.01.2023 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. 14.03.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про застосування строку позовної давності. ДП «Центргаз» ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» позов не визнає повністю, зазначивши, що відповідно до вимог ЗУ "Про ринок природного газу", який введено в дію 01.10.2015р. відбулося відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу. Оператором газорозподільної системи (Оператором ГРМ) на території Кіровоградської області на підставі постанови НКРЕКП № 849 від 29.06.2017 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ВАТ «КГРОВОГРАДГАЗ» визначено ВАТ «Кіровоградгаз» (код ЄДРПОУ 03365222). До 31.10.2018 року постачання природного газу для забезпечення потреб побутових споживачів (населення) на території Кіровоградської області здійснювало ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз» (код ЄДРПОУ 31146068) на підставі постанови НКРЕКП № 747 від 06.06.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ДП «ЦЕНТРГАЗ» та ТОВ «ПОЛІССЯГАЗ». Починаючи з 01.11.2018р. постачальником природного газу є Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (код ЄДРПОУ 40121452) на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ТОВ «АГРОСИНТЕЗ ТРЕЙДШГ», ТОВ «МАРГАЗ», ТОВ «АГРО ГАЗ», ТОВ «ШТРО ГАЗ», ТОВ «ПОДІЛЛЯГАЗПОСТАЧ», СП ПГНК, ТОВ «ВІЄНА КОНСАЛТ», ТОВ «НАФТОГАЗНАДРА», ТОВ «ГАЗ ТА НАФТОПРОДУКТИ», ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД», ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», ТОВ «АЛЬТАІР-ШВЕСТ» та ТОВ «ТК ІНДУСТРІЯ». Згідно даних Оператора ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз») по особовому рахунку Позивача № [NUMBER] станом на 01.11.2018 року показник лічильника газу складав 11470куб.м., іншої інформації щодо показників лічильника газу від Оператора ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз») до ДП «Центргаз» не надходило. Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. Однак, в період з 2017р.-2018р. жодної оплати від Споживача до ДП «Центргаз» не надходило. Остання оплата була здійснена Споживачем 26.04.2016. Станом на 01.11.2018 на показник лічильника 11470куб.м. по особовому рахунку Позивача № [NUMBER] обліковується переплата в сумі 9 508,40 грн., яка утворилася за рахунок нарахованої субсидії за опалювальний період з 01.10.2015р. по 30.04.2016р. в сумі 13 972,26грн., яка надійшла на особовий рахунок Позивача 31.05.2016 року. Відповідно до пункту 3 «Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 № 534, встановлено, що: «3. Розрахунок невикористаної суми субсидії проводиться надавачем послуг у разі, коли на особовому рахунку одержувача субсидії станом на 1 травня нового неопалювального сезону, а також станом на 1 травня 2016р. обліковується переплата запослугу.» Однак, станом на 01.05.2016 по особовому рахунку Позивача № [NUMBER] обліковувалась заборгованість в сумі 1 503,43грн., а тому, ДП «Центргаз» не здійснило перерахунок невикористаної суми субсидії. Вищевказана субсидія надійшла до ДП «Центргаз» в травні 2016р., після закриття опалювального періоду, а тому вона не бралася до уваги при здійсненні подальших перерахунків сум невикористаних субсидій. Відповідно до вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України ДП «Центргаз» здійснило такий розрахунок невикористаної суми субсидії по особовому рахунку Позивача № [NUMBER] , а саме: - за опалювальний період з 01.11.2016 по 30.04.2017 було повернуто до бюджету невикористану субсидію в сумі 6 586 грн.; - у вересні 2017 року було повернуто до бюджету невикористану субсидію в сумі 8,22 грн.; -за опалювальний (неопалювальний) період з 01.10.2017 по 30.04.2018 було повернуто до бюджету невикористану субсидію в сумі 2 637,89 грн. Після повернення невикористаних сум субсидії до бюджету по особовому рахунку № [NUMBER] на показник лічильника 11470куб.м. обліковується переплата в сумі 9 508,40 грн. Проте чинним законодавством не встановлений механізм повернення або передачі зобов`язань у вигляді невикористаної суми житлової субсидії між юридичними особами, які надають послуги з постачання природного газу населенню. З огляду на той факт, що ДП «Центргаз» не є розпорядником бюджетних коштів (субсидійних). а таким являється Управління соціального захисту населення, то повернути переплату бюджетних коштів ДП «Центргаз» може лише на реквізити Міністерства соціальної політики згідно наданого листа Управління соціального захисту населення, а не особисто Споживачу. Щодо стягнення моральної шкоди, зазначає, що позивачем не доведено наявність моральної шкоди та негативні наслідки, які мають місце, у чому саме полягають моральні втрати, не обґрунтовано розмір їх відшкодування. Просить у задоволенні позову відмовити. 24.03.2023 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що згідно з листом Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 13.05.2022р. №Д-112, позивачу рекомендовано звернутися до відповідача з питання повернення їй коштів, бо вирішення цього питання не відноситься до компетенції Управління СЗН, а відповідач стверджує, що це питання відноситься до компетенції Управління СЗН, таким чином намагаючись уникнути відповідальності. Згідно п.3 постанови КМУ «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995р. №848, 3. Житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача. Таким чином, правомірно призначена житлова субсидія належить споживачу житлово-комунальних послуг з моменту її призначення, тобто є його власністю. Діючим законодавством не передбачено обов`язку споживача комунальних послуг сплачувати за неотримані (неспожиті) ним житлово-комунальні послуги. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, твердження відповідача, що переплата в сумі 9508,40грн, яка обліковується на рахунку позивачки є бюджетними коштами, не відповідає дійсності, адже ці кошти належать позивачці і є безпідставно набутими відповідачем. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Дьорко А.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Посилаючись на обставини викладені в позові та у відповіді на відзив просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Щодо заяви про застосування строку позовної давності зазначає, що увесь період існування цього спору позивач намагалася врегулювати його в позасудовому порядку та зверталася до відповідача, який в свою чергу завжди визнавав існування переплата в сумі 9 508,40 грн., що підтверджується відповідними листами та переривало перебіг позовної давності, після чого перебіг позовної давності починається з початку. Позивач [PERSON] , допитана в судовому засіданні як свідок, пояснила, що продовж трьох років переписуються з відповідачем з приводу повернення їй суми переплати яка обліковується на її особовому рахунку. Відповідач обіцяв повернути гроші, однак досі не зробив цього, державі також не повернули. Після кожної розмови з представником відповідача у неї піднімався тиск, доводилося звертатись по медичну допомогу. Вважає 500 грн. достатньо для відшкодування моральної шкоди. Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради скеровувало її до відповідача, для вирішення питання повернення переплачених коштів. В судовому засіданні представник відповідача ДП «Центргаз» ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» Петрова А.І. просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. Зазначила, що дійсно на особовому рахунку позивача є переплата, кошти надходили від держави, а не від позивача. Повернути кошти позивачу не можуть, оскільки вони надійшли із запізненням та на теперішній час відсутній механізм їх повернення державі або передачі іншій юридичній особі, яка на теперішній час надає позивачу аналогічні послуги. Крім того, зазначила, що моральна шкода не обґрунтована. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ч 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем житлово-комунальних послуг, зокрема, послуги з постачання природного газу. 07.03.2006 року між Олександрійським управлінням по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з газопостачання (а.с. 7-8). Відповідно до листів Дочірнього підприємства «Центргаз» відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» від 22.11.2019 року №3059 та від 25.05.2021 року № 706, на звернення позивача, вбачається, що з 01.11.2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» на ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - Товариство) покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу для потреб побутових споживачів (населення) на території Кіровоградської області. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не є правонаступником Дочірнього підприємства «Центргаз», це дві різні організації. Тобто невиконані зобов`язання у вигляді невикористаної внаслідок економії суми житлової субсидії, що нараховувались Споживачам та були відображені в рахунках за природній газ Дочірнього підприємства «Центргаз» не переходять до зобов`язань Товариства. Чинним законодавством не встановлений механізм передачі зобов`язань у вигляді невикористаної внаслідок економії суми житлової субсидії між юридичними особами, ткі надають послуги з постачання природного газу населенню. Однак можливість вирішити зазначене питання у договірному порядку наразі опрацьовується Сторонами Постачальниками), враховуючи його актуальність (а.с. 9,10). Із довідки про фінансовий стан споживача [PERSON] , виданої по особовому рахунку № [NUMBER] станом на 01.11.2018 року показник лічильника газу складав 11470куб.м., обліковується переплата в сумі 9 508,40 грн. (а.с. 11). Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 13.05.2022 року № Д-112, на звернення позивача, [PERSON] , в разі наявності переплати за послуги газопостачання за 2018 рік , рекомендовано звернутись до ДП «Центргаз» щодо повернення коштів (а.с 12). На думку позивача, переплата в сумі 9508,40 грн, яка обліковується на її рахунку, належить їй і є безпідставно набутим відповідачем майном. Так, на виконання вимог ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» № 2467- VI від 08.07.2010 року (який був чинний до 01.10.2015 року) з 01.07.2015 року виконано відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу. Оператором газорозподільної системи (Оператором ГРМ) на території Кіровоградської області на підставі постанови НКРЕКП № 849 від 29.06.2017 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ВАТ «КГРОВОГРАДГАЗ» визначено ВАТ «Кіровоградгаз» (код ЄДРПОУ 03365222). До 31.10.2018 року постачання природного газу для забезпечення потреб побутових споживачів (населення) на території Кіровоградської області здійснювало ДП «Центргаз» ВАТ «Кіровоградгаз» (код ЄДРПОУ 31146068) на підставі постанови НКРЕКП № 747 від 06.06.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ДП «ЦЕНТРГАЗ» та ТОВ «ПОЛІССЯГАЗ». Починаючи з 01.11.2018р. постачальником природного газу є Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (код ЄДРПОУ 40121452) на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ТОВ «АГРОСИНТЕЗ ТРЕЙДШГ», ТОВ «МАРГАЗ», ТОВ «АГРО ГАЗ», ТОВ «ШТРО ГАЗ», ТОВ «ПОДІЛЛЯГАЗПОСТАЧ», СП ПГНК, ТОВ «ВІЄНА КОНСАЛТ», ТОВ «НАФТОГАЗНАДРА», ТОВ «ГАЗ ТА НАФТОПРОДУКТИ», ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД», ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», ТОВ «АЛЬТАІР-ШВЕСТ» та ТОВ «ТК ІНДУСТРІЯ». Згідно даних Оператора ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз») по особовому рахунку Позивача № [NUMBER] станом на 01.11.2018 року показник лічильника газу складав 11470куб.м., іншої інформації щодо показників лічильника газу від Оператора ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз») до ДП «Центргаз» не надходило. Так, станом на 01.11.2018 на показник лічильника 11470куб.м. по особовому рахунку Позивача № [NUMBER] обліковується переплата в сумі 9 508,40 грн., яка утворилася за рахунок нарахованої субсидії за опалювальний період з 01.10.2015р. по 30.04.2016р. в сумі 13 972,26грн., яка надійшла на особовий рахунок Позивача 31.05.2016. За змістом ст.177 ЦК України, гроші є об`єктом цивільних прав. Відповідно до пункту 3 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 (з послідуючими змінами), субсидія є безповоротною і її отримання не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла. Отримавши кошти з Державного бюджету України у вигляді субсидії, [PERSON] фактично набула право власності на них. Такий висновок підтверджується і у нормах Положення, яке прийнято з метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива та узгоджується з правовою позицією Великої Палата Верховного Суду, яка викладена у постанові № 345/1183/17 від 12.02.2020 року. Відповідно до ст.1212 ЦК України, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України, звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Положення глави 83 ЦК України, "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави", застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 ЦК України. Зокрема, набуття відповідачем як однією зі сторін зобов`язання коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень статті 1212 ЦК України. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь безпідставно набутих коштів в розмірі 9508,40 грн. підлягають задоволенню. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності та відмови з цих підстав у позові суд зазначає про таке. Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу, або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з матеріалів справи, та визнається сторонами в судовому засіданні, відповідач і на теперішній час визнає той факт, що по особовому рахунку споживача [PERSON] № [NUMBER] станом, як на 01.11.2018 року, так і на тепер, обліковується переплата в сумі 9 508,40 грн. Тож підстави застосування наслідків спливу позовної давності відсутні, оскільки своїми листами та письмовими заявами відповідач визнає свій обов`язок перед позивачем, але відмовляється повернути кошти посилаючись на відсутність відповідного механізму з повернення таких коштів. Щодо іншої частини заявлених вимог, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач свої вимоги про стягнення з відповідача відшкодування за завдану їй моральну шкоду обґрунтовує погіршенням її фізичного стану, відчуттям головної болі, підвищенням тиску, нервовим напруженням. На підтвердження цих обставин позивач в судовому засіданні бул допитана як свідок. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В даному випадку, на підтвердження погіршення фізичного стану позивача, відчуття нею головного болю, підвищення тиску, нервового напруження, та взаємного зв`язку цих негативних наслідків з протиправною (винною) поведінкою відповідача, суду не надано належних доказів, якими могли бути медичні довідки, відомості про звернення за медичною допомогою, висновки спеціалістів абощо. З урахуванням викладеного, суд вважає у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: partial