Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення зі сплатим аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка дорівнює 100% загального розміру заборгованості [PERSON] , визначеної на підставі розрахунку заборгованості за сплати аліментів від 26.04.2023 року № 55913 по виконавчому провадженню № [NUMBER], складеного державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рояновим П.О., за період з 22.03.2018 по 01.04.2023 в розмірі 158 659,24 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.04.2019 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач свої обов`язки щодо утримання сина не виконував, позивачка була вимушена звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу. 23.04.2018 року Московський районний суд м. Харкова видав судовий наказ та стягнув з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 11.06.2018 року. Постановою старшого державного виконавця Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Кречетової М.А. від 08.08.2018 року відкрито виконавче провадження за № [NUMBER] з метою примусового виконання судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 23.04.2018 року. Проте, відповідачем [PERSON] аліменти на утримання дитини взагалі не сплачувались, про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 26.04.2023 року, який був зроблений державним виконавцем, відповідно до якого сума заборгованості відповідача станом на 01.04.2023 року складає 158 659,24 грн. В зв`язку з несплатою відповідачем аліментів, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення пеню за прострочене зобов`язання у розмірі 158 659,24 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, відповідач [PERSON] 08.06.2023 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначив, що він не є винуватим у виникненні заборгованості по аліментам, оскільки вона утворилась у нього у зв`язку із незалежними від нього причинами, а саме, необізнаністю про наявність виконавчого провадження та судового наказу. 14.06.2023 року на адресу суду від позиваки [PERSON] надійшла відповідь на відзив від 08.06.2023 року на позовну заяву, відповідно до змісту якої позивачка просить суд факти та обставини, викладені [PERSON] у відзиві на позовну заяву відхилити, оскільки наведені відповідачем обставини є явно надуманими, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, а також спростовуються відповідними доказами. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явився, проте подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, судом встановлено та не спростовано сторонами у справі, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.04.2019 року. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 16.07.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 14.06.2018 року. 08.08.2018 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кречетовою Марією Андріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання судового наказу № 643/3164/18 виданого 16.07.2018 року. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеним державним виконавцем Рояновим П. встановлено, що станом на 01.04.2023 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] за період з березня 2018 року складає 158 659,24 грн. У зв`язку з простроченням зобов`язання по сплаті аліментів позивачем нараховано пеню за прострочене зобов`язання за період з березня 2018 року по березень 2023 року у розмірі 1 349 875,64 грн. Проте, враховуючи, що сума неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків від суми заборгованості, то просить стягнути пеню за прострочення аліментів у розмірі 100 відсотків від суми заборгованості, а саме 158 659,24 грн. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно роз`яснень, які викладені у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже неустойка, визначена у частині першій статті 196 СК України може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по аліментам. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Отже, за період з 22.03.2018 по 08.05.2023 розмір пені по аліментах становить 1 349 875,64 грн. При цьому, розмір пені відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України не може бути більшим, ніж 100 відсотків заборгованості по аліментах. Як зазначено у розрахунку заборгованості, складеному державним виконавцем Рояновим П., заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 01.04.2023 року складає 158 659,24 грн. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, враховуючи, що позивач просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, виходячи з розрахунку на суму 158 659,24 грн., то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача пеню за прострочення аліментів у розмірі 158 659,24 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved