Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 353 786 грн. 37 коп. за кредитним договором б/н від 12.10.2010 року та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] (позичальник) звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 12.10.2010 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування кредитним картковим рахунком позичальник отримала кредитну картку, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язанням, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. [INFO] позичальник [PERSON] померла. За змістом ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час, як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Виходячи зі змісту ст. 1268 ЦК України спадкоємець [PERSON] , мав право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 11.12.2018 року по 11.06.2019 року. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копією паспорта позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 13.01.2021 року була направлена претензія кредитора до Другої бахмутської державної нотаріальної контори. 22.02.2021 року позивачем було отримано відповідь Другої бахмутської державної нотаріальної контори, згідно якої вказано, що спадкоємці померлої із заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Посилаючись на ст. ст. 1269, 1270, 1273 ЦК України, позивач вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 01.07.2021 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 12.10.2010 року становила 353\~786,37 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 7\~934,63 грн.; заборгованості за простроченим відсотками 17\~206,50 грн.; нарахованої пені 328\~645,24 грн. У зв`язку з викладеним, АТ КБ «ПриватБанк» вирішив звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив справу розглядати в спрощеному провадженні без виклику сторін. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3\~статті 223 ЦПК України\~провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає\~задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12.10.2010 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.20). Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування кредитним картковим рахунком позичальник отримала кредитну картку, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] скористалася наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого у неї перед Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» виникла заборгованість у розмірі 353 786,37 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 7 934,63 грн.; заборгованості за простроченим відсотками 17 206,50 грн.; нарахованої пені 328 645,24 грн. Згідно наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії актового запису про смерть №223 від 13.12.2018 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.98). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 25.04.2001 року Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.49). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 08.09.1995 року Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.50). Оскільки [PERSON] померла, то відповідати перед Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, згідно якого з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Позивачем до Другої бахмутської державної нотаріальної контори було направлено Претензію кредитора від 21.12.2020 року, згідно якого банк просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 353 786,37 грн.; повідомити АТ КБ «ПриватБанк» чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити АТ КБ «ПриватБанк» відомості про осіб (ПІБ та адреса), які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті Боржника; повідомити АТ КБ «ПриватБанк» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину, та про осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с.53). Другою бахмутською державною нотаріальною конторою 19.01.2021 року було надано відповідь на претензію кредитора, згідно якої повідомлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , ніхто із спадкоємців з питання прийняття спадщини до Другої бахмутської державної нотаріальної контори не звертався та інформація стосовно спадкоємців померлої у нотаріальній конторі відсутня (а.с.54). Позивачем 16.06.2021 року було направлено лист-претензія відповідачу за місцем реєстрації, який залишено без реагування (а.с.55). На виконання ухвали суду приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Гнатенко В.Л. надано лист від 04.07.2023 року, згідно якого повідомлено, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , не відкривалась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось, також, за даними Спадкового реєстру заповітів від імені [PERSON] , [INFO] , не посвідчувалось (а.с.110-112). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частиною 1 та частиною 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності\~до ст.\~1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. [PERSON] померла [INFO] , АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор, заявив вимоги до спадкоємця померлого боржника шляхом направлення претензії кредитора на адресу нотаріуса 21.12.2020 року із дотриманням строків, встановлених ст.1281 Цивільного кодексу України. В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що вимоги кредитора до спадкоємця [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.10.2010 року в розмірі 353\~786,37 грн. Крім того стягненню підлягає сума судових витрат, сплачена позивачем при зверненні до суду та підтверджена документально, в розмірі 5\~306,80 грн. відповідно до положень ст.133, 141 ЦПК України (а.с.1).

Outcome: approved