Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття дитиною. Позов мотивується тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Батько дитини - відповідач по справі добровільно матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає, не приймає участі у вихованні дитини, ухиляється від покладеного обов`язку утримувати дитину, не цікавиться її долею. Посилаючись на те, що відповідач інших дітей на утриманні немає, працевлаштований, просила позов задовольнити. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2023 року цивільну справу було передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси. Справа надійшла до Суворовського районного суду м. Одеси та 23 червня 2023 року була розподілена в автоматизованому порядку відповідно до вимог ст. 14 ЦПК України та передана для розгляду судді Дяченко В.Г. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення. Відзив на позов не подав. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим 14 лютого 2020 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.5). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України (а.с.6). Фактичне місцем проживання [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем підтверджується довідкою Прибужанівської сільської ради від 03 травня 2023 року (а.с.7). Так, згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.06.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частина 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 , від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 зазначено, що визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно законодавцем визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Разом з тим, при визначенні розміру аліментів в даному спорі суд, з додержанням вимог ст.182 СК України, враховує загальний матеріальний стан відповідача, стан здоров`я дитини, відповідача та фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останньої з нею, в той час, як відповідач може і повинен знаходити діяльність, яка б дозволила йому забезпечити належний рівень існування дитини, яка має право на утримання за його рахунок. Відповідач повинен, і має можливість докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка в силу свого віку не може забезпечити себе усім необхідним. Враховуючи вищевикладене, суд визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, виходить з принципів справедливості, добросовісності, розумності і відповідності моральним засадам суспільства та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини - [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved