Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що подружжя [PERSON] та [PERSON] (надалі спадкодавець) перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали у житловому будинку [ADDRESS] . За життя, вони не оформляли правовстановлюючі документи та право власності на вказаний житловий будинок і господарські будівлі та споруди. У спільному шлюбі мали двох дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку будинковолодіння. Спадкодавець прийняла спадщину шляхом вступу в управління, володіння та нагляду за спадковим майном з березня 2000 року, але не оформила спадкових прав. Надалі, [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на будинковолодіння. Позивач прийняла спадщину за законом шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інший спадкоємець відмовився від спадщини. Вказуючи, що 04.07.2023 р. звертався до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище нерухоме майно, однак, у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 10-11, 21) і після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 10-11, 22). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, збудований у 1953 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Виписки з погосподарськорї книги №4, вказані будівлі зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю [PERSON] (а.с. 23). Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Мизівської сільської ради не посвідчувався (а.с. 24). Позивач прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 24), однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно у зв`язку із відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 31). Син спадкодавця [PERSON] подав заяву, в якій підтвердив факт пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , вказує, що не заперечує проти задоволення позову та визнання права власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за позивачем після смерті матері [PERSON] (а.с. 20). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає, що підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №78/2023 до майна померлої [PERSON] (а.с. 39-45). Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved