Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.11.2009 вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у Сухокалигірській сільській раді Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис №\~2. За час перебування у даному шлюбі, у них народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Крім того, вказує, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має кардинально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення у сім`ї доброзичливої та сприятливої морально-психологічної атмосфери, а також вчиняє психічне та фізичне насильство. Крім того, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім`ї і піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, як передбачено ст.\~55 СК України. Як зазначено, за її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки, як у неї, так і у відповідача, на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулись неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. На її думку, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам дитини. Строк для примирення просить не надавати. На підставі викладеного вище, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 22.11.2009 Сухокалигірською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис №\~2. Крім того, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище\~ « [PERSON] », а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Ухвалою суду від 17.05.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надано. У судове засідання позивачка не з`явилася, хоча повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, 20.07.2023 подала до суду письмову заяву від 20.07.2023 про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Строк для примирення просила не надавати. Крім того, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Судові витрати вона залишає за собою. У судове\~засідання відповідач\~не з`явився,\~хоча судом\~повідомлявся у\~встановленому законом\~порядку про\~місце,\~день і\~час розгляду\~справи,\~шляхом направлення\~судових повісток\~за останнім\~відомим зареєстрованим\~місцем проживання.\~Адресована кореспонденція\~повернулась до\~суду без\~вручення,\~з відміткою\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою»,\~що у\~контексті положень\~п.\~3\~ч.\~8\~ст.\~128,\~ст.\~131\~ЦПК України,\~суд вважає,\~як повідомлення\~відповідача належним\~чином.\~Крім того,\~виклик відповідача\~у судове\~засідання здійснювався\~шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України,\~враховуючи відсутність\~інформації про\~місце реєстрації,\~проживання та\~перебування відповідача,\~а тому,\~суд вважає,\~що з опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст.\~8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивачка не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Враховуючи думку позивачки, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 22.11.2009 [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрували шлюб, про що Сухокалигірською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області зроблено відповідний запис №\~2 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2009. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] \~(а.с.\~3). Також встановлено, що за час перебування у цьому шлюбі у сторін народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 22.12.2020 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №\~1 (а.с.\~4), який мешкає разом з матір`ю. Батьком дитини записаний відповідач. До того ж, судом не встановлено наявності спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами. Суд враховує позицію позивачки про можливість розірвання шлюбу, оскільки сторони разом не мешкають протягом тривалого часу, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю позивачка не має. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.\~16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу (ч.\~3 ст.\~105 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст.\~112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, взаємні почуття між ними втрачені, їх згода на продовження шлюбу відсутня, тобто немає\~їх вільної\~і повної\~згоди на\~шлюб.Встановлено, що вони мешкають окремо та не підтримують сімейних відносин протягом тривалого часу, а також вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом. Відповідач не надав заперечень щодо розірвання шлюбу. При дослідженні судом фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам сторін, що має істотне значення. Так, до початку розгляду справи по суті позивачка не змінила предмет або підставу позову, не збільшила та не зменшила розмір позовних вимог, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому суд розглянув цивільну справу у межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка виявила бажання, після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем\~ « [PERSON] », що не суперечить нормам чинного законодавства, а тому такі вимоги підлягають до задоволення. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається, і про це жодна із сторін не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~- на відповідача. Позивачкою при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073\~грн. 60\~коп., що підтверджується квитанцією від 21.04.2023. Разом з тим, судові витрати (судовий збір) слід залишити за позивачкою, враховуючи подану нею письмову заяву від 20.07.2023. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved