Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд ухвалити рішення про зміну розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2016 року у цивільній справі № 291/1234/16, визначивши аліментні платежі у розмірі 1/4 частини всих видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує на те, що 25 жовтня 2003 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . В період спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , який зараз проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. На підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2016 року у цивільній справі №292/1234/16 із [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . 13 березня 2017 року рішенням Ружинського районного суду Житомирської області її шлюб з відповідачем розірвано, і вона отримала своє дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Розмір встановлених раніше аліментних платежів не відповідає реальним потребам дитини, а сума, яку сплачує відповідач на сьогодні, вже є неактуальною, зважаючи на інфляційні процеси і недостатньою для утримання дитини, а тому позивачка бажає змінити розмір аліментів, з огляду на те, що за змістом частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 13.07.2023 від [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи розрахунку заборгованості сплати аліментів по ВП №53369974, сформований 27 червня 2023 року старшим державним виконавцем Ковтун Л.М. та врахувати його при винесенні рішення. Крім того зазначив, що незважаючи на те, що він офіційно ніде не працює, не має стабільного і постійного доходу, має на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, непрацездатних своїх батьків та батьків дружини, належним чином виконує аліментні зобов`язання по утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON] відповідно до рішення Ружинського районного суду від 20.12.2016. Також вказав, що починаючи з 25.11.2016 по 31 грудня 2022 щомісячно сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1500 грн. З 01.01.2023 в добровільному порядку щомісячно сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. Розмір щомісячної сплати аліментів значно більший ніж сума аліментів, яка підлягає стягненню. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав 24.06.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26 червня 2012 року Новочорторийською сільською радою Любарського району Житомирської області, актовий запис №12. Із постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2017 слідує, що старшим державним виконавцем Ружинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №291/1234/16-ц виданого 20.12.2016 Ружинським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 700 грн. Згідно рішення Ружинського районного суду від 13 березня 2017 року №291/248/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено дошлюбне прізвище - " [PERSON] ". Довідка видана Старочорторийським старостинським округом 14 червня 2023 року №126 вказує, що до складу сім`ї [PERSON] входить син - [PERSON] , [INFO] . В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182, 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182, 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги щодо необхідності зміни розміру стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема, тому що розмір присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини. Окрім того, існує мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, який становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо того, що він ніде не працює, не має стабільного і постійного доходу, має на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, непрацездатних своїх батьків та батьків дружини, є безпідставним, так як до суду не надано доказів на підтвердження наведених обставин. Так, до суду не надано довідку з податкового органу про відсутність доходу, копій свідоцтв про народження дітей, документів, які підтверджували, що на утриманні відповідача знаходяться непрацездатні батьки. Подавши до суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідачем не спростовані доводи позивачки, що вказує на обґрунтованість позову. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища, а тому підлягають повному задоволенню. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позовних вимог на її користь із відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved