Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про поділ майна подружжя, визначення порядку користування нерухомим майном та вселення, визнання права особистої приватної власності на майно та витребування майна, змінивши предмет позову, посилалась на те, що сторони перебували у шлюбі з 18.09.2004 року, від шлюбу мають двох дітей [PERSON] 2007 р.н., яка має інвалідність з дитинства (ДЦП) та Ксенію 2015 р.н. 02.03.2020 р. шлюб за рішенням суду було розірвано. 23.04.2020 р. позивачка повторно уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Під час шлюбу сторони набули у власність нерухоме майно: Будинок жилий, загальною площею 69,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами, реєстраційний номер майна 202449, розташований за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 26.05.2006 та договір іпотеки від 26.05.2006, посвідчені приватним нотаріусом Запорізького РНО Нєлєпіною Н.О. за реєстр. № 278 та реєстр. № 287 відповідно); право власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.06.2006 зареєстровано на ім`я відповідача. Земельна ділянка кадастровий номер 2322183500:19:001:0234, площею 0,25 га, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); право власності зареєстровано на ім`я відповідача. Земельна ділянка кадастровий номер 2322183500:19:001:0317, площею 0,29 га, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства; право власності зареєстровано на ім`я відповідача. Зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю сторін. Крім того, перебуваючи в шлюбі з відповідачем, 30 квітня 2005 року позивачка придбала автомобіль марки ГАЗ модель 2705-415, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2005, колір білий, VIN: [NUMBER] . Право власності на автомобіль було зареєстровано на ім`я позивачки. Даний автомобіль позивачка придбала за кошти, які належали їй особисто (були виручені від продажу жилого будинку, право власності на який вона набула до шлюбу та на підставі договору дарування). Відповідач не визнає право власності позивачки на нерухоме майно, одноосібно користується нерухомістю, чинить позивачці перешкоди в користуванні будинком та земельними ділянками, зокрема, змінив замки на вхідних дверях, із застосуванням фізичної сили перешкоджав позивачці в доступі до садиби, вимагає кожний візит до будинку погоджувати з ним і відвідувати будинок лише обмежений час і в його присутності, що підтверджується численними зверненнями позивачки до поліції, матеріалами перевірок поліції. Крім того, відповідач не визнає право власності позивачки на автомобіль та після припинення шлюбних відносин незаконно, всупереч її волі, без відповідної правової підстави, заволодів ним. Крім того, відповідач незаконно утримує у себе оригінал свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, виданого на ім`я позивачки, а також ключі від цього транспортного засобу. До цього часу спірний автомобіль перебуває у фактичному володінні відповідача. У зв`язку із чим, позивачка була вимушена звернутися до суду із позовом про поділ майна подружжя, визначення порядку користування нерухомим майном та вселення, визнання права особистої приватної власності на майно та витребування майна, крім того, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати на судові експертизи (судову автотоварознавчу та судову будівельно-технічну експертизи) у розмірі 13179,65 грн. Позивачка та її представник у судове засіданні не з`явилися, від представника позивачки надійшла заява, у якій він повністю підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 15.06.2022 р., проти ухвалення заочного рішення не заперечував, на допиті свідків не наполягав, просив суд розглянути справу за їхньої відсутності. Відповідач у судові засідання призначені на 25.05.2023 р. на 15 год. 20 хвл, 27.06.2023 р. на 15 год. 20 хвл., 03.08.2023 р. на 14 год 00 хвл. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, зустрічний позов поданий раніше відповідачем, був повернутий ухвалою суду від 24.12.2020 року, відзиву на позов відповідач не надавав, жодних контраргументів чи доказів стосовно позовних вимог позивачки, протягом тривалого розгляду справи суду надано не було. Представник третьої особи - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у загальному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, заяву представника позивачки, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 18.09.2004 року, Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, було зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис №1008. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії [NUMBER] від 05.06.2007 р., виданого Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №446, яка є особою з інвалідністю з дитинства, що підтверджується посвідченням, серії [NUMBER] , виданим на ім`я [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії [NUMBER] від 05.06.2007 р., виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №451. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2020 року, яке набрало законної сили 02.04.2020 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 23.04.2020 р., Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається з матеріалів справи, під час шлюбу, сторони набули у власність нерухоме майно, яке є спільною сумісною власністю сторін, а саме: Будинок жилий, загальною площею 69,6 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами, реєстраційний номер майна 202449, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.05.2006, між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , витягом з державного реєстру правочинів №2431780 від 26.05.2006 р., копією інтентарної справи та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11076202 від 29.06.2006 р., виданого ОП ЗМБТІ, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта №198523634 від 24.01.2020 р., яке зареєстровано на ім`я відповідача [PERSON] . Станом на 28.02.2020 р. вартість зазначеного спірного будинку складає 146600,00 грн, що підтверджується висновком про вартість майна, складеного ФОП [PERSON] . Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта №198523634 від 24.01.2020 р., між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк», був укладений іпотечний договір , реєстровий номер іпотеки: 3260508, 26.05.2006 р. 15:47:22, реєстратор Запорізький міський нотаріальний округ, строк основного зобов`язання 25.05.2021 р., розмір основного зобов`язання 19200,00 доларів США. Земельна ділянка:\~кадастровий номер\~2322183500:19:001:0234,\~площею 0,25\~га,\~місце розташування:\~ [ADDRESS] ,\~цільове призначення:\~02.01\~Для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.05.2006, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , право власності зареєстровано на ім`я відповідача [PERSON] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №353557, виданим 07.03.2007 року Запорізьким районним відділом земельних ресурсів. Станом на 28.02.2020 р. вартість спірної земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 180600,00 грн, що підтверджується висновком про вартість майна, складеного ФОП [PERSON] . Земельна ділянка:\~кадастровий номер\~2322183500:19:001:0317,\~площею 0,29\~га,\~місце розташування:\~ [ADDRESS] ,\~цільове призначення:\~01.03\~Для ведення\~особистого селянського\~господарства;\~що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.05.2006, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , право власності зареєстровано на ім`я відповідача [PERSON] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №353557, виданим 07.03.2007 року Запорізьким районним відділом земельних ресурсів. Станом на 28.02.2020 р. вартість спірної земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] складає 108200,00 грн, що підтверджується висновком про вартість майна, складеного ФОП [PERSON] . Автомобіль марки ГАЗ модель 2705-415, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2005, колір білий, VIN: [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Право власності на автомобіль було зареєстровано на ім`я позивачки [PERSON] , який позивачка придбала після продажу недобудованого жилого будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.04.2005 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Банковською Ю.В., зареєстровано в реєстрі за №1390, [PERSON] продала недобудований житлий будинок літ.А, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначений недобудований будинок належав позивачці на праві особистої приватної власності на підставі Договору дарування житлового будинку незакінченого будівництвом від 03.07.2003, вартість будинку складає 84951,00 грн., тобто позивачка придбала зазначений автомобіль за кошти, які належали їй особисто. Відповідно до листа Територіального сервісного центру № 2341 РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області від 17.07.2020 вих. № 31/8/2341-131 та листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області від 17.07.2020 вих. № 31/8-694, транспортний засіб ГАЗ 2705-415, реєстраційний номер [NUMBER] , було зареєстровано за [PERSON] 10.05.2005 з видачею тимчасового талону за заявою власника на підставі довідки-рахунку, КІВ 084403, 30.04.2005 ПІІ АТ АІС-Запоріжжя, вантажної митної декларації 802000001/11.04.2005 Магістральна митниця, сертифікату відповідності ГОССТАН 234720. Придбання та реєстрація спірного автомобіля на підставі довідки-рахунку від 30.04.2005 підтверджується також копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 30.03.2006. З відповіді на запит за вих.№31/8-694 від 17.07.2020 р., наданої Територіальним сервісним центром № 2341 РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області вбачається, що транспортний засіб ГАЗ модель 2705-415, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2005, було зареєстровано за [PERSON] . Як вбачається з аналітичної довідки від 02.09.2020 р., складеної суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , середня вартість продажу автомобіля ГАЗ модель 2705-415, дв.ЗМЗ-40622, 2005 року виробництва (нова), об`єкт двигуна 2460 куб.см., інжектор, коробка передач механічна, вантажний фургон цільнометалевий, тип пального бензин, складає 48300 грн. Згідно висновку експерта №311-21 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 23.03.2021 р. середня ринкова вартість нового автомобіля ГАЗ - 2705-415, VIN: [NUMBER] , станом на 30.04.2005 р. складала 48300,00 грн. Вартість зазначеної експертизи склала 3294,91 грн. Таким чином, є достатньо доказів того, що спірний автомобіль був придбаний позивачкою 30.04.2005 за рахунок коштів, виручених нею від продажу 29.04.2005, тобто днем раніше, належного їй на праві особистої приватної власності будинку, тобто за рахунок коштів, які належали їй особисто. Відповідач право особистої приватної власності позивачки на автомобіль не визнає та після припинення шлюбних відносин незаконно, всупереч її волі, без відповідної правової підстави, заволодів ним. Крім того, відповідач незаконно утримує у себе оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я позивачки, а також ключі від даного транспортного засобу (приналежності головної речі). На даний час спірний автомобіль перебуває у фактичному володінні відповідача,що підтверджується листом Дніпровського відділу поліції Запорізького РВП ГУ НП в Запорізькій області від 16.09.2020 за вих. № 6964/44/06/8-2020 з фототаблицями. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна,що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що будинок та земельні ділянки належать позивачці та відповідачу на праві спільної сумісної власності і позивачка має право на поділ цього майна шляхом визнання за позивачкою [PERSON] права власності на 1/2 частку майна. Спірна нерухомість була придбана в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та за їх згодою за кредитні кошти, які були використані в інтересах їх сім`ї для придбання житла. Погашення кредиту так само відбувалося за спільні кошти родини. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Тобто, у подружжя, крім права спільної сумісної власності на отримані кредитні грошові кошти та одержану за рахунок останніх нерухомість, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. Разом з тим, це не змінює статус спільності набутої під час шлюбу нерухомості за запозичені кошти, які були використані в інтересах сім`ї саме на придбання цього майна. Отже, нерухоме майно підлягає поділу між сторонами спору в рівних частках. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 320/3072/18 (в подібній справі). Як зазначала позивачка, на даний час відповідач не визнає право власності позивачки на нерухоме майно, одноосібно користується нерухомістю, чинить їй перешкоди в користуванні будинком та земельними ділянками. Частинами 2, 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає вказаним умовам. Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Оскільки між сторонами існує спір про порядок володіння та користування спірною нерухомістю, саме лише визначення судом ідеальних часток у праві спільної сумісної власності не вирішить спір по суті, адже відповідач і надалі чинитиме позивачці перешкоди у вселенні та користуванні спільним майном. Звертає на себе увагу той факт, що відповідач не допустив на територію домоволодіння навіть судового експерта, у зв`язку з чим, судова будівельна-технічна експертиза проводилася з дозволу суду за матеріалами справи. У такій ситуації ефективним способом захисту прав позивачки є визначення порядку користування спірною нерухомістю між ними як співвласниками, у відповідності до одного з двох варіантів, запропонованих експертом за результатами проведення експертизи, а також вселення позивачки до житла. Тому, судом 12.05.2021 р. була призначена судова будівельно-технічна та земельно - технічна експертиза, на яку був наданий висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи №743-21 Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.03.2022 р., та надані відповіді на поставлені питання, згідно яких було надано два варіанти встановлення права користування житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, а саме: Відповідно до дослідницької частини по питанню №1 надано варіанти встановлення порядку користування житловим будинком відповідно до ідеальних часток (без втручання у конструкції житлового будинку для переобладнання, що не є доцільним), не надається за\~можливе, оскільки не можливо в користування кожного зі співвласників надати кімнати (однаковою площею) у відповідності до часток. Але,\~на розсуд\~суду,\~експертом суду\~запропоновано 2 варіанти встановлення порядку користування житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами між [PERSON] та [PERSON] із відступами від ідеальних часток співвласників і їх перерахунком, незначними відступами від ДБН та, у разі необхідності, з незначними переобладнаннями. Варіант №1 встановлення порядку користування житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами. Співвласниці [PERSON] \~в житловому\~будинку літ.\~«А» з\~прибудовами літ,\~«а» та\~«а1»\~виділяється наступне:\~1/2\~ прим.\~1-1\~(7,2 м2)\~-\~коридор; 1/2 прим. 1-2 (10,5 м2) - кухня; прим. 1-3 (17,1м2)-\~кімната;\~1/2 прим.\~1-6\~(4,2 м2)\~-\~ванна; 1/2\~ прим. 1-7 (7,3 м2)\~-\~кухня. Загальна площа, яка виділяється складає - 31,7 м2, що більше ідеальної (34,8 м2). В спільному\~користуванні виділяється\~господарські будівлі\~і споруди:\~1/2 Літ.\~Б -\~літня кухня; 1/2 Літ.\~В -\~сарай; 1/2 Літ.\~В -\~гараж; 1/2 Літ.\~Д -\~убиральня; 1/2 Літ.\~пг -\~шийка погребу; 1/2 Літ. №1 - водопровід; 1/2 Літ. №2 паркан; 1/2 Літ. №3 ворота; 1/2 Літ. №5 колодязь; 1/2 Літ. №6 паркан; 1/2 Літ. І- замощення. Зазначена площа відповідає 46/100 частки у приватній спільній сумісній власності. Співвласнику [PERSON] \~в житловому\~будинку літ.\~«А» з\~прибудовами літ,\~«а» та\~«а1»\~виділяється наступне:\~ 1/2\~ прим.\~1-1\~(7,2 м2)\~-\~коридор; 1/2 прим. 1-2 (10,5 м2) - кухня; прим. 1-4 (12,1м2)-\~кімната;\~ прим. 1-5 (11,2 м2)\~- кімната; 1/2\~ прим. 1-6 (4,2 м2) ванна;\~1/2 прим. 1-7 (7,3м2)\~-\~кухня. Загальна площа, яка виділяється складає - 37,9 м2.. В спільному\~користуванні виділяється\~господарські будівлі\~і споруди:\~1/2 Літ.\~Б -\~літня кухня; 1/2 Літ.\~В -\~сарай; \~1/2 Літ.\~В -\~гараж; \~1/2 Літ.\~Д -\~убиральня; 1/2 Літ. пг - шийка погребу; 1/2 Літ.\~№1\~-\~водопровід; 1/2 Літ.\~№2\~-\~паркан; 1/2 Літ.\~№3\~-\~ворота; 1/2 Літ.\~№5\~-\~колодязь; \~1/2 Літ.\~№6\~-\~паркан; 1/2 Літ.\~І -\~замощення. Зазначена площа відповідає 54/100 частки у приватній спільній сумісній власності. Згідно Варіанту\~встановлення порядку\~користування житловим\~будинком та\~ господарськими будівлями і спорудами, у разі\~необхідності, виконати\~наступні переобладнання\~(Див.\~Додаток №1): закласти дверний\~отвір між\~кімнатою 1-3\~та кімнатою\~1-4\~для забезпечення\~ізольованості кімнат\~співвласників; улаштувати дверний отвір між кімнатою 1-4 та кімнатою 1-5. У разі необхідності, виконання робіт, які стосуються втручання у будівельні конструкції та інженерні мережі проводити виключно після отримання необхідних дозволів відповідних інстанцій, а у разі потреби із розробленням проектів спеціалізованими установами на вказані переобладнання (реконструкція, улаштування/переулашту вання інженерних мереж тощо) та із енням кваліфікованих підрядних організацій. Згідно запропонованого варіанту №1, частка у приватній спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] зміниться відповідно на 46/100 та 54/100. Варіант №2 встановлення порядку користування житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами. Співвласниці [PERSON] в житловому будинку літ. «А : прибудовами літ, «а» та «а1» виділяється наступне: 1/2 прим. 1-1 (7,2 м2)\~-\~коридор; 1/2 прим. 1-2 (10,5 м2) - кухня; прим. 1-4 (12,1м2)\~-\~кімната; прим.\~1-5\~(11,2 м2)\~-\~кімната; 1/2\~ прим. 1-6 (4,2 м2)\~-\~ \~ванна ; \~1/2 прим.\~1-7\~(7,3 м2) кухня. Загальна площа, яка виділяється складає- 37, 9 м2 ,що більше ідеальної (34,8 м2). В спільному\~користуванні виділяється\~господарські будівлі\~і споруди:\~1/2 Літ. Б - літня кухня; 1/2 Літ. В - сарай; 1/2 Літ. В - гараж; 1/2 Літ. Д - убиральня; 1/2 Літ. пг - шийка погребу; 1/2 Літ. №1 - водопровід; 1/2 Літ. №2 - паркан; 1/2 Літ. №3 - ворота; 1/2 Літ. №5 - колодязь; 1/2 Літ. №6 - паркан; 1/2 Літ. І - замощення. Зазначена площа відповідає 54/100 частки у приватній спільній сумісній власності. Співвласнику [PERSON] \~в житловому\~будинку літ.\~«А» з\~прибудовами літ,\~«а» та\~«а1»\~виділяється наступне:\~1/2 прим. 1-1 (7,2м2) - коридор; 1/2 прим. 1-2 (10,5м2) - кухня; прим. 1-3 (17,1м2)-кімната; 1/2 прим. 1-6 (4,2м2) - ванна; 1/2 прим. 1-7 (7,3 м2) - кухня. Загальна площа, яка виділяється складає - 31,7 м2. В спільному\~користуванні виділяється\~господарські будівлі\~і споруди:\~1/2 Літ. Б - літня кухня; 1/2 Літ. В - сарай; 1/2 Літ. В - гараж; 1/2 Літ. Д - убиральня; 1/2 Літ. пг - шийка погребу; 1/2 Літ. №1 - водопровід; 1/2 Літ. №2 - паркан; 1/2 Літ. №3 - ворота; 1/2 Літ. №5 - колодязь; 1/2 Літ. №6 - паркан; 1/2 Літ. І - замощення. Зазначена площа відповідає 46/100 частки у приватній спільній сумісній власності. Згідно Варіанту встановлення порядку користування житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, у разі\~необхідності, виконати наступні переобладнання ( Додаток №2): закласти дверний отвір між кімнатою 1-3 та кімнатою 1-4 для забезпечення ізольованості кімнат співвласників; улаштувати дверний отвір між кімнатою 1-4 та кімнатою 1-5. У разі необхідності, виконання робіт, які стосуються втручання у будівельні конструкції та інженерні мережі проводити виключно після отримання необхідних дозволів відповідних інстанцій, а у разі потреби із розробленням проектів спеціалізованими установами на вказані переобладнання (реконструкція, улаштування/переулаштування інженерних мереж тощо) та із залученням кваліфікованим підрядних організацій. Згідно запропонованого варіанту №2 частка у приватній спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] зміниться відповіно на 54/100 та 46/100. На підставі\~обставин,\~зазначених у\~дослідницькій частині\~по питанням\~№2\~та №3\~питання щодо\~можливості надання\~варіантів порядку\~користування земельною\~ділянкою,\~кадастровий номер\~2322183500:19:001:0234,\~площею 0,25\~та,\~місце розташування:\~ [ADDRESS] ,\~цільсье призначення:\~02.01\~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарсько будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~між співвласниками\~ [PERSON] \~та [PERSON] , виходячи з рівності їх часток у праві спільної часткової власності залишився без виконання. На підставі обставин, зазначених у дослідницькій частині по питанням №2 та №3, питання щодо можливості надання варіантів порядку користування земельною ділянкою кадастровий номер 2322183500:19:001:0317, площею 0,29 га, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, між співвласниками - [PERSON] та [PERSON] , виходячи з рівності їх часток у праві спільної часткової власності залишився без виконання. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не наполягає на визначенні порядку користування земельними ділянками, тому, що Запорізьке відділення Дніпропетровського НДІСЕ не змогло виконати експертизу із даного питання через відсутність у складі установи фахівців відповідного профілю (лист від 07.06.2021 вих. № 337/743-21/21), а з 24 лютого 2022 року в країні введено воєнний стан. Вартість зазначеної експертизи склала 9884,74 грн. Отже, відповідно до висновку судового експерта Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 743-21 від 18.03.2022, на розгляд суду запропоновані два можливих варіанти спільного користування будинком та прибудинковими спорудами. Обидва варіанти є майже рівнозначними за своєю суттю. В узагальненому вигляді, обидва варіанти передбачають виділення в користування одній стороні кімнати 1-3 площею 17,1 м2, а іншій стороні кімнат 1-4 площею 12,1 м2 та 1-5 площею 11,2 м2. Оскільки відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2021 по справі № 337/385/20 та рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25.01.2022 по справі № 317/2738/21 діти сторін даного спору мають проживати з позивачкою, позивачка просить суд виділити їй в користування кімнати 1-4 площею 12,1 м2 та 1-5 площею 11,2 м2, тобто встановити порядок користування будинком згідно варіанту № 2. На переконання позивачки, це відповідатиме насамперед як найкращим інтересам дітей, зокрема, дитини з інвалідністю, яка через характер свого захворювання потребує окремої кімнати. \~ \~ \~ \~Норми ст. ст.\~317,\~319 ЦК України\~передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до вимог ч.1, 2\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як передбачено ст. ст.\~319,\~391 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник майна має право вимагати усунення перешкод щодо здійснення ним права користування своїм майном. Відповідно до\~статті 47 Конституції України, частини 3\~статті 9 Житлового кодексу України\~кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Згідно частини 4\~статті 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. При цьому, порушені права особи підлягають їх поновленню. Разом з цим, за змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.82 цього Кодексу. Відповідно до ч.6\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.33 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7 лютого 2014 року, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такого порушення. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24.12.2020 по справі № 317/1417/20 (суддя Яркіна С.В.) зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання спірного майна його особистою власністю було повернуто [PERSON] . Проте, матеріали справи містять докази того, що відповідач перешкоджає позивачці у користуванні жилим приміщенням, що підтверджується, судовими рішеннями, а саме: рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2021 по справі № 337/385/20 про визначення місця проживання дітей з позивачкою, рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 25.01.2022 по справі № 317/2738/21 про відібрання дітей та стягнення моральної шкоди, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.10.2021 по справі № 317/401/21 (суддя Нікітін В.В.) позов [PERSON] до [PERSON] про визнання спірного майна його особистою власністю залишено без розгляду, та неодноразовими зверненнями позивачки до органів поліції із заявами. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України, встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11, зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. При здійсненні поділу в судовому порядку, суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Жодних доводів, які б спростовували докази, надані позивачкою та висновки суду, відповідачем надано не було, жодних заперечень та відзиву на позов відповідачем надано не було. На підставі вищевикладеного, враховуючи, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину нерухомого майна, яке складається з жилого будинку літ. А, з прибудовами літ.«а» та «а1», загальною площею 69,6 кв. м., житловою площею 40,4 кв. м., літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, гаражу літ. В1, льоху з шийкою погребу літ. пг, вбиральні літ. Д, водопроводу № 1, паркану та воріт № 2, 3, 6, колодязю № 5, замощення літ. І, реєстраційний номер майна 202449, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 2322183500:19:001:0234, площею 0,25 га, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: 02.01 Для будівництва і обслуговування житловогобудинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 2322183500:19:001:0317, площею 0,29 га, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства. Визначити між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] порядок користування будинком, загальною площею 69,6 кв. м., житловою площею 40,4 кв. м., та господарсько-побутовими будівлями, реєстраційний номер майна 202449, розташованими за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Варіанту № 2 Висновку експерта Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 743-21 від 18.03.2022, а саме: співвласнику [PERSON] в жилому будинку літ. А, з прибудовами літ. «а» та «а1», загальною площею 69,6 кв. м., житловою площею 40,4 кв.м., виділити в користування: 1/2 частину прим. 1-1 (7,2 м2) коридор; 1/2 частину прим. 1-2 (10,5 м2) кухня; прим. 1-4 (12,1 м2) кімната; прим. 1-5 (11,2 м2) кімната; 1/2 частину прим. 1-6 (4,2 м2) ванна; 1/2 частину прим. 1-7 (7,3 м2) кухня. Загальна площа, яка виділяється, складає 37,9 м2. Співвласнику [PERSON] в жилому будинку літ. А, з прибудовами літ. «а» та «а1», загальною площею 69,6 кв. м., житловою площею 40,4 кв.м., виділити в користування: 1/2 частину прим. 1-1 (7,2 м2) коридор; 1/2 частину прим. 1-2 (10,5 м2) кухня; прим. 1-3 (17,1 м2) кімната; 1/2 частину прим. 1-6 (4,2 м2) ванна; 1/2 частину прим. 1-7 (7,3 м2) кухня. Загальна площа, яка виділяється, складає 31,7 м2. В спільному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] залишити господарські будівлі і споруди: літню кухню літ. Б, сарай літ. В, гараж літ. В1, льох з шийкою погребу літ. пг, вбиральню літ. Д, водопровід № 1, паркан та ворота № 2, 3, 6, колодязь № 5, замощення літ. І. До улаштування дверного отвору між кімнатою 1-5 (11,2 м2) та кімнатою 1-4 (12,1 м2, надати співвласнику [PERSON] право проходу через кімнату 1-3 (17,1 м2) до виділеної їй у користування кімнати 1-4 (12,1 м2). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вселити [PERSON] до жилого будинку літ. А, з прибудовами літ. «а» та «а1», загальною площею 69,6 кв. м., житловою площею 40,4 кв.м., реєстраційний номер майна 202449, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суд вваажає за необхідне визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на автомобіль марки ГАЗ модель 2705-415, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2005, колір білий, VIN: [NUMBER] та витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] : автомобіль марки ГАЗ модель 2705-415, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2005, колір білий, VIN: [NUMBER] ; - оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданий 30.03.2006 на ім`я [PERSON] , а також ключі від даного автомобіля (приналежності головної речі - автомобіля). На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки суму витрат, яку позивачка сплатила на проведення судової автотоварознавчої експертизи (3294,91 грн.) та судової будівельно-технічної експертизи (9884,74 грн.) , а всього слід стягнути 13179,65 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 5540,20 грн., оскільки, позивачка була звільнена від сплати судового збору, оскільки є законним представником дитини з інвалідністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved