Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що з 2007 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В провадженні Чутівського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. З 21.02.2023 року сторони проживають окремо. Старший син [PERSON] , оскільки йому вже виповнилось 16 років, самостійно визначився зі своїм місцем проживання та проживає разом з матір`ю [PERSON] . [PERSON] син [PERSON] проживає разом з батьком, проте жодної згоди з відповідачкою щодо остаточного вирішення питання про місце проживання сина не досягнуто, у зв`язку чим позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визначення місця проживання дитини, а саме з батьком [PERSON] , що на його думку буде як найкраще відповідати інтересам дитини. Ухвалою суду від 19.05.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.06.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позов в частині визначення місця проживання дитини підтримав повністю, від позовних вимог в частині стягнення судових витрат відмовився та просив судові витрати віднести на його рахунок і не стягувати з відповідача. Відповідач надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позов в частині визначення місця проживання дитини визнала, позовні вимоги в частині стягнення судових витрат не визнала, вважає їх не співмірними зі складністю справи, а також у зв`язку з погіршенням здоров`я. Від третьої особи виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області надійшла заява відповідно до якої просять розглянути справу без участі представника виконавчого комітету Скороходівської селищної ради. Надано висновок органу опіки та піклування про доцільність визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини: Згідно даних єдиного державного реєстру судових рішень справа 550/353/23 рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 15.06.2023 року шлюб між сторонами було розірвано(рішення набрало законної сили 17.07.2023). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Чутівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 2. Встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з малолітнім [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Скороходівської селищної ради від 22.06.2023 року № 70, працівниками соціальних служб селищної ради з батьком [PERSON] та матір`ю дитини [PERSON] проведені бесіди щодо вирішення конфліктного питання - проживання дитини та спілкування з обома батьками, надано консультації та роз`яснення щодо їх дій, відповідно до законодавства України, але згоди між батьками не досягнуто. Враховуючи вище зазначене, інтереси та вік дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету селищної ради, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації та фактичного проживання разом з батьком [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як слідує із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, старший син [PERSON] , [INFO] , оскільки йому вже виповнилось 16 років, самостійно визначився зі своїм місцем проживання та проживає разом з матір`ю [PERSON] , молодший син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року (заява №2091/13) ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язок із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі №402/428/16- ц Верховний Суд зазначив, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Також у вказаній постанові Верховний Суд відступив від висновків Верховного Суду України висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі №6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна , крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена з матір`ю. Велика Палати Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , який займається його вихованням, піклується про нього, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, через що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини задовольняються. Судові витрати по справі суд покладає на позивача за його клопотанням. На підставі викладеного,

Outcome: approved