Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

14.04.2023 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третіх осіб, в якій просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , а саме з 28 травня 2013 року по [INFO] та визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 46,9 кв.м, в тому числі житловою площею 30,8 кв.м, та складається з 2-х житлових кімнат, площею 8,6 кв.м та 20,2 кв.м, кухні площею 10,1 кв.м, коридору площею 4 кв.м, кладовки 2 кв.м та на земельну ділянку площею 0,0577 га, кадастровий номер 6311000000:09:026:0069, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №162732, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з 20.02.1982 [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] який 07.06.2005 було розірвано. Однак, після розірвання шлюбу, з червня 2008 він з [PERSON] примирились та проживали однією сім`єю, як чоловік і дружина до самої її смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати, спільне харчування, придбавали для спільного користування майно, приймали участь у витратах на утримання будинку, його ремонт, утримували в належному стані земельну ділянку та спільно користувались нею, мали спільний побут і взаємні права та обов`язки, піклувалися і підтримували один одного морально і матеріально. Проживали з дружиною в будинку по [ADDRESS] , який належав їй на праві власності, згідно договору дарування від 26.01.2004. Останній з 23.05.2013 зареєстрований в вказаному будинку, тобто більш ніж 5 років до смерті дружини. Окрім того, до часу реєстрації в цьому будинку, він з 2008 року проживав з дружиною в цьому будинку без реєстрації. Крім нього і дружини на час її смерті ніхто не був зареєстрований і не проживав в зазначеному будинку. Утримання будинку, ремонт господарських споруд вони здійснювали спільно з дружиною. В інтересах сім?ї вони з дружиною здійснювали спільні витрати: спільно сплачували рахунки за комунальні послуги, купляли побутові речі та предмети, якими ми спільно користувалися. Під час спільного проживання з дружиною вирощували в господарстві птицю, фрукти, овочі, кролів, які продавали на ринку та використовували для свого харчування. Планували своє подальше життя, обговорювали питання фінансового характеру, потреби придбання необхідного для господарства та ремонту будинку. Піклувалися та доглядали один за одним в періоди хвороб. Вони, так і їх друзі, сусіди і знайомі вважали їх за чоловіка та дружину. Їх спільне подружнє життя було побудоване на повній довірі та повазі один до одного. [INFO] його дружина померла. Він здійснив поховання [PERSON] , як чоловік померлої. Всі витрати на послуги з поховання були здійснені ним особисто. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , який належав їй на підставі договору дарування від 26 січня 2004 року, а також земельна ділянка площею 0,0577 га, кадастровий номер 6311000000:09:026:0069, розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №162732, виданого на підставі рішення ІXX сесії У скликання Лозівської міської ради Харківської області від 23 липня 2010 року №1310. Встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім?єю як чоловіка і дружини потрібно йому, для реалізації свого права на прийняття спадщини. Він являється спадкоємцем четвертої черги, інших спадкоємців не має. Після смерті дружини, він 19.10.2021 звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лозівського нотаріального округу Даниленко Н.В., яка надала йому рекомендований перелік документів для оформлення спадщини та повідомила, що він не має права на спадщину, оскільки не являюся офіційним чоловіком померлої [PERSON] , що підтверджується довідкою нотаріуса від 19.10.2021 року №947/02-14. Ухвалою від 29.05.2023 провадження у справі було відкрите. 20.07.2023 позивач [PERSON] та його адвокат - Соколова Р.І. уточнили позовні вимоги, а саме на задоволенні позовних вимог щодо встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , а саме з 28 травня 2013 року по [INFO] , наполягали, в іншій частині позовних вимог відмовилися і просили їх не розглядати. Також просили розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Лозівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Третя особа приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Даниленко Н.В. в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] з 20.02.1982 перебували у шлюбі, який 07.06.2005 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 07.06.2005. Згідно договору дарування житлового будинку від 26 січня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчук Н.О., [PERSON] належить житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] . На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №162732, виданого на підставі рішення ІXX сесії У скликання Лозівської міської ради Харківської області від 23 липня 2010 року №1310, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0577 га, кадастровий номер 6311000000:09:026:0069, розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 29.09.2021. Як вбачається з довідки «Ритуал-Сервіс» ФОП [PERSON] , [PERSON] здійснив поховання [PERSON] та сплатив всі витрати на послуги з поховання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається: із житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,0577 га, кадастровий номер 6311000000:09:026:0069, розташована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із копії спадкової справи №193/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] , розпочату 19.10.2021, постановою від 11.05.2023 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із ненаданням [PERSON] документів на підтвердження факту проживання однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з померлою [PERSON] . Згідно довідки КП «ЖУК» Лозівської міської ради, у домоволодінні, за адресою: [ADDRESS] , з 23.05.2013 зареєстровані [PERSON] - чоловік та [PERSON] по день смерті [INFO] - дружина, які проживали разом та вели спільне господарство. Крім того, позивачем наданий договір №62СN610-29537-21 від 19.11.2021, укладений між ним, [PERSON] , як замовником, та АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», як надавач послуг, за адресою: [ADDRESS] . Матеріали цивільної справи містять квитанції оплати комунальних платежів (за розподіл (доставку) природного газу і за використану електроенергію) за 2021 рік, здійснені [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; світлини із зображенням [PERSON] , так і [PERSON] зі свята і в домашніх умовах; документи на підтвердження придбання побутової техніки за 2010, 2017, 2018, 2019, 2020 роки. Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За приписами ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що встановлені ч.2 ст.3 СК України виключення, згідно з якими подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються офіційно зареєстрованих шлюбів. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Надані позивачем докази є належними та допустимими, з точки зору закону, підтвердження факту його проживання однією сім`єю з [PERSON] , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, придбання ними послуг та ведення спільного господарства, піклування один про одного. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Даючи оцінку вищезазначеним доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28.05.2013 проживали однією сім`єю в житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний побут, разом відпочивали, дбали один про одного. Отже, на думку суду, в стосунках [PERSON] та [PERSON] наявні ознаки шлюбних відносин. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Європейський суд з прав людини при розгляді справи «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) встановив, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. За загальним правилом дії законів та інших правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Відповідні положення містяться у постанові КЦС ВС від 24 січня 2020 року у справі №546/912/16-ц. Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з урахуванням уточнень, та встановлення факту проживання позивача [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 28 травня 2013 року по [INFO] , день смерті останньої.

Outcome: approved