Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 21346,56 грн та витрати по оплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.08.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MITSUBISHI д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , власником автомобіля є ТОВ "СК ДЖОНСОН", та автомобіля Toyota Camry д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль MITSUBISHI д.р.н. [NUMBER] , який був застрахований у позивача згідно Договору страхування. Учасниками зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно відомостей якого дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України, про що було зроблено відповідну відмітку в Європротоколі. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2411822 від 27.09.2018 року, страхового акту № АХА2425863 від 14.11.2018 року та умов Договору страхування № 095а8ц від 21.03.2018, розмір страхового відшкодування склав 57 569,81 грн, яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО. За таких обставин, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи - [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля MITSUBISHI д.р.н. [NUMBER] - ТОВ "СК ДЖОНСОН", внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.08.2018. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПрАТ «УТСК» згідно полісу № АМ/4871377. 25.10.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «УТСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УТСК» відповідно до умов полісу № АМ/4871377 в досудовому порядку було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 000,00 грн. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.08.2021 у справі № 910/8356/21 було стягнуто з ПрАТ «УТСК» на користь позивача 18 223,25 грн. Отже, ПрАТ «УТСК» було відшкодовано кошти в загальному розмірі 36 223,25 грн. Сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 21 346,56 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 07.09.2021 року була направлена на адресу відповідача претензія про регресні вимоги, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 14.03.2023 справу за позовом ПАТ «СК «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. 24.04.2023 справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2023 головуючим суддею у справі визначено суддю Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. У встановлений ухвалою строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.03.2018 між ПАТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є АТ «СК АРКС», та ТОВ «СК ДЖОНСОН» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №095а8ц, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб MITSUBISHI д.р.н. [NUMBER] . Власником автомобіля MITSUBISHI д.р.н. [NUMBER] є ТОВ "СК ДЖОНСОН", що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яка міститься в матеріалах справи. 12.08.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MITSUBISHI д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , та автомобіля Toyota Camry д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль MITSUBISHI д.р.н. [NUMBER] , який був застрахований у позивача згідно Договору страхування. Встановлено, що учасниками вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно відомостей якого дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України, про що було зроблено відповідну відмітку в Європротоколі. 17.08.2018 страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2411822 від 27.09.2018 року, страхового акту № АХА2425863 від 14.11.2018 року та умов Договору страхування № 095а8ц від 21.03.2018, розмір страхового відшкодування склав 57 569,81 грн, яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок СТО, що підтверджується платіжними дорученнями № 500 653 від 28.09.2018, № 514 402 від 15.11.2018, копії яких містяться в справі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на положення чинного законодавства, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи - водія [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля MITSUBISHI д.р.н. [NUMBER] - ТОВ "СК ДЖОНСОН", внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.08.2018. Згідно матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди - [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Toyota Camry д.р.н. [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УТСК», згідно полісу №АМ/4871377, що підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № АМ/4871377, копією полісу №АМ/4871377. Полісом № АМ/4871377 встановлено ліміт за шкоду майну в розмірі 100 000,00 грн, франшиза встановлена в розмірі 500,00 грн. Відповідно до статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно статті 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у в`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. 25.10.2018 позивач звернувся до ПрАТ «УТСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УТСК» відповідно до умов полісу №АМ/4871377 в досудовому порядку було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 000,00 грн. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.08.2021 у справі № 910/8356/21, стягнуто з ПрАТ «УТСК» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 18 223,25 грн. Отже, ПрАТ «УТСК» було відшкодовано кошти в загальному розмірі 36 223,25 грн. Сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 21 346,56 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП, яка відбулась 12.08.2018. Відповідно до положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вбачається, що 07.09.2021 позивачем була направлена на адресу відповідача претензія про регресні вимоги, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, однак вказана претензія була залишена відповідачем без реагування. Згідно положень статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кошти в розмірі 21346,56 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved