Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом через свого представника [PERSON] , який в ході розгляду справи було уточнено, до ТОВ «Фінпром Маркет», визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., про визнання виконавчого напису № 15005 від 24.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євгеном\~Михайловичем про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором в розмірі 20\~450 грн. таким, що не підлягає виконанню. Також позивач просив зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винести постанову, якою зняти арешт, накладений в рамках виконавчого провадження № 65954863 на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках та банківських картках, відкритих на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в травні 2023 року було заблоковано банківську картку [PERSON] , на яку він одержує виплати як військовослужбовець. В застосунку «Дія» є інформація про наявність виконавчого провадження № 65954863 за виконавчим документом виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., яке відкрите Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Із змісту виконавчого напису вбачається, що [PERSON] не виплачені в строк грошові кошти ТОВ «Фінпром Маркет». Пропонується задовольнити вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» та стягнути з [PERSON] за період з 20.01.2020 р. по 24.03.2021 р. суму у розмірі : 10\~000 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 5400 грн. заборгованість за нарахованими та невиплаченими процентами і комісією; 5000 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису , загальна сума 20450 грн. Позивач звертає увагу, що заборгованість виникла на підставі кредитного договору № 1250778 від 06.09.2019 р., а з незрозумілих причин період заборгованості визначено з 20.01.2020 р. по 24.03.2021 р. Позивач не визнає вимоги відповідача щодо сплати процентів поза межами дії договору в сумі 20400 грн., оскільки продовження строку користування кредитом не погоджувалось із ним тому нараховані та пред`явлені до стягнення у виконавчому написі нотаріуса № 15005 від 24.03.2021 р. є безпідставними. Позивач вважає, що стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною. Він не отримував від відповідача жодних повідомлень про відступлення права вимоги, копії факторингових договорів, жодних грошових вимог. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства. На рахунок позивача Шевченківським ВДВС у м. Полтаві Східного МУ Міністерства юстиції України накладено арешт, згідно архівних даних АСВП у відділі перебувало виконавче провадження № 65954863 в рамках якого накладено арешт на кошти та вказано, що виконавче провадження завершено на підставі п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». У постанові про повернення виконавчого документу стягувачу підставою зазначено п.9 ч.1 ст. 37 Закону, згідно якої повернення відбувається з підстав встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно та кошти боржника ( 25 серпня 2022 року набрав чинності Закон України від 27.07.2022 року № 2455-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану». Вказує, що виконавче провадження закінчено, але арешт з банківських рахунків позивачем не знято. Позивач вважає, що арешт накладений на його кошти здійснено за виконавчим написом, що вчинено з грубим порушенням законодавства, а після закінчення виконавчого провадження не знятий. Тому, одним із засобів відновлення його права є зняття арешту із його рахунків. Ухвалою суду від 20 червня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від представника позивача Пустяк А.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.107) Від директора ТОВ «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та зменшення судового збору (а.с.79). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.74), про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.83), про причину неявки представника суд не повідомлено. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 24\~березня 2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Є.М.,\~на підставі\~ст.\~87\~ЗУ «\~Про нотаріат»\~та п.\~2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~ на\~підставі виконавчих\~написів нотаріусів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.06.1999\~року №\~1172,\~видано виконавчий\~напис,\~який зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~15005,\~яким \~запропоновано стягнути\~з [PERSON] \~невиплачені грошові\~кошти на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ»,\~якому ТОВ\~«Фінансова компанія\~управління активами»\~відступлено право\~вимоги на\~підставі Договору\~факторингу №\~24122020\~ФК \~від 24\~грудня 2020\~року,\~якому у\~свою чергу\~ТОВ «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~відступлено право\~вимоги на\~підставі Договору\~ факторингу\~№ 2312/20\~від 23\~грудня 20201\~року,\~якому в\~свою чергу\~ТОВ \~«Авентус \~Україна» на\~підставі Договору\~факторингу №\~21012020\~від 21\~січня 2020\~року \~відступлено право\~вимоги за\~кредитним договором\~№ 1250778\~від 06\~вересня 2019\~року,\~укладеного \~між ТОВ\~«Авентус Україна»\~та [PERSON] \~за період з 20.01.2020 року по 24.03. 2021 року у розмірі: - 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, - 5400 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, - 5\~000 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, - 50 грн.- плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 20 450 грн. (а.с.18). 05.07.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Нікогосян Г.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 65954863)з виконання виконавчого напису № 15005 виданого 24.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості у розмірі 20450 грн.( а.с.19). 05.07.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Нікогосян Г.М. в рамках виконавчого провадження ВП 65954863 винесено постанову про накладення арешту на кошти [PERSON] (а.с.22) 07.09.2022 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Магдою І.Г. в рамках виконавчого провадження ВП 65954863 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.23). Згідно ч.1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими\~\~стягнення\~\~ заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р., передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Враховуючи \~вказане,\~для одержання\~виконавчого напису має бути додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. В обгрунтування даної постанови суд зазначив, що оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на вищевикладене, відповідачем не спростовано твердження позивача, що оскаржуваний виконавчий напис від 24.03.2021 року № 15005 було вчинено не на нотаріально посвідченому договорі та без засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, тобто з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідач визнав позов до першого судового засідання, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 1342 грн., сплаченого при поданні позову та заяви про забезпечення позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 1342 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved