Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 22 листопада 2016 року уклали шлюб. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя неможливе, відповідач добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 22 листопада 2016 року виконавчим комітетом Іршанської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №29; після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище- [PERSON] . Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 15.11.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. 22.12.2022 року ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін . 09.01.2023 року від відповідача надійшла заява, де він просить надати строк для примирення з позивачем на шість місяців з метою збереження шлюбу. 09.01.2023 року ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області сторонам надано строк для примирення тривалістю шість місяців. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, примирення не здійснилося, просить розірвати шлюб. Відповідач до суду надіслав заяву , де просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 листопада 2016 року виконавчим комітетом Іршанської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду від 09.01.2023 року сторонам надавався строк для примирення, проте як слідує із заяв сторін, примирення між ними не досягнуто, сторони наполягають на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, шлюб фактично припинив існування, сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач у своїй позовній заяві зазначає про те, що бажає змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] », а тому враховуючи положення ст.113 СК України, суд вважає за необхідне змінити їй прізвище.

Outcome: approved