Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулися до суду з позовом до Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною, визнати свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним та визнати право власності у порядку спадкування за законом, вказала, що в [ADDRESS] проживала її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності розміром 2,13 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. В даний час, після об`єднання територіальних громад, земельна ділянка розташована на території Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області. [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» розміром 2,13 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), довідкою відділу у Теплицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, та довідкою Соболівської сільської ради. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] . Крім позивача спадкоємцем після смерті [PERSON] була її сестра [PERSON] , яка прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 27.10.2004 року, яке видане державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із права на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» с. Завадівка Теплицького району Вінницької області (правонаступником якого є сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк»), розміром 2,13 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі належного спадкодавцю згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH № 046799 виданого Теплицького районною державною адміністрацією на підставі рішення Теплицької районної державної адміністрації №264 від 10 листопада 2000 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №597 від 23.11.2000 року. Проте, що [PERSON] отримала зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач дізналась в липні 2020 року при зверненні із заявою до Теплицької Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] . [PERSON] , яка постійно проживала м. Тирасполь Республіки Молдова померла [INFO] , спадщину після її смерті ніхто не прийняв, а зазначена земельна частка (пай) не витребувана, що підтверджується довідкою Соболівської сільської ради. \~ \~ \~ \~01 липня 2020 року позивач звернулась із заявою до Теплицької Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] і повідомила, що прийняла спадщину, однак у Державній нотаріальній конторі дізналась, що в матеріалах спадкової справи є її письмова відмова від прийняття спадщини на користь сестри [PERSON] та 02 липня 2020 року отримала в Теплицькій державній нотаріальної конторі постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), у зв`язку із тим, що відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У словнику власних імен ім`я [PERSON] та ім`я [PERSON] це оде і те ж ім`я, оскільки це різні форми одного імені, тому державний нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері моїй рідній сестрі [PERSON] . Також, в постанові державного нотаріуса зазначено, що спадкоємиця [PERSON] прийняла спадщину та оформила свої спадкові права після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 2 липня 2020 року [PERSON] отримала в Теплицькій державній нотаріальній конторі копію начебто її заяви від 07.10.2004 року про відмову від прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON] , на користь [PERSON] , посвідчувальний напис вчинено секретарем виконкому Завадівської сільської ради Піддубняк В.О., яким засвідчено начебто її власноручний підпис, але вона не відмовлялась від прийняття спадщини і заяву від 07.10.2004 року про те, що не прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , та не претендую на неї, і не проти, щоб моя сестра [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину, не писала і не підписувала її, і волевиявлення у мене такого не було. Спадщину після смерті матері прийняла, так, як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління майном, зокрема користувалася присадибною земельною ділянкою в [ADDRESS] , яка належала моїй матері, що підтверджується довідкою Соболівської сільської ради №12 від 23.05.2022 року. Однак, я не зверталась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім неї інших спадкоємців немає. Позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат Гавриш Л.І., судове засідання не з`явилися, на адресу суду направили клопотання з прохання проводити розгляд без присутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовільнити. Представник відповідача Соболівської сільської ради Гайсинського району в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву з прохання проводити розгляд справи без його присутності, не заперечують щодо задоволення позову [PERSON] . Оскільки матеріали справи містять усі відомості, необхідні для вирішення спору, а тому суд вважав можливим розглядати справу без особистої участі позивача та представників сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 62). Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна частка (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності розміром 2,13 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Теплицького району Вінницької області (а.с. 32-34). Вказану спадщину прийняла [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 27.10.2004 року, яке видане державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори (а.с. 37). [PERSON] , яка постійно проживала м. Тирасполь Республіки Молдова померла [INFO] , спадщину після її смерті ніхто не прийняв, а зазначена земельна частка (пай) не витребувана (а.с. 37). У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно\~ст. 1296 ЦК України\~(в редакції Закону, чинного на час видачі оспорюваного свідоцтва) спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ст. 1299 ЦК України). Згідно\~ст. 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як зазначено в абз. 3 п. 27\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до\~статті 1301 ЦК\~свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у\~статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним. В судовому засіданні встановлено, що в оспорюваному свідоцтві дійсно неправильно визначено спадкове майно, що перейшло в порядку спадкування від [PERSON] у власність [PERSON] , ціла земельна частка (пай) замість вказівки про перехід належних спадкодавцю на час її смерті 1/2 частки цього майна. У зв`язку зі смертю [PERSON] неможливо внести зміни до оспорюваного свідоцтва. Позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування та отримання належне їй за законом спадкове майно, що вказує на порушення їх прав, як спадкоємців. За встановлених обставин, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 27 жовтня 2004 року державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори, на імя [PERSON] , зареєстроване в реєстрі за № 20019, в частини, підлягає визнанню - недійсним. Як наслідок, також слід скасувати державну реєстрацію права власності щодо нерухомого майна, набутого на підставі частково недійсного документа. Щодо заява про відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , а заява про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , датована 07.10.2004 року. Відповідно до\~ст.553\~ЦКУРСР спадкоємець\~за законом\~або за\~заповітом вправі\~відмовитись від\~спадщини протягом\~шести місяців\~з дня\~відкриття спадщини.\~При цьому\~він може\~заявити,\~що відмовляється\~від спадщини\~на користь\~кого небудь\~з інших\~спадкоємців,\~закликаних до\~спадкоємства за\~законом або\~за заповітом,\~а також\~на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцемцем такої заяви не допускається. Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Отже, дана заява про відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи є недійсною, але державний нотаріус не звернув на це увагу. Щодо позовних вимог [PERSON] про встановлення факту\~прийняття спадщини\~та визнати право власності у порядку спадкування за законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963р, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до інформації на адвокатський запит , виконавчий комітет Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, повідомляє, що [PERSON] одразу після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в шестимісячний строк, після відкриття спадщини, використовувала присадибну земельну ділянку, яка належала її [PERSON] , дану земельну ділянку використовує і на даний час, таким чином вона фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України "Про нотаріат", на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. В протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку. Крім того, пунктом 24\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 30\~травня 2008\~року №7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" зазначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися виключно у випадках, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та за умови відмови нотаріусом у вчиненні відповідної нотаріальної дії, а саме у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, що підтверджується копією свідоцтвом про її народження та свідоцтва про шлюб 15-16 (а.с.8). Інших спадкоємців не має, [PERSON] померла [INFO] , спадщину після її смерті ніхто не прийняв. Правовідносини між сторонами регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України: - ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом; - ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); - ст. 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; - ч. 1 ст. 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; - ст. 1268 ЦК України прийняття спадщини. Відповідно до п. 4, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав чинності 01 січня 2004 року визначається, що він застосовується до цивільних відносин, що виникли до набрання ним чинності, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно постанови завідувача Телицької ДНК Лужанської Т.В., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в зв`язку із тим, що позивач відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак визнає недійсною заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , оскільки форма посвідчувального напису про засвідчення справжності підпису на заяві [PERSON] не відповідає формі зразка посвідчувального напису про засвідчення справжності підпису, який має вчиняти посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт прийняття спадщини позивачем та визнання права власності у порядку спадкування за законом, на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved