Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

26 травня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа ЄУН 336/4802/23 (номер провадження 2/336/2324/2023), в порядку позовного провадження, за позовною заявою [PERSON] , в інтересах якого діє представник, адвокат Молоткова Вікторія Василівна, до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом, в які представник позивача просить визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , та витребувати у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Дмитрієвої Н.П. (місце знаходження: 70530, Запорізька область, Запорізький район, смт. Комишуваха, вул. Б. Хмельницького буд. 28, е-mail: notar5044@gmail.com) копію спадкової справи № 73 за 2023 рік після померлого [INFO] [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що батько позивача - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області 15.11.2021 року, актовий запис №80. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,9674 га, розташованої на території Димитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер: 2323981300:01:001:0063, право на яку підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №701581 виданим 04.07.2007 року; житлового будинку [ADDRESS] , право на яку підтверджене відоц право на спадщину за законом №1973 від 20.10.1995 року та % частки квартири - будинку [ADDRESS] , право на яку підтверджене Свідоцтвом про право власності на житло від 16.11.1995 року, виданого птахорадгоспом «Димитрівський» згідно з розпорядженням (наказом) №46 від 16.11.1995 року. Позивач є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.04.1981 року. Відтак позивач є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Також спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син (брат позивача) - [PERSON] , [INFO] та дружина (мати позивача) - [PERSON] , [INFO] , які протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, заяву про прийняття спадщини не подавали та подавати не бажають, таким чином відмовились від неї. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. 23 травня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитрієвої Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , але у видачі свідоцтва нотаріусом йому було відмовлено, оскільки спадкоємцем був пропущений визначений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2023 р. 24.02.2022 р. у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на території України введено військовий стан, який і досі триває. Позивач з лютого місяця 2022 року по теперішній час мешкає в прифронтовій зоні. Селище Зарічне Запорізького району Запорізької області та смт. Комишуваха Запорізького району Запорізької області, в якому знаходиться нотаріальна контора, зазнають наслідків воєнної агресії російської армії та жахливих потужних обстрілів зі сторони ворога українського народу. Страх за життя, небезпека на дорогах, постійні ворожі обстріли перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до нотаріуса та призвели до пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджені Наказом Міністерства з низань реінзеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 р. № 75, до якого, зокрема, входить і Комишуваська селищна територіальна громада. Передбачений законом строк на прийняття спадщини ним пропущено, але вважає з поважних причин. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Дмитрієвої Н.П. (місце знаходження: 70530, Запорізька область, Запорізький район, смт. Комишуваха, вул. Б. Хмельницького буд. 28, е-mail: notar5044@gmail.com) інформацію щодо відкриття спадкової справи (наявність або відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або усунення їх від права на спадкування, або не прийняття ними спадщини, або про відмову від її прийнятті) після померлого [INFO] [PERSON] , місце смерті Україна, Запорізька область, Запорізький район, селище Зарічне. У разі наявності спадкової справи, надати належним чином завірену копію спадкової справи до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. 17 липня 2023 року від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмітрієвої Н.П. надійшла спадкова справа № 73/2023 після померлого [INFO] [PERSON] , в якій наявна також інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Позивач, [PERSON] та його передставник в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, надали заяву, в якій просили справу розглянути за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Селищний голова Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву, в якій зазначає, що Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області проти позову не заперечує, та просить розгляд справи проводити без участі відповідача. Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не порушує його чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , у віці 65 років, в селищі Зарічне Запорізького району Запорізької області, про що 15 листопада 2021 року складено відповідний актовий запис № 80, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 15 листопада 2021 року, серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,9674 га, розташованої на території Димитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер: 2323981300:01:001:0063, право на яку підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №701581 виданим 04.07.2007 року; житлового будинку [ADDRESS] , право на яку підтверджене відоц право на спадщину за законом №1973 від 20.10.1995 року та % частки квартири - будинку [ADDRESS] , право на яку підтверджене Свідоцтвом р право власності на житло від 16.11.1995 року, виданого птахорадгоспом «Димитрівський» згідно з розпорядженням (наказом) №46 від 16.11.1995 року. Позивач, [PERSON] , є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.04.1981 року. Відтак позивач є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Також спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син (брат позивача) - [PERSON] , [INFO] та дружина (мати позивача) - [PERSON] , [INFO] , які протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, заяву про прийняття спадщини не подавали та подавати не бажають, таким чином відмовились від неї. В матеріалах спадкової справи містяться заяви від [PERSON] та [PERSON] , в яких останні повідомили, що на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не претендують. В суд з питань визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви прот прийняття спадщини звертатися не будуть. приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмітрієва Н.П. встановила особу [PERSON] , перевірила дієздатність та засвідчила справжність підпису в заяві наявній, в матеріалах спадкової справи. Крім того, приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Мокрицька Н.В. встановила особу [PERSON] , перевірила дієздатність та засвідчила справжність підпису в заяві наявній в матеріалах спадкової справи. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області, є належним відповідачем в даній справі. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за життя заповіту не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - один, що підтверджується довідкою № 06-08/1262 від 21 жовтня 2022 року. 23 травня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитрієвої Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , але у видачі свідоцтва нотаріусом йому було відмовлено, оскільки спадкоємцем був пропущений визначений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2023 р. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч. 2, 5 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). У частині третій статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан, який продовжується і на теперішній час. 24.02.2022 р. у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на території України введено військовий стан, який і досі триває. Позивач з лютого місяця 2022 року по теперішній час мешкає в прифронтовій зоні. Селище Зарічне Запорізького району Запорізької області та смт. Комишуваха Запорізького району Запорізької області, в якому знаходиться нотаріальна контора, зазнають наслідків воєнної агресії російської армії та жахливих потужних обстрілів зі сторони ворога українського народу. Страх за життя, небезпека на дорогах, постійні ворожі обстріли перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до нотаріуса та призвели до пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджені Наказом Міністерства з низань реінзеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 р. № 75, до якого, зокрема, входить і Комишуваська селищна територіальна громада. Передбачений законом строк на прийняття спадщини позивачем пропущено. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року N 209 (яка діє протягом воєнного стану та одного місяця з дня його припинення або скасування, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року N 480), від 19 квітня 2022 року N 480, від 24 червня 2022 року N 719, а саме в пункті 3 зазначалося, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Вказаний пункт 3 виключено, з 18 червня 2023 року, відповідно до підпункту 2 пункту 3 змін, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від від 9 травня 2023 р. № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану». Правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції, як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Такий правовий висновок Верхоного Суду висловлений в постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22), який враховується судом. Виходячи з норми ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 164 не змінюють та не зупиняють визначених ст. 1270 ЦК України строків для прийняття спадщини. Судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено в результаті військового вторгнення Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, проведенням активних бойових дій на території Запорізької області та встановленням обмежувальних заходів у зв`язку з цим, що в сукупності свідчить про поважність причин пропуску строку, встановленого статті 1270 ЦК України. Відповідач, Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області проти позову не заперечує, тобто позов визнали. Інших осіб, які б звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суду не надано. Згідно з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 17 жовтня 2018 у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вказана правова позиція підтримана і в постановах Верховного суду від 01 червня 2020 року у справі N 185/777/17 (провадження N 61-35079св18), у постанові від 07 квітня 2020 року у справі N 756/9379/15-ц (провадження N 61-7251св19). Суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, адже саме перебування [PERSON] в прифронтовій зоні, селище Зарічне Запорізького району Запорізької області та смт. Комишуваха Запорізького району Запорізької області, в якому знаходиться нотаріальна контора, зазнають наслідків воєнної агресії російської армії та жахливих потужних обстрілів зі сторони ворога українського народу. Страх за життя, небезпека на дорогах, постійні ворожі обстріли перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до нотаріуса та призвели до пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Все це знаходиться у причинному зв`язку з тим, що позивачем пропущений з поважної причини встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , що становило об`єктивні та непереборні труднощі для нього для прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами для вчинення цих дій. Оскільки, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, а також враховуючи той факт, що у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог тому суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази у світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, виходячи із засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності і розумності, враховуючи, що позивач має право на спадщину після смерті батька [PERSON] і є спадкоємцем першої черги після померлого, а також введення воєнного стану в Україні, суд вважає можливим визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . На переконання суду дані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню. Необхідно визначити йому додатковий, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, строк протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved