Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі 85 088грн. та моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] , відповідно до Договору дарування квартири від 04.03.2006, ВСР № 232735, зареєстровано в реєстрі 20.03.2006 № 7466. У належній їй квартирі 26.11.2022 відбулося залиття, через аварію, що трапилася на системі гарячого водопостачання (ГВП) в приміщенні технічного поверху на горищі будинку, внаслідок чого позивачу була завдана суттєва матеріальна шкода. 28.11.2022 комісією в складі повноважних представників Житлово-експлуатаційної дільниці 111 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (відповідач): провідного інженера - голови комісії Слободянюк О.В., майстра технічної дільниці [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] , було проведено обстеження належної мені квартири, про що складено Акт про залиття, який відповідає формі встановленій наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Вказаним Актом встановлено, що причиною залиття належної позивачу квартири [ADDRESS] , став розрив та порушення цільності системи труб ГВП на технічному поверсі даху будинку 1992року забудови. А також було дописано, що за час експлуатації оцинковані трубопроводи мають відповідний знос, знаходяться на межі міцності, оскільки орієнтована тривалість експлуатації таких мереж до капітального ремонту 30 років. На підставі вказаного Акту від 28.11.2022 про залиття, працівниками підприємства Відповідача було складено Локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 від 07.12.2022 та ремонт належної мені квартири [ADDRESS] , після залиття, відповідно до якого вартість робіт та матеріалів для проведення відновлювального ремонту квартири після залиття становить 82088грн. З метою досудового врегулювання даного спору в добровільному порядку позивач звернулася письмово з Претензією від 30.03.2023, до відповідача і просила відшкодувати їй вартість заподіяної шкоди в наслідок залиття належної їй квартири у розмірі 82 088грн. Проте, цю вимогу відповідач залишив без задоволення посилаючись на те, що він має відповідати за збитки, оскільки не є компанією-управителем, не є надавачем комунальних послуг, не є власником (балансоутримувачем) внутрішньо-будинкових мереж будинку та у Відповідача відсутній обов`язок щодо проведення капітального ремонту загальнобудинкових мереж. Крім того, позивач витратили кошти на злив води з натяжної стелі та просушку стелі у розмірі 3000,00грн. Вважає таку позицію відповідача безпідставною, незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам, оскільки відповідач - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , є обслуговуючою вказаний будинок організацією та управителем, який надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. А отже, саме відповідач є відповідальним за стан системи гарячого водопостачання (ГВП) в технічному поверсі (на горищі) житлового будинку [ADDRESS] . З урахуванням викладеного вважає, що матеріальна шкода підлягає стягненню з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Крім того, внаслідок залиття позивачу було завдано і моральну шкоду, яка полягала в тому, що позивач та члени її сім`ї були змушені знаходитись у залитому приміщенні квартири, переживати з приводу незручностей та затрат на ремонт, які їм довелося понести та переживати, що можуть відбутися повторні залиття, оскільки відповідач повідомив, що ні в чому нібито не винен. Все це впливає на можливість продовжувати вести нормальний спосіб життя, викликає постійні хвилювання безпорадністю становища, в якому вони опинилися, порушує їх нормальний ритм життя, впливає на працездатність. Позивач та члени її сім`ї втратили спокій та рівновагу і перебуваємо у постійній нервовій напрузі. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 20000,00 грн. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.05.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 09.05.2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.05.2023 року у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено. 07.06.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що з 01.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 р., Прикінцевими та перехідними положеннями якого внесені зміни до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якими, серед іншого, виключено статтю 11 «Утримання житлового комплексу на балансі». Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир або нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників, яке не може бути поділено між співвласниками та не може бути припинено право спільної сумісної власності на допоміжні приміщення шляхом виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно статей 1, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-УІІІ, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). По будинку [ADDRESS] протоколи рішень зборів співвласників про визначення управителя та повідомлення про укладений договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком не надходили. Інформація про створення у будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку відсутня. В будинку всі приміщення належать на праві приватної власності, приміщення загального користування належать неподільно співвласникам будинку, як і технічне обладнання будинку. Приміщень комунальної власності, та приміщення, які б були закріплені на праві господарського відання чи оперативного управління, або передані на баланс комунального підприємства в указаному будинку немає. Роботи з капітального ремонту в багатоквартирному будинку, в тому числі інженерних мереж, до вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає підприємство Відповідача не входять. Заявок від співвласників будинку [ADDRESS] на виконання реконструкції, реставрації, проведення капітальних ремонтів, технічного переоснащення інженерних мереж, зокрема систем централізованого опалення, до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» не надходило. Роботи капітального характеру не входять до типового переліку та структури послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються підприємством, а тому КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» не має ні повноважень, ні визначених джерел фінансування для виконання власниками об`єктів зазначених робіт. Вважає, що жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які у своїй сукупності дадуть змогу дійти висновку про наявність протиправної поведінки відповідача, наслідком якої є заподіяння шкоди та причинно-наслідковий зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою позивачем не надано, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову. 13.06.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій вона зазначила, що доводи відповідача викладені у відзиві, що він не є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] ; будинок [ADDRESS] потребує капітального ремонту, який Відповідач не може робити не підтверджується жодними належними доказами. Відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , є обслуговуючою вказаний будинок організацією та управителем, який надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. А отже, саме відповідач є відповідальним за стан системи гарячого водопостачання (ГВП) в технічному поверсі (на горищі) житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач посилається на зміни в житлово-комунальному законодавстві, які відбулися у 2015-2017роках, але, відповідач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] з 2010 року. Рішення про передачу будинку на баланс відповідача не скасовано, акт про списання будинку з балансу відповідачем не надано. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] , є власницею квартири [ADDRESS] , відповідно до Договору дарування квартири від 04.03.2006, ВСР № 232735, зареєстровано в реєстрі 20.03.2006 № 7466. У належній позивачу квартирі 26.11.2022 відбулося залиття, через аварію, що трапилася на системі гарячого водопостачання (ГВП) в приміщенні технічного поверху на горищі будинку, внаслідок чого позивачу була завдана матеріальна шкода. Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акту встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. 28.11.2022 комісією в складі повноважних представників Житлово-експлуатаційної дільниці 111 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (Відповідач): провідного інженера - голови комісії Слободянюк О.В., майстра технічної дільниці [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] , було проведено обстеження належної мені квартири, про що складено Акт про залиття, який відповідає формі встановленій наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Вказаним Актом встановлено, що причиною залиття належної мені квартири [ADDRESS] , став розрив та порушення цільності системи труб ГВП на технічному поверсі даху будинку 1992 року забудови. А також було дописано, що за час експлуатації оцинковані трубопроводи мають відповідний знос, знаходяться на межі міцності, оскільки орієнтована тривалість експлуатації таких мереж до капітального ремонту 30 років. На підставі вказаного Акту від 28.11.2022 про залиття, працівниками підприємства відповідача було складено Локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 від 07.12.2022 та ремонт належної позивачу квартири [ADDRESS] , після залиття, відповідно до якого вартість робіт та матеріалів для проведення відновлювального ремонту квартири після залиття становить 82 088грн. З метою досудового врегулювання даного спору в добровільному порядку позивач звернулася письмово з Претензією від 30.03.2023, до відповідача і просила відшкодувати вартість заподіяної шкоди внаслідок залиття належної їй квартири у розмірі 82 088грн. Проте, цю вимогу відповідач залишив без задоволення посилаючись на те, що він не має відповідати за збитки, оскільки не є компанією-управителем, не є надавачем комунальних послуг, не є власником (балансоутримувачем) внутрішньо-будинкових мереж будинку та у відповідача відсутній обов`язок щодо проведення капітального ремонту загальнобудинкових мереж. Крім того, позивач витратила кошти на злив води з натяжної стелі та просушку стелі у розмірі 3000,00грн., що підтверджується копією акту №36 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) складений 29.11.2022 року. Позивач вважаю таку відмову відповідача безпідставною, незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі 85 088грн. Відповідач заперечуючи проти вимог позивача зазначив, що він не є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] потребує капітального ремонту, який відповідач не може робити. Проте, в якості доказів своїх тверджень відповідач жодного документу не надає. Верховний Суд 23 жовтня 2019 року прийняв важливу постанову (справа № 917/1307/18), якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Позиція Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» є такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, з огляду на наступне. Відповідно до рішення Голосіївської районної в м. Києві ради № 41/10 від 19.10.2010 року на баланс КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», перейменованого в подальшому згідно рішення Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 року в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (відповідач), передано майно територіальної громади, в тому числі будинок [ADDRESS] . Дане рішення не скасовано і діє. Крім того, рішення Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» з метою реалізації Закону України «Про Загальнодержавну програму реформування і розвитку житлово-комунального господарства на 2009 - 2014 роки» та рішення Київської міської ради від 16 вересня 2010 року N 12/4824 «Про затвердження Програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства міста Києва на 2010 - 2014 роки», а також посилення ефективності управління майном та вдосконалення роботи комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва і здійснюють свою діяльність у сфері утримання та обслуговування житлового фонду, Київська міська рада вирішила, зокрема, перейменувати комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та віднести його до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Комунальним підприємствам «Голосїївжитлосервіс», «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району», «Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району», «Житлово-експлуатаційна організація - 107 Голосіївського району», «Житлово-експлуатаційна організація - 109 Голосіївського району», «Житлово-експлуатаційна організація - 110 Голосіївського району», «Житлово-експлуатаційна організація - 111 Голосіївського району», «Житлово-експлуатаційна організація - 112 Голосіївського району» передати комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» житловий фонд, який був переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 року. Дане рішення також не скасовано. Відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку № 86 по вул. Набережно-Корчуватська у м. Києві, є обслуговуючою вказаний будинок організацією та управителем, який надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а отже, саме відповідач є відповідальним за стан системи гарячого водопостачання (ГВП) в технічному поверсі (на горищі) житлового будинку [ADDRESS] . Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо- будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Отже, утримання будинків та прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на забезпечення нормального функціонування житлових будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання та призначення. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 частини 2 статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Утримання будинків і прибудинкових територій - це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17травня 2005року №76). Відповідно до п. 2.4 вказаних Правил поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Згідно з п. 2.4.1 Правил, організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України 10.08.2004 № 150 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 р. за № 1046/9645, передбачений такий вид надання послуг суб`єктами господарювання у сфері житлово-комунальних послуг, як ремонт (п. 1.2. Поточний ремонт; 1.2.12. Централізоване водопостачання та водовідведення: 1.2.12.3. Ремонт та утеплення водонапірних баків на горищах будівель, обладнання їх кришками, що запираються, ремонт арматури; 1.2.12.4. Виправлення та заміна кульових кранів зливних бачків; 1.2.12.5. Часткова заміна трубопроводу при усуненні нещільностей, витоків; 1.2.12.6. Утеплення трубопроводу обмоткою, улаштування коробів із засипкою тощо, а також утеплення пожежних гідрантів у дворових колодязях; 1.2.12.7. Усунення нещільностей і течі в з`єднаннях трубопроводу ванних колонок; 1.2.12.8. Роботи з усунення незначних аварій; 1.2.12.9. Укріплення димовідвідних патрубків, дров`яних ванних колонок з улаштуванням розділок та улаштуванням передтопкових листів; 1.2.12.10. Дрібний ремонт підкачувально-насосних станцій; 1.2.12.12. Ремонт та заміна окремих кранів, вентилів, змішувачів; 1.2.12.14. Ремонт та заміна теплової ізоляції трубопроводів у місцях можливого промерзання; 1.2.12.16. Ремонт та заміна регулювальних кранів, вентилів, засувок. Згідно з пунктами 2.3.7. розділу 2.З., 2.8.З., 2.8.4., 2.8.8. розділу 2.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 визначено, що технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства. Точкою розподілу зовнішніх і внутрішніх комунікацій (якщо інше не визначено договором) є: для каналізації - найближчий до будівлі оглядовий колодязь; для водопроводу, газопроводу, тепломережі - вентиль або трійник біля будівлі. Організація і планування поточного ремонту заключається в підготовці до зими (проведення гідравлічних випробувань, ремонт, перевірка і налагодження) підлягає весь комплекс пристроїв, що забезпечують безперебійне постачання тепла в квартири (котельні, внутрішньобудинкові мережі, групові і місцеві теплові пункти в будинках, системи опалення, вентиляції). Котельні, теплові пункти і вузли повинні бути забезпечені засобами автоматизації, обліку, запірною регулювальною апаратурою, схемами розведення систем опалення, гарячого водопостачання (далі - ГВП), холодного водопостачання (далі - ХВП), припливно- витяжною вентиляцією та іншими конструкціями, які реєструють роботу обладнання при різних експлуатаційних режимах (наповненні, підживленні, спуску води із систем опалення тощо), технічними паспортами на обладнання, журналами щодо запису параметрів та дефектів, які виникають під час роботи обладнання. У період підготовки житлового фонду до роботи в зимових умовах організовується підготовка (відновлення) схем внутрішньобудинкових систем холодного і гарячого водопостачання, каналізації, центрального опалення і вентиляції). У літній період проводяться такі роботи: г) щодо систем опалення і гарячого водопостачання - ревізія кранів та іншої запірної арматури розширювачів і повітрозбірників, відновлення зруйнованих або заміна недостатньої теплової ізоляції труб у сходових клітках, підвалах, на горищах і в нішах санітарних вузлів. За наявності непрогрівання радіаторів проводиться їх гідропневматичне промивання. Згідно з пунктами 5.1.14, 51.1.15, 51.1.16 розділу 5.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, технічне обслуговування і ремонт інженерного обладнання центрального опалення і гарячого водопостачання, має забезпечувати безперебійне подання гарячої води розрахункової температури з мінімальними витратами тепла. Під час обслуговування систем гарячого водопостачання необхідно: знати систему гарячого водопостачання за кресленнями і в натурі (за відсутності креслень керівництву організації необхідно їх одержати чи скласти); ознайомити мешканців будинку з заходами щодо забезпечення безперебійної роботи системи, а також заходами, застосовуваними при аваріях, і стежити за виконанням цих правил і заходів; своєчасно та якісно усувати несправності системи. Для поліпшення гідравлічного режиму систем і забезпечення необхідної витрати гарячої води у водорозбірних приладах встановлюється металева діафрагма з центральним отвором у залежності від типу приладів і гарантійного тиску на введенні. Згідно Додатку 2 до пункту 2.1.5 Правил періодичність профілактичного обслуговування елементів жилих будинків: Системи водопроводу, каналізації, гарячого водопостачання 3-6 місяців. Згідно Додатку 3 до пункту 2.1.5 Правил встановлені граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків: Течі в трубопроводах та їх сполученнях - негайно. Виконавець послуг з управління багатоквартирним будинком зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог; своєчасно проводити підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період; інформувати співвласників будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна будинку. Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», визначено систему технічного огляду жилих будинків, яка включає проведення планових та позапланових оглядів. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік -навесні та восени (весняний та осінній огляди). Профілактичні огляди жилих будинків та їх конструктивних елементів здійснюються відповідними спеціалістами виконавця послуг відповідно до встановленої періодичності. При профілактичних оглядах потрібно здійснювати контроль за виконанням власниками, наймачами (орендарями) умов договору. У разі необхідності власникам, наймачам (орендарям) рекомендується виконати роботи з ремонту жилих приміщень чи обладнання, які згідно з договором входять в їх обов`язки. Профілактичне обслуговування будинків є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв. Позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень після злив, ураганних вітрів, сильних снігопадів, повеней та інших явищ стихійного характеру, що викликають ушкодження окремих елементів будинків, а також у разі аварій на зовнішніх комунікаціях чи при виявленні деформації конструкцій і несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації. Позапланові огляди проводяться комісією або окремими працівниками виконавця послуг у залежності від обсягу та характеру пошкоджень, що виникли. До переліку послуг, які надає підприємство відповідача, що ним і підтверджується у Відзиві на позов входить: технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації; технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків). При постійному та неухильному виконанні відповідачем умов фактично укладеного договору, про який зазначається відповідачем у відзиві, та норм чинного законодавства України, аварійна ситуація, що відбулася в квартирі позивача була б неможлива. Щодо повідомлення про те, що будинок [ADDRESS] та його загальнобудинкові системи потребують капітального ремонту жодного документального доказу, як то експертний висновок тощо, відповідач не надав. Жодного доказу того, що всі співвласники будинку [ADDRESS] повідомлені про аварійний чи потребуючий капітального ремонт стан будинку відповідач також не надав. Таким чином, доводи відповідача про те, що він не несе обов`язку по відшкодуванню витрат позивачу, завданих внаслідок залиття, оскільки не балансоутримувачем будинку та управителем є необґрунтованими. Твердження відповідача про те, що загальнобудинкові системи потребують капітального ремонту і це стало причиною аварії нічим не підтверджено, крім тверджень відповідача викладених у відзиві. Відповідач посилається на зміни в житлово-комунальному законодавстві, які відбулися у 2015-2017 роках, проте відповідач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] з 2010 року. Рішення про передачу будинку на баланс відповідача не скасовано, акт про списання будинку з балансу відповідачем не надано. Щодо локального кошторису на будівельні роботи № 02-01-01 від 07.12.2022, то слід зазначити наступне. Комісією в складі повноважних представників Житлово-експлуатаційної дільниці 111 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (відповідач): провідного інженера - голови комісії Слободянюк О.В., майстра технічної дільниці [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] , 28.11.2022 було проведено обстеження належної позивачу квартири, про що складено Акт про залиття, який відповідає формі встановленій наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. На підставі вказаного Акту від 28.11.2022 про залиття, саме працівниками підприємства відповідача було складено Локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 від 07.12.2022 та ремонт належної позивачу квартири [ADDRESS] , після залиття, відповідно до якого вартість робіт та матеріалів для проведення відновлювального ремонту квартири після залиття становить 82 088грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстав для відшкодування їй матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Виходячи зі змісту положень статей 11,15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. За змістом зазначених норм, саме власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з нормами частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Законодавством встановлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Оскільки, будинок [ADDRESS] перебуває на балансі, в обслуговуванні та утриманні відповідача, саме він є відповідальним за нагляд за справністю трубопровідних (стоякових ГВП) та інших систем у будинку, підтримання стану трубопроводу центрального водопостачання, в тому числі на горищі житлового будинку, в робочому стані, а отже і відповідальним за завдання власниці квартири [ADDRESS] в указаному будинку, майнової шкоди. Загальний розмір матеріального збитку, що включає вартість ремонту квартири [ADDRESS] після залиття, складає 85088,00 грн., яка підлягає стягненню з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 20000,00 грн., то слід зазначити наступне. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Встановлено, що внаслідок залиття позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у пошкодженні її майна. Позивач була вимушена звернутись до суду, оскільки в добровільному порядку відповідачі вирішити спір не погодились. Залиття квартири створило для позивача дискомфорт, оскільки після залиття квартира потребує ремонту, а внаслідок бездіяльності відповідача позивач протягом тривалого часу була позбавлена можливості це здійснити. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Виходячи з обставин справи суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття завищений нею і тому з відповідача на її користь підлягає стягненню моральна шкода в сумі 4000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму судового збору 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial