Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

14.06.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Захарченко С.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Рогальська Раїса Іванівна про розірвання спадкового договору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого виконкомом Житомирської міської ради 08.07.2011 року, на підставі рішення виконкому від 07.07.2011 року за №429, зареєстрованого в КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 26.07.2011 року за реєстраційним №34234801. 17.07.2013 він та його син - [PERSON] , громадянин РФ, уклади спадковий договір, за яким позивач після своєї смерті передає у власність відповідача належну йому на праві власності квартиру. Даний правочин посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І., зареєстрований в реєстрі за №1410. За змістом п. 5 договору, відповідач, як набувач майна, зобов`язується за згодою сторін: забезпечувати позивача у випадку погіршення стану його здоров`я лікувальними засобами, незалежно від їх вартості, харчування, одягом, доглядом, необхідною допомогою (підпункт А пункту 5 договору). Згідно з п. 7 договору у разі невиконання відповідачем розпоряджень позивача, договір може бути розірвано судом на вимогу позивача, а також на вимогу відповідача у разі неможливості виконання ним розпоряджень позивача. Окрім цього при реєстрації договору нотаріусом внесена в єдиний реєстр заборона на відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідач постійно проживає у м. Новодвінськ, Архангельська область, російська федерація. В порушення вимог договору не виконував в повному обсязі свої зобов`язання з моменту укладання договору та по теперішній час. Надання необхідної допомоги увесь цей час здійснює фактично родич позивача - онук [PERSON] , [INFO] , що мешкає в м. Києві. Просить суд розірвати спадковий договір, укладений 17.07.2013року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І. та зареєстрований в реєстрі за №1410 та скасувати заборону на відчуження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , накладену за спадковим договором від 17.07.2013 року. Ухвалою суду від 21.06.2023 визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, яке закрито 20.07.2023 з призначенням справи до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи В судовому засіданні представники позивача адвокат Захарченко С.В.., позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовільнити. Будучи допитаним у якості свідка [PERSON] пояснив, що опікується [PERSON] оскільки він є йому дідом по материнській лінії. Він готує йому, купує ліки, прибирає квартиру, возить по лікарням. Приїздить до нього 2 рази на тиждень бо живе в м.Києві. Його син [PERSON] не був у батька більше 10 років, нічим не допомагає батьку матеріально. Свідок [PERSON] засвідчила , що вона є племінницею позивача та знає, що він уклав спадковий договір з сином [PERSON] , який живе в рф. Син не приїздив до батька більше 10 років, нічим матеріально йому не допомагає. Ним опікується онук- [PERSON] , який приїздить з Києва готує, прибирає, забезпечує ліками та харчуванням. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача, вони дружать сім`ями. Вона проживає на 9 поверсі а [PERSON] на 1 поверсі в будинку [ADDRESS] . Вона особисто бачить, як до позивача приїздить [PERSON] , носе харчі, возить діда по його потребам. Син [PERSON] живе в росії, не був у батька більше 10 років, він спілкується лише по Скайпу з ним. Син зна, що батька доглядє [PERSON] . Суд, вислухавши свідків, розглянувши подані сторонами докази встановив обставини та визначив правовідносини, що склалися між сторонами. 17.07.2013 [PERSON] та [PERSON] , громадянин РФ, уклади спадковий договір, за яким позивач після своєї смерті передає у власність відповідача належну йому на праві власності квартиру. Даний правочин посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І., зареєстрований в реєстрі за №1410. За змістом п. 5 договору, відповідач, як набувач майна, зобов`язується за згодою сторін: забезпечувати позивача у випадку погіршення стану його здоров`я лікувальними засобами, незалежно від їх вартості, харчування, одягом, доглядом, необхідною допомогою (підпункт А пункту 5 договору). Згідно з п. 7 договору у разі невиконання відповідачем розпоряджень позивача, договір може бути розірвано судом на вимогу позивача, а також на вимогу відповідача у разі неможливості виконання ним розпоряджень позивача. Окрім цього при реєстрації договору нотаріусом внесена в єдиний реєстр заборона на відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Таким чином між стороними виникли зобов`язальні цивільно-правові праввідносини, що регулюються нормами ЦК України Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 17.07.2013 [PERSON] та [PERSON] , громадянин РФ, уклади спадковий договір, за яким позивач після своєї смерті передає у власність відповідача належну йому на праві власності квартиру. Даний правочин посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І., зареєстрований в реєстрі за №1410. За змістом п. 5 договору, відповідач, як набувач майна, зобов`язується за згодою сторін: забезпечувати позивача у випадку погіршення стану його здоров`я лікувальними засобами, незалежно від їх вартості, харчування, одягом, доглядом, необхідною допомогою (підпункт А пункту 5 договору). Згідно з п. 7 договору у разі невиконання відповідачем розпоряджень позивача, договір може бути розірвано судом на вимогу позивача, а також на вимогу відповідача у разі неможливості виконання ним розпоряджень позивача. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі статтею 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Враховуючи зазначене, спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно. Відповідно до статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України). Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі № 456/1081/20, спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що під час судового розгляду було доведено, що [PERSON] не виконує умови спадкового договору укладеного між ним та [PERSON] [INFO] , оскільки більше 10 років [PERSON] не приїздив та не надавав допомоги [PERSON] , про що свідчили свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази. Що стосується позовних вимог про скасування державної реєстрації заборони на відчуження квартири, суд виходить з такого. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої якої відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, за змістом статті 26 вказаного Закону виконанню підлягають судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто, починаючи з 16 січня 2020 року до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. Крім того суду не надано доказів, що нотаріусом внесена в єдиний реєстр заборона на відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин не можуть бути задоволені позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації заборони на відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] Таким чином заявлений позов підлягає частковому задоволенню, в частині розірвання спадкового договору,17 липня2013 року між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Раїсою Іванівною, в іншій частині в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed