Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

[PERSON] в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.07.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] був укладений кредитний договір №200309967, за умовами якого остання отримала на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 20000 грн. на період з 24.07.2015 по 20.05.2017. 20.07.2010 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» за результатами публічних торгів (аукціону) було укладено договір №7_БМ, за умовами якого останнє набуло права кредитора за договорами, укладеними позичальниками з банком. Банк, правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, в той час як відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків в повному обсязі та в строк, визначений договором. Станом на 06.03.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 61161,58 грн., з яких заборгованість за кредитом - 19991,79 грн., заборгованість за відсотками - 41169,79 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 24.07.2015 №200309967 в розмірі 61161,58 грн. та судові витрати в розмірі 2684 грн. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтувала тим, що позивачем не доведено укладання нею кредитного договору з ПАТ «Банк Михайлівський» від 24.07.2015 №200309967, перерахування банком їй коштів за цим договором, відступлення прав вимоги ПАТ «Банк Михайлівський» позивачу, наявність будь-якої заборгованості у неї перед позивачем. Позивач надав лише електронні копії документів, які є сумнівними та достовірність яких неможливо встановити без дослідження оригіналів письмових доказів. Позивач не надав первинних фінансово-господарських документів, які підтверджують отримання нею грошей. Вважає, що позивач не довів, що за договором про відступлення прав вимоги від 20.07.2010 №7_БМ було відступлено право вимоги саме до неї. Вона має сумніви у достовірності витягу з Додатку №1 до договору від 20.07.2010 №7_БМ, який є електронним, містить не власноручні підписи представників сторін, що його укладали. Крім того, [PERSON] припинив повноваження керівника ТОВ «Діджи Фінанс» 16.03.2021, а 06.11.2020 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», тому цей документ міг бути створений лише до 06.11.2020. За кредитним договором від 24.07.2015 №200309967 спливла позовна давність, оскільки строк кредиту закінчився 25.07.2016, отже строк позовної давності сплив 27.07.2019. 10.03.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 23.05.2023 судом постановлено ухвалу про відмову в проведенні судового засідання в режимі відеоконференції. 20.04.2023 та 30.04.2023 представник позивача Андрущак С.В. звернувся до суду з клопотанням про проведення фототехнічної експертизи електронного доказу витягу з Додатку №1 до договору від 20.07.2010 №7_БМ. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 24.07.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] був укладений кредитний договір №200309967, який складається з заяви (оферти) від 24.07.2015 №200309967, анкети від 24.07.2015 №1622553, довідки про умови кредитування від 24.07.2015 та тарифів, погоджених відповідачем 24.07.2015. 31.07.2015 відповідач отримала в банку платіжну карту №4487800209423067, що підтверджується копією складеної нею розписки. За умовами укладеного договору відповідач отримала кредит (кредитний ліміт) до 50000 грн. на 12 місяців, з фіксованою процентною ставкою. 20.07.2010 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» за результатами публічних торгів (аукціону) було укладено договір №7_БМ, за умовами якого останнє набуло права кредитора за договорами, укладеними позичальниками з банком. Згідно з додатком №1 до Договору №7БМ від 20.07.2020 [PERSON] за кредитним договором від 24.07.2015 №200309967 зі строком дії до 20.05.2017 має суму видачі кредиту 20000 грн., загальний залишок заборгованості 61161,68 грн., з яких заборгованість за кредитом - 19991,79 грн., заборгованість за відсотками - 411169,79 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Суд відзначає, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» обґрунтовані тим, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 24.07.2015 №200309967 становить суму, що зазначена у додатку №1 до Договору №7БМ від 20.07.2020 про відступлення прав вимоги. Оцінюючи обставини, встановлені під час розгляду справи у сукупності з наданими доказами, судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що дійсно між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» 24.07.2015 був укладений кредитний договір №200309967 про надання кредитних коштів у вигляді встановленого ліміту. У відзиві відповідач заявила про застосування строків позовної давності до вимог позивача щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором від 24.07.2015 №200309967 та зазначила, що вона не отримувала повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні. Зазначене дає суду підстави для висновку, що дійсно між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» 24.07.2015 був укладений кредитний договір №200309967 про надання кредитних коштів у вигляді встановленого ліміту. Зазначений висновок суду підтверджується також тим, що відповідач отримала в банку 31.07.2015 платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується копією складеної нею розписки і зазначену обставину вона не оспорювала. Проте відповідач заперечувала наявність заборгованості та оспорювала її розмір в сумі 61161,58 грн. Суд відзначає, що дійсно позивач не довів належними та допустимим доказами наявність кредитної заборгованості, її розмір та період, за який слід розраховувати розмір заборгованості. Суд вважає, що додаток №1 до Договору №7БМ від 20.07.2020 про відступлення прав вимоги без банківської виписки з особового рахунку позичальника (первинного фінансово-господарського документу, який би підтверджував отримання відповідачем грошей) жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримала відповідач в межах встановленого кредитного ліміту, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена нею, а яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. З огляду на зазначене слушними є доводи відповідача, що саме первинні фінансово-господарські документи є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних за день операцій, проте вони суду надані не були. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором від 24.07.2015 №200309967. У суду відсутній обов`язок суду вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку сторона стверджує, оскільки відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд вважає незмістовними доводи відповідача щодо того, що Додаток №1 до договору від 20.07.2020 №7_БМ, містить не власноручні підписи представників сторін, що його укладали, оскільки [PERSON] припинив повноваження керівника ТОВ «Діджи Фінанс» 16.03.2021, а 06.11.2020 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», тому цей документ міг бути створений лише до 06.11.2020. Договір про відступлення прав вимоги №7_БМ був укладений 20.07.2020 за результатами відкритих торгів (аукціону), які відбулись 15.06.2020, додаток №1 до договору від 20.07.2020 №7_БМ є реєстром позичальників та/або поручителів, за якими перейшло право вимоги до ТОВ «Діджи Фінанс». Зазначені документи були складені 20.07.2020, тобто до 06.11.2020, що свідчить про те, що уповноважені особи юридичних осіб мали право на їх підписання. Враховуючи наведене, а також те, що в цій справі не є необхідними спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, і відповідні обставини судом встановлені, підстав для призначення фототехнічної експертизи немає. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, що має наслідком відмову у їх задоволенні. Оскільки суд визнав позовні вимоги необґрунтованими, то строки позовної давності до них не застосовуються. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed