Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивачка на підставі ст.105, 110 СК України звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29.03.2022 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Південно-Східного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 29. В обгрунтування позову позивачка вказала, що 29.03.2022 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є те, що протягом тривалого часу стосунки у подружжі розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки та різні непорозуміння. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я давно припинила своє існування та шлюб носить тільки формальний характер. На даний час вона та відповідач сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведеться, проживають окремо один від одного в різних населених пунктах. Добровільно розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить її інтересам: розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Ухвалою судді від 29.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15-16). Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити; строк на примирення просила не надавати (а.с.12, 25). Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не має (а.с. 24). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебувають в шлюбі з 29 березня 2022 року, який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №29, що підтверджується виданим Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 29.03.2022 року (а.с.11). Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного в різних населених пунктах. Термін на примирення позивачка просила не надавати. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, сторони до збереження сім`ї не прагнуть. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Що стосується прізвища, яке буде мати позивачка після розірвання шлюбу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вказівка про зазначення у рішенні суду про розірвання шлюбу про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, міститься у ч.8 ст. 294 ЦПК України. Стаття 294 ЦПК України встановлює порядок розгляду справ окремого провадження. Однак дана справа розглядається в порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище. Закон України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану, а саме ч.6 ст. 15 встановлює, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Відповідно до пункту 22 підрозділу 3 розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, той із подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Відповідно до п.4, п.11 Постанови Пленуму Весрховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК ( 1618-15 ). У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. За положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З огляду на вищевикладене, судом не вбачається підстав для задоволення вимог позивачки в частині визначення їй прізвища після розірвання шлюбу. Судові витрати, відповідно до клопотання позивачки, вважати фактично понесеними останньою. На підставі викладеного та

Outcome: approved