Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Представник Залізничного відділу соціального захисту Г.Гриник звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача кошти, надміру виплачені за призначеними житловими субсидіями у сумі 7 866,28 грн та судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі заяви [PERSON] від 01.03.2017 року Залізничним відділом соціального захисту продовжено призначення та виплату житлової субсидії на період з 01.12.2018 року до 30.04.2019 року. Для призначення вказаного виду соціальної допомоги заявником подано декларацію про доходи та майно. В результаті проведеної Залізничним відділом соціального захисту перевірки даних, наданих заявником встановлено, що ним свідомо не повідомлено інформацію про сімейний стан, зокрема у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії не зазначено члена сім`ї, а саме: дружину [PERSON] , що зареєстрована за адресою, відмінною від адреси домогосподарства, на яке призначалась житлова субсидія. Із врахуванням, що заявник несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру, [PERSON] повинен був подати з 01.05.2018 року нову заяву про призначення житлової субсидії та у декларації про доходи і витрати осіб зазначити інформацію про дружину. Таким чином, з вини [PERSON] , який не повідомив інформацію, що вплинула на виплату житлової субсидії житлова субсидія за період з 01.05.2018 року по 30.04.2019 року була призначена незаконно. Просить позов задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.01.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Сторін належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, відповідачу направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення сторонам судового поштового відправлення. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому пояснив, що з 2018 року є пенсіонером, розмір призначеної йому пенсії є мінімальним, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] один. Під час оформлення та подання документів для призначення йому субсидії ним було повідомлено інспектора відділу соціального захисту про те, що він одружений, однак із дружиною разом не проживає, не спілкується та не підтримує жодних відносин, її місце перебування йому невідоме. Всі документи, про необхідність надання яких йому повідомив інспектор, ним було представлено відділу соцзахисту разом із його письмовою заявою, відтак помилка щодо відомостей виникла саме з вини працівника соцзахисту. Поруч з цим, суд звертає увагу на те, що за положеннями ч. 4, 5 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються, серед іншого, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Про зазначені вимоги вказано також в ухвалі про відкриття провадження у справі. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Із поданого відповідачем відзиву на позовну заяву вбачається, що до такого, всупереч наведеним положенням закону та вимогам ухвали суду, не надано доказів надіслання (надання) такого іншим учасникам справи, відтак судом не може бути взятий до уваги поданий відповідачем відзив на позовну заяву, оскільки не відповідає вимогам, передбаченим ч. 4 ст. 178 ЦПК України. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 01.03.2017 року [PERSON] звернувся до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії. Разом із заявою [PERSON] подав декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії у якій зазначив, що особами, які зареєстровані у житловому приміщенні є лише [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаної заяви та доданих документів відповідачем [PERSON] Залізничним відділом соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та доданих документів заявнику була призначена житлова субсидія, що була розрахована на відповідну площу житла, з урахуванням кількості зареєстрованих осіб та доходів членів домогосподарства та надалі продовжено призначення та виплату житлової субсидії на період з 01.05.2018 до 30.04.2019 року. Механізм та умови надання населенню житлових субсидій визначаються Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим Постановою КМ України від 21.10.1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». З 01.05.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року № 329 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, внаслідок чого змінено умови надання житлових субсидій. Пунктом 4 Положення передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках). У відповідності до п. 9 Положення призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Згідно п. 9 Положення (в редакції станом на 01.05.2018 року) житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Відповідно до п.10 Положення (в редакції станом на 01.05.2018 року) для розрахунку житлової субсидії враховуються доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пункті 9 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи. Згідно п. 13 Положення (в редакції станом на 01.05.2018 року) для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики; довідки про доходи; договір найму (оренди) житла (у разі наявності). Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. Відповідно до п. 16 Положення (в редакції станом на 01.05.2018 року) після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 14 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктом 14 цього Положення. Громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміни у складі сім`ї члена домогосподарства. У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація. Відповідно до п. 22 Положення (в редакції станом на 01.05.2018 року), а також згідно до п. 119 Положення в редакції, яка діяла на момент припинення житлової субсидії, надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про відповідні обставини протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення. Згідно п. 125 Положення у випадках, зазначених в абзацах четвертому - сьомому пункту 119 цього Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином, а сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії. Відповідно до п. 127 Положення у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку. В результаті проведеної Залізничним відділом соціального захисту перевірки даних, наданих заявником встановлено, що ним не було повідомлено повну інформацію про свій сімейний стан, зокрема у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії не зазначено члена сім`ї, а саме дружину [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою відмінною від житлового приміщення, на яке надавалася житлова субсидія. Так, згідно відповіді Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 30.01.2020 року № 103/21.1-109 (вх. № 260306-386 від 07.02.2020 року), відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану 01.09.1979 року зареєстровано актовий запис про шлюб № 3009 на гр. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку розміру надміру виплачених коштів по призначеній субсидії за період з 01.05.2018 року по 31.01.2019 року та з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року заявнику [PERSON] за адресою: [ADDRESS] нараховано субсидію на загальну суму 7 866,28 грн. Розпорядженням № 109 від 29.03.2020 року Залізничним відділом соціального захисту прийнято рішення про позбавлення [PERSON] права на отримання житлової субсидії з 01.05.2019 року та зобов`язано повернути надміру виплачені субсидії в сумі 7 866,28 грн у зв`язку з поданням недостовірних відомостей про сімейний стан, що встановлено на підставі відомостей РАЦС (лист від 07.02.2020 року № 260306-386), про що Залізничним відділом соціального захисту було повідомлено відповідача повідомленнями про припинення надання житлових субсидій від 23.03.2020 року. Як вбачається із листа Залізничного відділу соціального захисту від 17.07.2020 року з метою досудового врегулювання спору позивачем повторно скеровувалось відповідачу повідомлення щодо повернення переплати надміру виплаченої субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, однак на момент звернення позивача з даним позовом до суду, надміру виплачені грошові кошти відповідачем не повернуто. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи вбачається, що особистим підписом в декларації відповідач засвідчив той факт, що він усвідомлює, що в разі подання ним у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати йому може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У такому разі відповідач зобов`язався повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , отримуючи субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, не проінформував структурний підрозділ у встановлений законом термін про доходи члена сім`ї особи зі складу домогосподарства, зареєстроване місце проживання якого відмінне від адреси домогосподарства та на день ухвалення рішення грошові кошти не повернув. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов Залізничного відділу соціального захисту підставний, з відповідача підлягає стягненню надміру виплачені за призначеними житловими субсидіями грошові кошти у розмірі 7 866,28 грн. Крім цього,

Outcome: approved