Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

27 лютого 2023 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернувся [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), в якій просить в порядку поділу спільного майна подружжя припинити право спільної сумісної власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF (рік випуску - 2002, номерний знак - [NUMBER] ), виділивши його [PERSON] та стягнути на його користь грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля в сумі 85762,72 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят дві грн. 72 коп.) грн. Короткий зміст заяв по суті справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, за час перебування в якому ними було набуто у спільну сумісну власність автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF (рік випуску - 2002, номерний знак - [NUMBER] ), який був зареєстрований за відповідачем на підставі договору купівлі - продажу транспортного засобу № 1425/3300 від 25 серпня 2021 року. У позовній заяві позивач зазначив, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2023 року по справі № 570/4363/22 шлюб між ними було розірвано, а сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна подружжя - автомобіля. Оскільки, майно було придбано сторонами в період шлюбу, позивач стверджує, що дане майно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, незважаючи, на те що вказаний автомобіль був оформлений на відповідача. Позивач також зазначає, що автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF є неподільною річчю, спільне користування ним є неможливим, фактично автомобіль перебуває у одноособовому користуванні відповідача, а відтак він просить припинити право спільної сумісної власності на вказаний автомобіль, стягнувши на його користь грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля в сумі 85762,72 грн, що становить 1/2 частки від його вартості. Відзиву на позовну заяву відповідач не подала. У поданій заяві від 28 червня 2023 року відповідач зазначила, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, справу слухати без її участі, за участю її представника. 06 липня 2023 року представник позивача подала через канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи звіту з незалежної оцінки майна та промову у справі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 10 год. 00 хв. 11 квітня 2023 року. У зв`язку з відпусткою судді 11 квітня 2023 року розгляд справи відкладено на 16 травня 2023 року о 11 год. 30 хв. За клопотанням представника позивача 16 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 22 травня 2023 року о 10 год. 00 хв. У зв`язку з відсутністю 22 травня 2023 року вільних залів судових засідань розгляд справи відкладено на 28 червня 2023 року о 10 год. 30 хв. 28 червня 2023 року у судовому засіданні оголошено перерву до 14 год. 30 хв. 30 червня 2023 року. За клопотанням представника позивача 30 червня 2023 року розгляд справи відкладено на 27 липня 2023 року о 12 год. 00 хв. У судове засідання 27 липня 2023 року сторони не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, представник позивача подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника, в якій просив у позові відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог, у задоволенні клопотання про долучення доказів просив відмовити за його неналежністю і подачею з пропущенням строків. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що з 12 березня 2021 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому у Виконавчому комітеті Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис № 5. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2023 року шлюб між сторонами було розірвано. 25 серпня 2021 року, тобто під час перебування у шлюбі, згідно договору купівлі - продажу № 1425/3300 [PERSON] придбала автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, 2002 року виготовлення. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, вказаний автомобіль зареєстровано за [PERSON] 26 серпня 2021 року та присвоєно номерний знак [NUMBER] . Як вбачається зі змісту позовної заяви, вартість автомобіля визначена позивачем на основі даних щодо вартості ідентичних автомобілів на сайті https://auto.ria.com/uk/city/rovno/, згідно яких середня вартість автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF рік випуску - 2002 становить 171345,45 грн. При цьому, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи звіту з незалежної оцінки майна, поданого 06 липня 2023 року, з таких підстав. Порядок подання доказів визначено ст.83 ЦПК України, відповідно до якої позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні представника позивача про долучення до матеріалів справи звіту з незалежної оцінки майна відсутнє обґрунтування неможливості його подання у передбачений ЦПК України строк з причин, що не залежали від неї. Крім того, у резюме даного звіту вказано, що об`єктом оцінки є автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, 2002 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] , тоді як номерний знак автомобіля, за який позивач просить стягнути компенсацію [NUMBER] . Враховуючи вищезазначене, звіт з незалежної оцінки майна, поданий представником позивача 06 липня 2023 року, не приймається судом до розгляду. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору\~та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому конструкція норми ст.60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Згідно з ч.ч.1,2 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Ч.ч.1,4 ст.71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово наголошував на необхідності застосування певних стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає відповідний розподіл та покладання тягаря доказування на сторони певним чином. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 757/15585/20. Судом встановлено, що позивач обґрунтовує вартість автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF (рік випуску - 2002, номерний знак - [NUMBER] ) виключно на основі даних щодо вартості ідентичних автомобілів на сайті https://auto.ria.com/uk/city/rovno/. Однак, на переконання суду, такі відомості не можуть належним чином підтверджувати вартість конкретного транспортного засобу, а тим більше слугувати підставою для стягнення компенсації за половину його вартості, оскільки встановлення таких обставин, що входять до предмета доказування, потребує наявності спеціальних знань та можуть підтверджуватися висновком експерта. При цьому, позивач не скористався наданому йому процесуальним законом правом на звернення до суду з клопотанням про призначення судової експертизи з метою визначення дійсної вартості спільного сумісного майна подружжя. За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження дійсної вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF (рік випуску - 2002, номерний знак - [NUMBER] ), який був зареєстрований за відповідачем на підставі договору купівлі - продажу транспортного засобу № 1425/3300 від 25 серпня 2021 року. Водночас за відсутності належних доказів, які підтверджують\~дійсну вартість спільного сумісного майна подружжя на час розгляду справи, суд позбавлений можливості стягнути на користь позивача грошову компенсацію 1/2 вартості вищевказаного автомобіля. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed