Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Адвокат Токовенко Олексій Володимирович в інтересах [PERSON] за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей «Мейн Скул» (далі - Ліцей) про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору, та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.08.2020 між [PERSON] , який є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , та Ліцеєм укладено договір №7-04-04-08/20 LMS про надання оплатних послуг у сфері повної загальної середньої освіти I-III ступенів (далі - договір від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS). Відповідно до пункту 1.1. договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS замовник замовляє та зобов`язується своєчасно сплатити (виступає платником за Договором), а Виконавець зобов`язується надати особисто або із залученням третіх осіб (далі - «Залучені особи», в однині «Залучена особа») освітні послуги, більш детально визначені сторонами в пунктах 1.2. та 1.9. цього Договору (надалі - «Послуги»)». Відповідно до абзацу 1.9.1.2. підпункту 1.9.1. пункту 1.9. розділу 1 договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS загальна договірна вартість (ціна) послуг за цим договором становить 80000 грн., без ПДВ за один навчальний рік, яка може сплачуватися щомісячними частинами (в розстрочку) за умовами цього Договору. Згідно з підпунктом 3.1.6. пунктом 3.1. розділу 3 договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS виконавець має обов`язки, встановлені цим Договором та чинним законодавством, в тому числі: забезпечити відповідно до критеріїв, встановлених виконавцем та чинним законодавством, безпечні умови для фізичного, психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини з урахуванням її індивідуальних потреб та забезпечити безпеку життєдіяльності дитини». Починаючи з листопада 2020 року, під впливом певних дій з боку однокласника [PERSON] , [PERSON] стала відчувати себе пригнічено, безпричинно стала плакати, відмовлялася йти до школи, стала більш замкнутою, з`явився страх, що її ніхто не може захистити, а також психосоматичні реакції: нудота, тривала втрата апетиту, підвищена втомлюваність. У зв`язку з цим позивач був вимушений неодноразово звертатися до спеціаліста за психологічною допомогою для своєї доньки. Відповідно до Консультативного висновку спеціаліста від 01.03.2021 в результаті психоконсультаційного дослідження виявлена підвищена ситуативна тривожність, порушення апетиту, астенізація, симптом нудоти як сигнал організму позбавиться від болісних думок та конфліктних ситуацій, зниження мотивації відвідування школи через агресії з боку однокласників і не реагування на цю ситуацію (відсутність реакції) з боку школи: наявність психологічних страждань (дитина відчуває вибух навколо себе, прагнення відвернутися від дійсності, приховати обличчя; окреслити та захистити свої межі). Проведена психокорекційна робота, надані рекомендації батькам звернутись до адміністрації школи щодо фактів булінгу. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 08.05.2021 проведено психоедукацію, роз`яснювальну роботу. Висновком експерта №836/01/2022 за результатами проведення психологічного дослідження від 17.01.2022 було встановлено, що [PERSON] , на початку 2021 року під час навчання у 7 класі в Ліцею виявила категоричне небажання відвідувати школу. Це почалося після загострення ситуацій, що склалися з однокласником на ім`я [PERSON] , який вчиняв відносно неї булінг (цькування). Загострена ситуація у класі для [PERSON] виникла з причин проблемних відносин в дитячому колективі, які створював [PERSON] , та відсутності педагогічного впливу на ці стосунки. Повідомлення Ліцею про вказані події були як по телефону так і в Viber безпосередньо куратору класу [PERSON] ( [NUMBER] ) від його дружини [PERSON] . Також наявні скріншоти з переписки з [PERSON] (мамою однокласника [PERSON] [NUMBER] ) та з [PERSON] , [NUMBER]). Оскільки керівництво Ліцею ніяк не реагувало на подібні повідомлення та психологічний стан дочки погіршувався, 05.05.2021 він написав заяву до керівництва школи, де повідомив про булінг. 07.05.2021 він прийшов до навчального закладу та надав пояснення про відсутність дитини на уроках у зв`язку з вчиненням відносно неї булінгу та наявністю у дитини депресивного стану. Отримавши відповідь від керівництва Ліцею про те, що в даній ситуації ознак булінгу немає, він звернувся до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за фактом укриття булінгу тимчасово виконуючого обов`язки директора Ліцею [PERSON], на яку співробітниками ювенальної поліції в подальшому складено адміністративний протокол № ВАБ 335137 за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП. Постановою Голосіївського районного суду місті Києва у справі №752/12715/21 тимчасово виконуючого обов`язки директора ліцею [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Бездіяльністю відповідача неповнолітній [PERSON] спричинено психотравмування, що підтверджується висновками експертних психологічних досліджень. В порушення умов договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо забезпечення безпечних умов для психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини, а тому кошти, сплачені за надання освітніх послуг за 2020-2021 роки, підлягають поверненню в повному обсязі. Бездіяльністю посадових осіб Ліцею неповнолітній дитині в результаті стресових впливів дій та поведінки однокласників [PERSON] та [PERSON] у вигляді систематичних цькувань, а також відсутності реагування з боку адміністрації Ліцею та вчителів, яке б сприяло зміні цієї ситуації (укриття факту булінгу), спричинено моральної шкоду, яку він оцінює у 50000 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат: судовий збір - 1300 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 22500 грн. (консультація клієнта, узгодження правової позиції - 2000 грн., підготовка та подання позовної заяви (6 годин роботи адвоката) - 8000 грн., участь адвоката у судовому засіданні (орієнтовно 5 судових засідань по 1 годині кожне) -12500 грн.). Просив: стягнути з відповідача на користь [PERSON] , який діє в інтересах своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , грошові кошти у розмірі 80000 грн. за неналежне виконання умов договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS; стягнути з відповідача на користь [PERSON] , який діє в інтересах своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , моральну шкоду у розмірі 50000 грн. судові витрати покласти на відповідача. 12.12.2022 судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано строк для усунення її недоліків. 17.01.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача адвокат Дикань А.П. надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно між Ліцеєм та [PERSON] , який є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , було укладено договір №7-04-04-08/20 LMS про надання оплатних послуг у сфері повної загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів від 04.08.2020, за умовами якого замовник замовляє та зобов`язується своєчасно сплатити (виступає платником за договором), а виконавець зобов`язується надати особисто або із залученням третіх осіб (далі - «Залучені особи», в однині «Залучена особа») освітні послуги, більш детально визначені сторонами в пунктах 1.2. та 1.9. цього Договору (надалі - «Послуги»), загальна договірна вартість (ціна) послуг за цим Договором становить 80000 грн. Позивач намагається стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 80000 грн. за неналежне виконання умов договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS, однак з твердженнями щодо неналежного виконання умов договору неможливо погодитись. Виконуючи свої зобов`язання щодо виконання умов договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 відповідач належним чином надавав послуги. [PERSON] , [INFO] , відвідувала Ліцей з метою відвідування занять, в тому числі в форматі онлайн і оффлайн (особисто була присутня в закладі Відповідача). Дані обставини ніяким чином не спростовуються Позивачем, а більше того, робиться на цьому акцент. Умовами п. 6.4. та 6.5. договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS встановлено обов`язок підписання між сторонами договірних відносин актів наданих послуг. Так, у зв`язку з наданням, відповідно і отриманням послуг замовником і виконавцем були оформлені акти надання послуг №1048 від 30.09.2020, №1049 від 31.10.2020, №1050 від 30.11.2020, №1051 від 31.12.2020, №35 від 31.01.2021, №35 від 31.01.2021, №635 від 28.02.2021, №810 від 31.03.2021, №811 від 30.04.2021, в яких зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не має. Тобто, відповідачем послуги були надані належним чином, а позивачем послуги були отримані в повному об`ємі та претензій по ним у позивача не було. Жодних письмових претензій від позивача на адресу Ліцею не надходило. Факт систематичності та загальної суми оплати послуг позивачем підтверджується квитанціями про сплату. Станом на день подання даного відзиву між сторонами досі не розірваний договір від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS. Позивач по справі самостійно залишив навчальний заклад та отримав документи на дитину, але договір розірваний не був. Сума боргу позивача за договором від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS за період з 10.05.2021 до 09.02.2023 становить 16000 грн., інфляційні витрати складають 5544,99 грн., пеня 8529,10 грн., штраф у розмірі 10% від вартості освітніх послуг 8000 грн. Неповнолітня [PERSON] систематично не виконувала домашні завдання, зокрема, це підтверджують спілкування в чаті школи вчителями з англійської та української мови та біології з батьками. На одному з онлайн уроків української мови неповнолітня [PERSON] мала на заставці свого профілю зображення людини з кров`ю на обличчі, що схвилювало викладача, після зауваження [PERSON] від`єдналась від уроку. Ліцеєм належним чином надавались послуги з організації навчання неповнолітньої дитини позивача, однак остання систематично порушувала, як поведінку, так і не виконувала завдання для досягнення мети навчання. Зважаючи на викладене вище, вимоги позивача про стягнення грошових коштів у розмірі 80000 грн. за неналежне виконання умов договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS не підлягають задоволенню. У листопаді 2020 року між неповнолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] сталася конфліктна ситуація, яка полягала у тому, що [PERSON] та [PERSON] без дозволу взяли мобільний телефон [PERSON] . У листопаді 2020 року психологічна служба Ліцею отримала скаргу від батьків [PERSON] , в зв`язку з чим наказом від 06.05.2021 т.в.о. керівника Ліцею було скликано комісію з розгляду випадків булінгу (цькування). 11.05.2021 відбулось засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування), яким встановлено відсутність ознак булінгу (цькування) у діях учня 7-го класу [PERSON] по відношенню до [PERSON] , відсутність будь-яких фактичних даних про наявність булінгу (цькування) по відношенню до учениці 7-го класу [PERSON] зі сторони учасників навчального процесу. З пояснень вчителів та практичного психолога Ліцею вбачається, що між учнями відбувся разовий конфлікт, який повністю був залагоджений восени 2020 року. В подальшому, будь-які скарги та зауваження від [PERSON] на [PERSON] або інших учасників навчального процесу не надходили. Таким чином, подана [PERSON] заява не знайшла свого підтвердження, а уповноваженою комісією встановлено факт відсутності булінгу в Ліцеї. Після отримання заяви позивача був виданий наказ про проведення розслідування факту можливого булінгу. При цьому повідомлення про факт булінгу учасника освітнього процесу є можливим лише після встановлення такого факту комісією. Отже, у [PERSON] не було підстав повідомляти уповноважений підрозділ органів Національної поліції України про випадок булінгу (цькування) учасника освітнього процесу через відсутність такої події. Дійсно, постановою Голосіївського районного суду місті Києва у справі №752/12715/21 за матеріалами розгляду вказаного адміністративного протоколу, тимчасово виконуючого обов`язки директора ліцею [PERSON] визнаною винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Інші обставини, про які зазначає Позивач, зокрема про цькування та інші події, зазначені в позовній заяві, ніяким чином не були підтверджені належними та допустимими доказами, в порядку визначеному ЦПК України. Проте жодну особу за встановлений факт булінгу (цькування) учасника освітнього процесу не було притягнуто до адміністративної відповідальності. Можна стверджувати, що факт булінгу по відношенню до [PERSON] встановлений не був ані школою, ані органами національної поліції, оскільки жодна особа не була притягнута до відповідальності. Вбачається, що конфліктна ситуація склалась між декількома учнями навчального закладу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При цьому сам випадок ймовірного булінгу не був ніяким чином підтверджений жодним доказом. Неповнолітня [PERSON] не зазнала ніяких страждань зі сторони відповідача від неповідомлення про факт булінгу, який не був не тільки не підтверджений, але і доведено його відсутність висновками відповідача і відсутністю факту притягнення будь-якої особи за факт булінгу (цькування). Більше того, сам факт не здійснення повідомлення про булінг відповідачем не свідчить про його наявність будь-яким чином. Відтак причинно-наслідкового зв`язку між обставинами зазначеними в позовній заяві та понесеною моральною шкодою не знаходять свого відображення між діями відповідача і доводами, викладеними у позові. У позовній заяві взагалі не зазначено, яким чином позивач визначив саме цей розмір моральної шкоди. Більше того, позивачем в даному позові є [PERSON] , а не [PERSON] . Висновки експертів, додані до позову, аналізують стан саме [PERSON] , а не позивача, тому виникає логічне питання, яким чином саме позивач поніс моральну шкоду. Висновок експерта №836/01/2022 від 17.01.2022, проведений більше ніж після 8 місяців конфліктної ситуації. Невідомо, яким чином психолог, після такого значного часу зміг встановити, що саме ті події, якимось чином вплинули на самопочуття [PERSON] . Більше того, яким чином було відсічено інші можливі фактори, які впливають на фізичний та моральний стан дитини під час пубертатного періоду, зокрема: відношення між дитиною та батьками, відношення між однолітками та друзями/знайомими, які теж безпосередньо впливають на стан, як дитини, так і повнолітньої людини. Висновок був зроблений виключно на особистих свідченнях [PERSON] та членів її сім`ї. Психологом не досліджено найближче оточення [PERSON] , відсутні свідчення друзів, вчителів, як б підтверджували її свідчення тощо. Всі хвилювання [PERSON] , що описані у висновку стосовно її взаємовідносин з однокласниками є нічим іншим, як наслідком перебігу підліткового віку. У підлітковому віці основним є взаємодія з однолітками, побудовою взаємовідносин з ними, самооцінки, самоповаги та взаємоповаги. Все це протікає на тлі бурхливих фізіологічних та гормональних змін. Тобто, в даному випадку, зважаючи, що експертне дослідження було проведено через настільки тривалий час, ніяким чином психолог не міг встановити, що саме якісь конкретні обставини, вплинули на стан [PERSON] . Відтак, висновок експерта №836/01/2022 від 17.01.2022 є неналежним доказом в даній справі та не може бути прийнятий судом. З метою встановлення об`єктивної істини по даній справі був отриманий від психолога [PERSON] - експерта ТОВ «ЕКСПЕРТНО-ДОСЛІДНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ» №836/01/2022 від 17.01.2022 за результатами проведення психологічного дослідження щодо наявності ознак психотравмування [PERSON] , [INFO] , діями [PERSON] та консультаційних висновків спеціаліста [PERSON] від 01.03.2021 та 08.05.2021. Вважає, що конфліктна ситуація склалась між декількома учнями навчального закладу - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач в даному випадку не був стороною конфлікту між учнями, факт булінгу, який взагалі нічим не був підтверджений, не свідчить про наявність винних дій зі сторони Відповідача, розмір моральної шкоди невідомо, як визначений, та не підтверджений жодним чином, висновок експерта №836/01/2022 від 17.01.2022 є неналежним доказом. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести в зв`язку з розглядом справи: 3000 грн. - ознайомлення з матеріалами справи, консультація клієнта та узгодження правової позиції з клієнтом; 15000 грн. - підготовка та подання відзиву на позовну заяву про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору - 6 годин роботи адвоката; 15000 грн. - участь у судових засіданнях по справі (орієнтовно 5 судових засідань по 1 годині кожне) 2500 грн. - підготовка та подання клопотань по справі до суду (за кожне окреме клопотання), 7000 грн. підготовка та подання заперечень на відповідь на відзив, всього - 42500 грн. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Представник позивача адвокат Токовенко О.В. надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що обґрунтовуючи доводи щодо належного виконання умов договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS, відповідач зазначає, що [PERSON] , [INFO] , відвідувала Ліцей з метою відвідування занять, в тому числі в форматі онлайн і офлайн (особисто була присутня в закладі Відповідача). З такими доводами він категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив, що у листопаді 2020 року між неповнолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] сталася конфліктна ситуація. Вказана «конфліктна ситуація», як її називає відповідач, призвела неповнолітню [PERSON] до психотравмування, яке виразилося в підвищеній ситуативній тривожності, порушенні апетиту, астенізації (зниження функціональних можливостей центральної нервової системи, яке спостерігається після тяжких захворювань, психічних перенапружень або травм), симптому нудоти як сигналу організму позбавиться від болісних думок та конфліктних ситуацій, зниження мотивації відвідування школи через агресії з боку однокласників і не реагування на цю ситуацію (відсутність реакції) з боку школи; наявності психологічних страждань (дитина відчуває вибух навколо себе, прагнення відвернутися від дійсності, приховати обличчя; окреслити та захистити свої межі). Тобто, відсутність з боку Відповідача контролю на такі «конфліктні ситуації» призвело до психологічних страждань неповнолітньої [PERSON] , вчинені у навчальний час, тобто в той час, коли відповідач зобов`язаний був забезпечити безпечні психологічні умови дитини, що, в свою чергу, зроблено не було, що свідчить про неналежне виконання умов договору. Таким чином, у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань відповідач має відшкодувати збитки у сумі 80000 грн. та моральну шкоду у сумі 50000 грн., що відповідає положенню статті 611 ЦК України. Обґрунтовуючи свої доводи щодо відсутності факту булінгу відповідач посилається на те, що у листопаді 2020 року психологічна служба Ліцею скаргу батьків [PERSON] щодо цього, в зв`язку з чим наказом від 06.05.2021 т.в.о. керівника Ліцею було скликано комісію з розгляду випадків булінгу (цькування). 11.05.2021 відбулось засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування), яким встановлено відсутність ознак булінгу (цькування) у діях учня 7-го класу [PERSON] по відношенню до [PERSON] , відсутність будь-яких фактичних даних про наявність булінгу (цькування) по відношенню до учениці 7-го класу [PERSON] зі сторони учасників навчального процесу. Підставою для прийняття відповідного рішення став аналіз пояснювальних записок вчителів, практичного психолога, пояснень батьків, тощо. З такими доводами позивач категорично не погоджується, оскільки постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.06.2021 у справі №752/12715/21, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 08.10.2021, за матеріалами розгляду вказаного адміністративного протоколу тимчасово виконуючого обов`язки директора ліцею [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Так, судом першої та апеляційної інстанцій у справі № 752/12715/21 встановлено, що 06.05.2021 заступник директора з навчально- виховної роботи ТОВ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - ліцей «МЕЙН СКУЛ» Філіпенко Тетяна Олександрівна, яка виконувала обов`язки директора, не повідомила уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки боулінгу (цькування) учасника освітнього процесу відносно малолітньої [PERSON] . Диспозиція частини 5 статті 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу. Дійсно, жодну особу не було притягнуто до відповідальності за факт вчинення булінгу відносно неповнолітньої [PERSON] , оскільки тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності будь-якої особи вже на той час сплив, і в цьому не було ніякого сенсу. Відносно неповнолітньої [PERSON] з боку учнів та відсутності реагування на ці факти керівництва закладу здійснювалося психологічне насильство, яке призвело до психотравмування дитини, що проявляється у наявності шкоди, завданої психічному здоров`ю дитини в результаті стресових впливів дій та поведінки однокласників [PERSON] та [PERSON] , у вигляді систематичних цькувань дитини, а також відсутності реагування з боку адміністрації школи та вчителів, яке б сприяло зміні цієї ситуації, що підтверджується висновком експерта №836/01/2022 від 17.01.2022. Відповідач зобов`язаний забезпечити безпечні умови для психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини з урахуванням її індивідуальних потреб та забезпечити безпеку життєдіяльності дитини та нести відповідальність за дитину згідно із договором та чинним законодавством. Тому посилання відповідача на те, що він не є стороною конфлікту - це пряме визнання ним факту ухилення від виконання ним своїх обов`язків за договором, а тому є всі підстави для стягнення з нього збитків. Проведення психологічного дослідження, за результатами якого складений висновок було здійснено не виключно на підставі особистих свідчень [PERSON] , на дослідження між іншого було надано: копію заяви до ліцею від 05.05.2021; копію пояснювальної записки від 06.05.2021; копію повідомлень з месенджеру Viber з [PERSON] ; копію повідомлень з месенджеру Viber з менеджером по комунікаціям ліцею [PERSON]; копію повідомлень з месенджеру Viber з адміністрацією ліцею; копію повідомлень з месенджеру Viber з [PERSON] (мамою однокласника [PERSON]) та з [PERSON] (мамою однокласника [PERSON] ); копію консультації дитячого психіатра лікаря Черепухи О.В. від 10.05.2021; копію консультативного висновку спеціаліста [PERSON] від 01.03.2021 (з додатками); копію консультативного висновку спеціаліста [PERSON] від 08.05.2021 (з додатками). Тому твердження, що висновок є неналежним доказом в даній справі та не може бути прийнятий судом до розгляду при винесені рішення, є безпідставним та необґрунтованим. Просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача адвокат Дикань А.П. надав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що умовами договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS передбачений обов`язок сторін підписувати акти наданих послуг, де в окремому рядку зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не має. Крім того, позивач не застосовував будь-яких заходів для захисту своїх прав в будь- який інший спосіб, таких як визнання договору недійсним, окремих його положень, стягнення коштів за неприйнятну якість наданих послуг, які можуть бути підтверджені відповідними та припустимими доказами. Позивач не надавав жодних претензій в позасудовому або судовому порядку щодо наданих послуг. Як вже зазначалось, інших судових спорів з цими ж сторонами у відкритому реєстрі немає. Договір від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS про навчання не було розірвано позивачем, і він досі має заборгованість з оплати послуг, які були надані його дитині. Позивач по справі плутає поняття збитки та неналежно надані послуги, адже в позовній заяві позивач вказував, що хоче повернути собі оплату за надані послуги, а у відповіді на відзив називає ці 80000 грн. матеріальним збитком, при цьому ніяк не підтверджуючи, яким чином цей збиток був нанесений. Дійсно між неповнолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] сталася конфліктна ситуація. Однак, причинно-наслідковий зв`язок між конфліктною ситуацією та станом неповнолітньої [PERSON] позивачем ніяким чином не доведений. Консультативні висновки спеціаліста [PERSON] є корисними для позитивної динаміки психоемоційного стану [PERSON] , але їх не можна розглядати як об`єктивний аналіз ситуації, оскільки вони базуються на суб`єктивному анамнезі та не підтверджуються об`єктивними дослідженнями. Висновок експерта Експертно-дослідної служби України №836/01/2022 від 17.01.2022 не містить ґрунтовних об`єктивних аргументів щодо наявності факту булінгу зі сторони однокласників [PERSON] та її психологічної травми, тому він також не може розглядатися як об`єктивний аналіз ситуації. Для зроблення об`єктивного висновку щодо стану [PERSON] необхідно було провести детальну об`єктивну експертизу. Психологами фактично не було здійснено системний аналіз оточення [PERSON] , її відносин з батьками, друзями тощо. Самі висновки виконані на суб`єктивній оцінці її стану зі слів самої [PERSON] та її батьків. Більше того, висновок експерта №836/01/2022 від 17.01.2022 виконаний через достатньо тривалий час після описуваних в ньому подій, що взагалі об`єктивно не надає психологу можливості оцінити причинно-наслідковий зв`язок між станом [PERSON] та подіями, які в ньому описуються. Зобов`язання відповідача виконувались належним чином, що підтверджуються актами наданих послуг, підписаними сторонами та відсутністю претензій зі сторони позивача щодо обсягу та якості їх надання відповідачем. Відшкодування збитків повинно мати під собою доведені факти щодо винних дій відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між цими діями та збитками, які були заподіяні. Однак, після аналізу поданих позивачем документів не знайдено достатніх доказів того, що саме відповідач вчинив дії, які вплинули на стан [PERSON] . Також не доведено, що ці дії відповідача прямо призвели до збитків, які були заподіяні позивачу. Позивач також не надав достатньо обґрунтованих доказів щодо вимоги про компенсацію моральної шкоди, а також щодо понесених збитків, оскільки він не надав претензій зі сторони відповідача протягом дії договору. Сам факт звернення позивача до навчального закладу та надання пояснень про відсутність його дитини на уроках через «булінг» не може служити достатнім доказом існування цього факту. Відповідачем було проведено розслідування з цього приводу, але підтвердження булінгу не було отримано. Позивач же в свою чергу при наданні пояснень ніяким чином не підтвердив факт булінгу по відношенню до його дитини та не надав відповідні докази на це. Притягнення до відповідальності [PERSON] за не повідомлення уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України про випадок булінгу також не може служити доказом наявності подій булінгу в навчальному закладі. Голосіївський УП ГУНП у м. Києві не розпочинав жодних дій щодо підтвердження або спростування факту булінгу, тому твердження про сплив трьох місяців для притягнення до відповідальності взагалі не свідчать про жодний факт. Питання стягнення моральної шкоди повинно носити під собою підґрунтя доведеності винних дій сторони, яка вчинила дії, що призвели до питання такого стягнення. Відповідач же в свою чергу виконав умови договору про навчання та надав належним чином послуги; відповідач не був та не міг бути стороною конфлікту між учнями, що взагалі не є підставою доведеності його винних дій. [PERSON] у аналізі висновку експерта ТОВ «Експертно-дослідної служби України» №836/01/2022 від 17.01.2022 консультаційних висновків спеціаліста [PERSON] від 01.03.2021 та 08.05.2021 зробила висновки, у цьому висновку не наведено ґрунтовних об`єктивних аргументів щодо наявності факту булінгу зі сторони однокласників [PERSON] , [PERSON] зокрема, щодо наявності у [PERSON] ознак психологічної травми, причинно-наслідкових зв`язків ситуації, що склалась в класі, де навчається [PERSON] з її психоемоційним станом, не проаналізована загальна ситуація розвитку дівчини, наявність впливу супутніх факторів, які могли бути причиною такого її стану. Консультативні висновки спеціаліста [PERSON] від 01.03.2021 та 08.05.2021 базуються виключно на суб`єктивному анамнезі [PERSON] та її матері, мають непідтверджені об`єктивними дослідженнями інтерпретації. Надані висновки ніяким чином не доводять винність дій відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між станом дитини та відповідачем. Просив відхилити доводи, викладені у відповіді на відзив на позовну заяву, та у задоволені позовної заяви відмовити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивач адвокат Токовенко О.В. підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представника відповідача адвокат Дикань А.П. заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.01.2019. 04.08.2020 між [PERSON] та Ліцеєм був укладений договір №7-04-04-08/20 LMS, за умовами замовник замовляє та зобов`язується своєчасно сплатити (виступає платником за договором), а виконавець зобов`язується надати особисто або із залученням третіх осіб (далі - «Залучені особи», в однині «Залучена особа») освітні послуги, більш детально визначені сторонами в пунктах 1.2. та 1.9. цього Договору (надалі - «Послуги»), загальна договірна вартість (ціна) послуг за цим договором становить 80000 грн., без ПДВ за один навчальний рік, яка може сплачуватися щомісячними частинами (в розстрочку) за умовами цього Договору (п.1.1, п.1.9.1.2 договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS). Згідно з підпунктом 3.1.6. договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS Ліцей має обов`язки, встановлені цим Договором та чинним законодавством, в тому числі: забезпечити відповідно до критеріїв, встановлених виконавцем та чинним законодавством, безпечні умови для фізичного, психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини з урахуванням її індивідуальних потреб та забезпечити безпеку життєдіяльності дитини. Відповідно до п. 6.4.-6.5. договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS після закінчення окремого періоду надання Послуг (семестр, протягом якого мало місце надання послуг за цим договором, якщо інший період, за який оформлюється акт наданих послуг, не було погоджено сторонами) виконавець упродовж 5 (п`яти) робочих днів надає або надсилає Замовнику або особам, визначеним відповідно до п. 4.1.2. договору, акт наданих послуг (надалі - «Акт») у двох примірниках. Акт підписується замовником, один підписаний замовником примірник акту повертається замовником виконавцю не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після його отримання від виконавця. Якщо замовник у встановлений строк не підписав акт та не надав на нього мотивовані письмові зауваження у встановлений цим пунктом договору строк, акт вважається узгодженим (підписаним) замовником, а послуги згідно такого акту такими, що були надані належної якості та в об`ємі, визначеному договором. Таким чином - сторони узгоджують правову природу такого правочину, про що свідчить факт підписання цього договору на таких умовах. У зв`язку з наданням і отриманням послуг сторонами були оформлені акти надання послуг №1048 від 30.09.2020, №1049 від 31.10.2020, №1050 від 30.11.2020, №1051 від 31.12.2020, №35 від 31.01.2021, №35 від 31.01.2021, №635 від 28.02.2021, №810 від 31.03.2021, №811 від 30.04.2021, в яких зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не має. [PERSON] в період з вересня 2020 року по квітень 2021 року щомісячно сплачував Ліцею надані послуги в розмірі 8000 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій за цей період. 01.03.2021 за звернення [PERSON] з приводу скарг своєї доньки [PERSON] на систематичні знущання в школі «Мейнскул» клас «Кобра», починаючи з інциденту, який стався в листопаді 2020 року і по сьогоднішній день з боку однокласника [PERSON] був складений консультативний висновок спеціаліста з юридичної психології [PERSON] , згідно з яким батькам було рекомендовано звернутись до адміністрації школи щодо фактів булінгу. 05.05.2021 [PERSON] склав на адресу Ліцею заяву щодо вчинення відносно його доньки [PERSON] булінгу від її однокласника [PERSON] , яка була зареєстрована в журналі реєстрації заяв про випадку булінгу (цькування). Згідно з пояснювальною запискою вчителя математики [PERSON] від 06.05.2021 між [PERSON] , [PERSON] та їх однокласником [PERSON] восени 2020 року відбувся конфлікт, який був повністю вичерпаний за участю психолога ліцею. 06.05.2021 [PERSON] склав на адресу Ліцею пояснювальну записку щодо відсутності його доньки [PERSON] на заняттях в Ліцеї з 27.04.2021 по причині булінгу від однокласника [PERSON] . Згідно з пояснювальною запискою практичного психолога Ліцею [PERSON] від 07.05.2021 психологічна служба отримала скаргу від [PERSON] та [PERSON] щодо конфліктної ситуації між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , після чого відбулась консультаційна зустріч з батьками та ученицею, а також з батьками [PERSON] , в ході якої були обговорені особливості поведінки [PERSON] та обговорена стратегія виховних комунікацій щодо нього з боку батьків. 08.05.2021 за зверненням [PERSON] з приводу скарг своєї доньки [PERSON] з приводу бажання отримати психологічну допомогу з причини припинення відвідування школи був складений консультативний висновок спеціаліста з юридичної психології [PERSON] , згідно з яким батькам [PERSON] рекомендовано, поміж іншого, з метою попередження ескалації психоемоційного насильства та виникненні потенційної загрози фізичної агресії звернутися з заявою про факти булінгу до відповідних органів поліції та МОН України. 11.05.2021 відбулось засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) у Ліцеї, яка встановила відсутність ознаку булінгу (цькування) в діях учня [PERSON] по відношенню по [PERSON] , та не вважала дану ситуацію проявом булінгу. 12.11.2021 [PERSON] звернувся до ТОВ «Експертно-дослідна служба України» з заявою про призначення експертного психологічного дослідження щодо [PERSON] , на вирішення якого поставив питання про те, які індивідуально-особливості дитини [PERSON] , [INFO] , чи наявні ознаки психотравмування [PERSON] , [INFO] , пов`язані із діями [PERSON] учня ліцею «Мейн скул», якщо так, то які? 17.01.2022 за результатами проведення психологічного дослідження був складений висновок експерта №836/01/2022, згідно з яким було виявлено ознаки психотравмування [PERSON] , [INFO] , що проявляється в наявності шкоди, завданої психічному здоров`ю дитини в результаті стресових випливів та поведінки однокласників [PERSON] та [PERSON] , у вигляді систематичних цькувань дитини, а також відсутності реагування з боку адміністрації школи та вчителів, яке б сприяло зміні цієї ситуації. 17.02.2023 практичним психологом [PERSON] був складений аналіз висновку експерта ТОВ «Експертно-дослідна служба України» від 17.01.2022 №836/01/2022, згідно з яким зроблено висновок про те, що у висновку від 17.01.2022 №836/01/2022 не наведено ґрунтовних об`єктивних аргументів щодо наявності факту булінгу з боку однокласників [PERSON] , зокрема, [PERSON] , наявності у [PERSON] ознак психологічної травми, причинно-наслідкових зв`язків ситуації, що склалась в класі, де навчається [PERSON] з її психоемоційним станом, не проаналізована загальна ситуація розвитку дівчини, наявність впливу супутніх факторів, які могли бути причиною такого її стану. Для констатації наявності психотравми необхідна більш глибока об`єктивна діагностика соціальної ситуації життя та розвитку дитини, [PERSON] , з ретроспективним анамнезом життя дівчинки, її формування, аналізом всіх факторів, що можуть впливати на актуальний психоемоційний стан дівчинки. Експерт робить висновки на підставі суб`єктивного анамнезу ситуації зі слів дівчини та її батьків, що має однобічний, упереджений характер та не є об`єктивним аналізом. Консультативні висновки спеціаліста [PERSON] від 01.03.2021 та 08.05.2021 базуються виключно на суб`єктивному анамнезі [PERSON] та її матері, мають непідтверджені об`єктивними дослідженнями інтерпретації. В той же час зміст психоедукації і рекомендацій спеціаліста [PERSON] відповідає наявному психоемоційному стану [PERSON] та може сприяти позитивній динаміці при їх системному та регулярному впровадженні. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про освіту» визначено, що булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого; Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про освіту» встановлено, що засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа) здійснює контроль за виконанням плану заходів, спрямованих на запобігання та протидію булінгу (цькуванню) в закладі освіти; розглядає скарги про відмову у реагуванні на випадки булінгу (цькування) за заявами здобувачів освіти, їхніх батьків, законних представників, інших осіб та приймає рішення за результатами розгляду таких скарг; сприяє створенню безпечного освітнього середовища в закладі освіти та вживає заходів для надання соціальних та психолого-педагогічних послуг здобувачам освіти, які вчинили булінг (цькування), стали його свідками або постраждали від булінгу. Судом встановлено, що між сторонами був укладений платний договір про надання освітніх послуг, за умовами якого відповідач зобов`язався надати позивачу освітні послуги щодо навчання дитини [PERSON] у сфері повної загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів на рівні початкова або базова середня освіта, а позивач прийняти та своєчасно оплатити надані послуги в розмірі 80000 грн. в порядку та на умовах, визначених цим договором. Позивач позовні вимоги про стягнення коштів в сумі 80000 грн. обґрунтовує тим, що Ліцей неналежно виконав умови договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS в частині взятих на себе зобов`язань щодо забезпечення безпечних умов для психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини, а тому кошти, сплачені за надання освітніх послуг за 2020-2021 роки, підлягають поверненню в повному обсязі. Суд відзначає, що підпунктом 3.1.6. договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS встановлено, що Ліцей має обов`язки, встановлені цим Договором та чинним законодавством, в тому числі: забезпечити відповідно до критеріїв, встановлених виконавцем та чинним законодавством, безпечні умови для фізичного, психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини з урахуванням її індивідуальних потреб та забезпечити безпеку життєдіяльності дитини. При цьому у п. 6.4.-6.5. договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS встановлений порядок надання замовником мотивованих письмових зауважень щодо обсягу та якості наданих виконавцем послуг та порядок підтвердження надання належної якості та об`єму послуг, визначених у договорі. Обов`язок виконання умов договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS в рівній мірі покладається на обидві його сторони, а тому позивач, у випадку надання, на його думку, послуг неналежної якості мав право відповідно до умов укладеного договору не підписувати акт виконаних робіт та надати на нього мотивовані письмові зауваження у встановлений договором строк із зазначенням своїх претензій щодо якості виконання умов договору, зокрема, незабезпечення Ліцеєм відповідно до критеріїв, встановлених виконавцем та чинним законодавством, безпечних умов для фізичного, психологічного здоров`я та емоційного благополуччя дитини [PERSON] . Проте [PERSON] в період з вересня 2020 року по квітень 2021 року щомісячно сплачував Ліцею надані освітні послуги в розмірі 8000 грн. щомісячно, що підтверджується копіями платіжних інструкцій за цей період, а також підписав акти надання послуг №1048 від 30.09.2020, №1049 від 31.10.2020, №1050 від 30.11.2020, №1051 від 31.12.2020, №35 від 31.01.2021, №35 від 31.01.2021, №635 від 28.02.2021, №810 від 31.03.2021, №811 від 30.04.2021, в яких зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не має. Зазначене дає підстави для висновку, що оскільки замовник погодив акти, то це означає, що послуги згідно такого акту були надані належної якості та в об`ємі, визначеному договором, що в свою чергу, виключає наявність спричинення позивачу відповідачем збитків за період з вересня 2020 року по квітень 2021 року та спростовує доводи позивача про неналежне виконання Ліцеєм умов договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS. [PERSON] в період з вересня 2020 року по квітень 2021 року сплатив Ліцею за надані послуги грошові кошти в загальному розмірі 64000 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій. Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що позивач не сплатив Ліцею кошти в сумі 16000 грн. у травні та червні 2021 року, що передбачено п. 1.9.1.5 договору від 04.08.2020 №7-04-04-08/20 LMS, а тому вимога стягнути кошти, які позивач не сплачував є явно необґрунтованою. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні вищезазначених позовних вимог в сумі 80000 грн. слід відмовити в повному обсязі. Щодо вимог про відшкодування позивачу моральної шкоди в сумі 50000 грн. суд відзначає наступне. Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що бездіяльністю посадових осіб Ліцею неповнолітній дитині в результаті стресових впливів дій та поведінки однокласників [PERSON] та [PERSON] у вигляді систематичних цькувань, а також відсутності реагування з боку адміністрації Ліцею та вчителів, яке б сприяло зміні цієї ситуації (укриття факту булінгу), спричинено моральну шкоду. Тобто позивач зазначає, що моральну шкоду було спричинено його неповнолітній дитині [PERSON] бездіяльністю з боку адміністрації Ліцею , яка виразилась в укритті факту булінгу, та діями однокласників [PERSON] та [PERSON] у вигляді систематичних цькувань. Суд вважає, що притягнення т.в.о. обов`язки директора Ліцею [PERSON] до адміністративної відповідальності за неповідомлення про факт булінгу не перебуває у причинному зв`язку зі спричиненням неповнолітній доньці позивача моральної шкоди. Оскільки у позові зазначено, а також було підтверджено представником позивача в судовому засіданні під час розгляду справи, що, починаючи з листопада 2020 року, під впливом певних дій з боку однокласника [PERSON] , [PERSON] стала відчувати себе пригнічено, безпричинно стала плакати, відмовлялася йти до школи, стала більш замкнутою, з`явився страх, що її ніхто не може захистити, а також психосоматичні реакції: нудота, тривала втрата апетиту, підвищена втомлюваність. З пояснювальної записки [PERSON] від 06.05.2021 встановлено, що його донька [PERSON] відсутня на заняттях в Ліцеї з 27.04.2021 по причині булінгу від однокласника [PERSON] . Аналіз наведених доводів та доказів дає підстави для висновку, що бездіяльність уповноваженої посадової особи Ліцею щодо неповідомлення про факт булінгу (цькування) не перебуває у причинному зв`язку зі спричиненням моральної шкоди [PERSON] , яка на момент звернення позивача з заявою про факт булінгу 05.05.2021 та неповідомлення Ліцею правоохоронних органів про факт булінгу (цькування) вже з 27.04.2021 не відвідувала заняття. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Так, згідно з висновком від 17.01.2022 №836/01/2022, складеного за результатами проведення психологічного дослідження, було виявлено ознаки психотравмування [PERSON] , [INFO] , що проявляється в наявності шкоди, завданої психічному здоров`ю дитини в результаті стресових випливів та поведінки однокласників [PERSON] та [PERSON] , у вигляді систематичних цькувань дитини, а також відсутності реагування з боку адміністрації школи та вчителів, яке б сприяло зміні цієї ситуації. При цьому суд зауважує, що згідно з заявою [PERSON] , адресованій ТОВ «Експертно-дослідна служба України», про призначення експертного психологічного дослідження щодо [PERSON] на вирішення він поставив питання про те, які індивідуально-особливості дитини [PERSON] , [INFO] , чи наявні ознаки психотравмування [PERSON] , [INFO] , пов`язані із діями [PERSON] учня ліцею «Мейн скул», якщо так, то які? Питання про те, чи наявні ознаки психотравмування [PERSON] , [INFO] , пов`язані із діями завданої психічному здоров`ю дитини в результаті стресових впливів та поведінки [PERSON] та відсутності реагування з боку адміністрації школи та вчителів, яке б сприяло зміні цієї ситуації, на експертне дослідження позивачем не виносилось, а надання експертом висновку про те, що ознаки психотравмування [PERSON] , [INFO] , що проявляється в наявності шкоди, завданої психічному здоров`ю дитини в результаті стресових впливів та поведінки однокласника [PERSON] , у вигляді систематичних цькувань дитини, а також відсутності реагування з боку адміністрації школи та вчителів, яке б сприяло зміні цієї ситуації, виходить за межі замовленого позивачем експертного дослідження, а тому в цій частині не приймається судом. Також суд зауважує, що позивачем у цій справі є [PERSON] , який зазначений як позивач. При цьому відомості про те, що позивачем по цій справі є [PERSON] , а [PERSON] діє як її законний представник, відсутні. За таких обставин з урахуванням вищенаведених висновків суду вимога позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача на його користь, як особи, яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , є також необґрунтованою. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що у задоволенні вищезазначених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. слід відмовити в повному обсязі. Щодо решти доводів сторін суд відзначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача судові витрати не стягуються, оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed