Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

02 червня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20 липня 2002 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області за актовим записом № 4. Від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені, у зв`язку з чим було прийнято рішення розірвати шлюб. Зазначила, що з відповідачем проживають окремо, а діти фактично проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 червня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. 28 червня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає про те, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однак в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що він має проблеми зі здоров`ям та час від часу проходить лікування, на що витрачає значні кошти. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, а також просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача\~ адвокат\~Лопатюк Ю.\~Л.,\~яка діє\~на підставі\~ордеру на\~надання правничої\~(правової)\~допомоги від\~02\~серпня 2023\~року №\~1222326,\~ у\~судове засідання\~не з`явилася,\~надала до\~суду заяву,\~в якій\~просила розглядати\~справу за\~її відсутності,\~зазначила,\~що сторона\~відповідача заперечує\~щодо задоволення\~позовних вимог\~в частині\~визначеного позивачем\~розміру аліментів,\~які підлягають\~стягненню з\~відповідача,\~посилаючись на\~те,\~що відповідач\~має проблеми\~зі здоров`ям,\~у зв`язку\~з чим\~вимушений витрачати\~значну частину\~грошових коштів\~на лікування\~та не\~має можливості\~сплачувати аліменти\~у розмірі\~1/3 з усіх видів заробітку (доходу). Зауважила на тому, що діти наразі проживають разом з відповідачем. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи та досліджених в судовому засіданні доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 липня 2002 року Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області за актовим записом № 4 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 20 липня 2002 року Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області). Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20 лютого 2008 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 19 вересня 2018 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 01 червня 2023 року, малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за місцем проживання батьків за адресою: [ADDRESS] . Положеннями ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ №789-ХІІвід 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондує конституційному обов`язку батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що малолітні - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані разом з батьками - сторонами по справі за адресою: [ADDRESS] , при цьому як встановлено з матеріалів справи та не заперечується відповідачем діти фактично мешкають з позивачкою та перебувають на її утриманні, крім того зазначена обставина не є підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів, з огляду на те, що спільне місце реєстрації позивача разом із відповідачем та дитиною в одній квартирі не є безумовною підставою вважати, що таке проживання за змістом ґрунтується на інституті сім`ї та відповідач надавав матеріальну допомогу дружині та дочці, при цьому суд враховує, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, однак заперечує щодо визначеного відповідачем розміру стягнення. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує стан здоров`я як дітей, так і відповідача, їх матеріальний стан, той факт, що відповідач інших непрацездатних або неповнолітніх утриманців не має, адже жодних доказів на спростування вказаної інформації відповідачем суду не надано. Суд враховує, що відповідач має захворювання, зокрема: гіпертонічна хвороба, дисциркуляторна енцефалопатія, що підтверджується долученою до матеріалів справи випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, при цьому доказів того, що відповідач є інвалідом, матеріали справи не містять, а отже відповідач є працездатним та зобов`язаний разом з позивачкою у рівних частках нести матеріальну відповідальність за дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає можливим позовну заяву задовольнити та стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 02 червня 2023 року до досягнення дітьми повноліття. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved