Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON] - [INFO], яка проживає разом з позивачем. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через те що в них різні погляди на сімейне життя. Відповідач скрив від неї свій стан здоров`я, що негативно позначилося на їх стосунках. Між ними часто виникали суперечки, непорозуміння, втрачені всі фізичні та духовні цінності. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Наміру зберегти сім`ю з відповідачем у неї немає, вони втратили почуття любові один до одного, не цікавляться один одним. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер. Стислий виклад позиції сторін : Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача поступила заява, в якій просить справу слухати в їх відсутності. Позовні вимоги підтримує. Щодо стягнення транспортних та поштових витрат по справі відмовився. Просив шлюб між сторонами розірвати, неповнолітнню дитини залишити проживати з матір`ю, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1073, 60 грн. Відповідач та його представник в судове засідання також не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлені вчасно. Однак від представника відповідача поступила заява в якій просить справу слухати в їх відсутнсоті. Просили не брати до увагу заяву про надання строку на примирення, відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. не заперечили, просили вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позовної заяви. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч.3 ст.223 ЦПК. Згідно із ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.05.2023 р. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклади шлюб 28 жовтня 2021 року в Надвірнянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно Західного міжрегіонального управління Мінітстерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №315, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). В сторін від шлюбу народилася дитина: дочка [PERSON] [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). З корінця медичного висновку № 46 про дитину інваліда до 18 років від 10.06.2022 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] хворіє за спадкове захворювання (а.с. 5-6). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до частини 9 та 10 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1 ст.24 СК ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат по справі, суд прийшов до наступних висновків. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем[PERSON] сплачено судових збір в сумі 1073,60 грн. (а.с.9). На підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 536,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що дорівнює 536,80 грн, суд покладає на відповідача. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт стороною позивача надано договір про надання правової допомоги який укладено між позивачем [PERSON] та адвокатом Романко Д.М. № 04 від 26.05.2023 (а.с. 8). Згідно квитанцій №0003 від 26.05.2023 року за складання процесуальних документів та представлення інтересів в суді позивачем було сплачено 3000,00 грн. адвокату Романко Д.В. (а.с. 7). З огляду на зміст викладених норм чинного законодавства України, виконуючи положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України та враховуючи оцінені судом докази щодо понесення стороною позивача витрат пов`язаних з розглядом справи і встановлені судом обставини стосовно дійсного понесення судових витрат, враховуючи позицію представника відповідача, яка не заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу, суд прийшов до висновку, що сума судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 3000,00 грн відповідає заявленим в попередньому (орієнтовному) розрахунку, співмірною із складністю справи, часом витраченим адвокатом і обсягом наданих ним послуг. Тому за розгляд справи судом з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню - 3000,00 грн. сплачених витрат на професійну правничу допомогу. Висновки суду: Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин. Їх шлюб існує формально. Примушування позивача до збереження шлюбних стосунків з відповідачем суперечить вимогам закону. Отже, враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, категоричну позицію сторін, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, що є підставою для розірвання шлюбу. Неповнолітню дитини: [PERSON] -[INFO] залишити проживати разом з матір`ю [PERSON] . При цьому суд зазначає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. На підставі ст.ст. 7, 24, 55, 112,113 СК України та

Outcome: approved