Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

У квітні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КНП Ковельське МТМО Ковельської міської ради Волинської області, з участю третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області, про скасування акту розслідування випадку гострого професійного захворювання форми Н-1/НП від 08.11.2021 щодо смерті медичної сестри [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що його мати - [PERSON] , [INFO] , з 26.08.1991 працювала медичною сестрою поліклініки Центральної районної лікарні Ковельського МТМО. 01.04.2021 у [PERSON] було діагностовано коронавірусну інфекцію шляхом полімеразно-ланцюгової реакції, про що зазначено у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.04.2021, виданої лікуючим лікарем [PERSON] , і в консультаційному висновку лікаря інфекціоніста [PERSON] від 29.09.2021. З 07.04.2021 по 17.04.2021 [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії Ковельської МТМО з діагнозом «Внутрішньомозковий крововилив в ділянці базальних гангліїв праворуч з проривом у шлуночкову систему. Гострий двобічний гемісферний субарахноїдальний крововилив, СОVID-19, підтверджений ПЛР-тестом від 01.04.2021, набряк-набухання головного мозку; Мозкова кома III; Розсіяний склероз цереброспінальна форма з помірним правобічним геміпарезом, вираженими статико-координаторними порушеннями, стійкою церебростенією» (епікриз посмертний). [INFO] [PERSON] померла. За фактом смерті [PERSON] . Ковельським МТМО було проведене розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що сталося [INFO] . Рішенням комісії даний випадок визнаний таким, що не пов`язаний із виробництвом. За результатами розслідування 08.11.2021 складено акт за формою Н-1/НП. Позивач вважає таке рішення відповідача необґрунтованим, прийнятим на підставі суперечливих даних і з порушенням приписів чинного законодавства. Зокрема вказує на порушення визначених Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.219 №337 (далі Порядок №337) строків проведення розслідування (подія мала місце у квітні 2021 року, а розслідування проведено у жовтні 2021 року). Позивач зазначає про недотримання спеціального порядку проведення розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, яке віднесено до компетенції Держпраці та/або її територіальних органів. З урахуванням наведеного позивач просив: визнати незаконним і скасувати акт розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що сталось 02.04.2021, за формою Н-1/НП від 08.11.2021 і зобов`язати Ковельське МТМО провести повторне розслідування. Ухвалою суду про відкриття провадження від 03.05.2022 визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи. У відзиві на позовну заяву (а.с.96, т.1) КНП Ковельське МТМО вважає позов передчасним, мотивуючи тим, що згідно з п.141-13 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінетів міністрів України від 17.09.2019 №337 (далі Порядок) передбачено, що протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 члени сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноважені ними особи мають право звернутися до закладу охорони здоров`я щодо призначення повторного розслідування у зв`язку з незгодою з причинами настання гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, або з висновком комісії, які викладені в акті форми Н-1. За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії, керівником закладу охорони здоров`я призначається повторне розслідування випадку гострого професійного захворювання. Повторне розслідування проводиться комісією в іншому складі. Висновок повторного розслідування може бути оскаржений в судовому порядку. Член сім`ї померлої [PERSON] не звертався із заявою про проведення повторного розслідування. На думку відповідача результати первинного розслідування не можуть бути предметом оскарження. У письмових поясненнях третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області (а.с.94, т.1) зазначено, що на виконання статті 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1645-ІІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 498 «деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2» страхові виплати проводяться Фондом соціального страхування України у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України Порядок №337. Пунктом 141-1 цього Порядку передбачено, що розслідування проводиться комісією, утвореною керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник. Фонд не приймав участі у розслідуванні факту смерті медичного працівника [PERSON] . У відповіді на відзив (а.с. 116, т.10) та у запереченнях (а.с.121, т.1) сторони додатково мотивували попередньо висловлені позиції. Ухвалою суду від 27.05.2022 за клопотанням представника позивача, з урахуванням позиції представників відповідача, призначена судово-медична експертиза для визначення причин смерті [PERSON] (а.с.133, т.1). Провадження у справі поновлено 17.10.2022. Ухвалою суду від 11.11.2022 призначена комісійна судово-медична експертиза, проведення якої доручено Івано-Франківському обласному бюро судово-медичних експертиз. 15.03.2023 на адресу суду надійшов висновок експертизи №5 від 21.02.2023 (а.с.228, т.1). 27.03.2023 від відповідача КНП Ковельське МТМО надійшло клопотання про відкладення судового розгляду на час достатній для розгляду заяви представника позивача [PERSON] про проведення повторного розслідування смерті медичної сестри з урахуванням висновків комісійної судово-медичної експертизи. 06.04.2023 відповідачем КНП Ковельське МТМО подано клопотання (а.с.1, т.2) про залучення до справи співвідповідача - Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці. У клопотанні зазначено, що під час вивчення правових підстав для проведення повторного розслідування встановлено, що [PERSON] працювала на посаді сестри медичної поліклініки, яка надає медичну допомогу в амбулаторних умовах, відповідно Порядку №337 цей випадок підлягає спеціальному розслідуванню комісією, створеною Держпрацею / або її територіальними органами, роботодавець вправі проводити розслідування лише у випадку надання органом Держпраці письмового доручення. Таке доручення щодо розслідування факту смерті [PERSON] не надавалось. Ураховуючи наведене КНП Ковельське МТМО не вправі було проводити первинне розслідування і не вправі проводити повторне розслідування. 01.05.2023 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Богомазової І.О. (а.с.54, т.2) про зменшення позовних вимог, у якій зазначено, що Ковельське МТМО грубо порушило Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань, та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337, а саме самостійно провело первинне розслідування, в той час як згідно з п.10 Порядку розслідування випадків смерті медичної сестри поліклініки (посада яку обіймала на день смерті [PERSON] ) віднесено до компетенції територіальних органів Держпраці. З урахуванням наведеного Ковельське МТМО не вправі проводити повторне розслідування, тому позивач зменшує позовні вимоги в цій частині і просить визнати незаконним і скасувати акт розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 02.04.2021, за формою Р-1/НП від 08.11.2021, в Ковельському некомерційному підприємстві Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання Ковельської міської ради Волинської області, зі смертельним наслідком, з медичною сестрою поліклініки центральної районної лікарні Ковельського МТМО, [PERSON] . Ухвалою суду від 23.05.2023 до участі в справі залучено Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, як третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 14.06.2023 провадження у справі за позовною вимогою про зобов`язання Ковельського МТМО провести повторне розслідування закрито у зв`язкою з відмовою позивача від цієї вимоги. У письмових поясненнях (а.с.83, т.2) Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці просило врахувати те, що смертельний випадок із медичною сестрою [PERSON] дійсно підлягає спеціальному розслідуванню органами Держпраці. Проте розслідування вже проведено КНП Ковельське МТМО, тому просять прийняти у справі законне і обґрунтоване рішення. 28.06.2023 від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, залучення співвідповідача і надана суду нова редакція позовної заяви. Представник позивача просить вважати поважним пропущення строку подання таких клопотань з огляду на воєнний стан і залучити до справи Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, яке зобов`язано було провести розслідування факту смерті медичного працівника, як співвідповідача. Ухвалити рішення за двома позовними вимогами: 1) визнати незаконним та скасувати акт розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 02.04.2021, за формою Н-1/НП від 08.11.2021, в Комунальному некомерційному підприємстві Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання Ковельської міської ради Волинської області, зі смертельним наслідком, з сестрою медичною поліклініки (лікарського кабінету) центральної районної лікарні Ковельського МТМО, [PERSON] . 2) зобов`язати Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці провести спеціальне розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 02.04.2021 в Комунальному некомерційному підприємстві «Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання Ковельської міської ради Волинської області», зі смертельним наслідком, з сестрою медичною поліклініки (лікарського кабінету) центральної районної лікарні Ковельського МТМО, [PERSON] . Ухвалою суду від 19.07.2023 у задоволенні клопотання відмовлено. З урахуванням наведеного судом прийнято рішення за позовом у первісній редакції за вимогою [PERSON] до КНП Ковельське МТМО про визнання незаконним і скасування акту розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що сталось 02.04.2021, за формою Н-1/НП від 08.11.2021. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , окрім наведених у позові мотивів, просила врахувати бездіяльність органів Держпраці, які наділені законодавством повноваженнями не лише проводити спецрозслідування, але й контролювати правильність і своєчасність розслідування фактів смерті працівників, скасовувати акти підприємст і давати обов`язкові до виконання вказівки. У випадку зі смертю медичної сестри [PERSON] орган Держпраці з 2021 року не відреагував належним чином на проведення розслідування неуповноваженим органом, і не зважаючи на встановлені в ході судового розгляду справи обставини не розпочав спецрозслідування, покликаючись на наявність нескасованого акту. Просила скасувати оскаржуваний акт, як такий, що прийнятий неуповноваженим органом і стягнути з відповідача судові витрати на пофесійну правничу допомогу в розмірі 24\~000 гривень. Представники відпоповідача КНП Ковельське МТМО Наконечний І.Г, [PERSON] просили врахувати надані представниками Держпраці усні консультації, які фактично погоджували проведення медичним закладом первинного розслідування випадку смерті [PERSON] і зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 10\~000 гривень. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був зареєстрований і проживав разом з матір`ю [PERSON] ( а.с.10,11 т.1, а.с.124 т.2). [PERSON] з 26.08.1991 по день захворювання працювала медичною сестрою поліклініки центральної районної лікарні Ковельського МТМО (а.с.46-48, т.1). Останній раз перебувала на роботі 01.04.2021, згідно своїх функціональних обов`язків допомагала лікарю-офтальмологу вести прийом амбулаторних хворих в лікарському кабінеті поліклініки ЦРЛ Ковельського МТМО. Захворіла 29.03.2021 ( а.с.39 т.1). 07.04.2021 госпіталізована до інфекційного відділення Ковельського МТМО з діагнозом «Гостре порушення мозкового кровообігу. Коронавірусна хвороба. Підтвердження ПРЛ від 01.04.2021». Перебувала на ШВЛ з 07.04.2021 по 17.04.2021. [PERSON] померла [INFO] ( а.с.12, 65 т.1). Розслідування гострого професійного захворювання зі смертельним наслідком, що сталось 02.04.2021 з потерпілою [PERSON] проводилося комісією Ковельського МТМО, яка утворена наказом генерального директора від 18.10.2021 №469-с. За результатами розслідування комісія дійшла висновку, що\~\~гостре професійне захворювання зі смертельним наслідком, пов`язане з інфікуванням гострою респіраторною хворобою\~COVID-19, що сталося з медичною сестрою поліклініки [PERSON] не підпадає під «Обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом», які викладено в пункті 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337. 08.11.2021 комісією складено акт за формою Н-1/НП, затверджений генеральним директором Ковельського МТМО ( а.с.33 т.1). Відповідно до\~статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до частини першої\~статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частинами першою, другою\~статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України)\~передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із\~статтею 171 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Частиною другою\~статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування»\~встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до\~Закону України «Про охорону праці». Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності врегульована Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337\~(далі - Порядок\~№ 337). Згідно частини першої статті 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Наказом Міністерства охорони здоров`я від 25.02.2020 № 521 «COVID-19» віднесений до професійних захворювань. Процедура розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 окремо передбачена пунктами 141-1 - 141-14 Порядку № 337. Визначено, що розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом\~SARS-CoV-2 (далі - медичні працівники), внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб проводиться комісією з розслідування гострого професійного захворювання\~COVID-19, спричиненого коронавірусом\~SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку (далі - комісія), утвореною керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник. Керівник закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник, смерть якого настала внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (далі - медичний працівник, що помер внаслідок інфікування), зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання інформації про випадок смерті медичного працівника надати повідомлення згідно з додатком 2 у паперовій формі: територіальному органу Держпраці; робочому органу Фонду; уповноваженому органу управління або наглядовій раді закладу охорони здоров`я (у разі її утворення). Комісія утворюється у складі голови та членів комісії наказом керівника закладу охорони здоров`я не пізніше наступного робочого дня з дня надсилання повідомлення про настання нещасного випадку. До складу комісії входять представники закладу охорони здоров`я: керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку керівником закладу охорони здоров`я покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії);посадова особа, відповідальна за організацію лікувального процесу; представник кадрової служби; представник фінансово-економічної служби; представник юридичної служби; представник первинної організації профспілки, представником якої був медичний працівник, що помер внаслідок інфікування (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці). Розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводиться комісією протягом п`яти робочих днів з дня її утворення. Керівник закладу охорони здоров`я повинен надіслати оригінали актів за формою Н-1 протягом двох робочих днів після їх затвердження: - територіальному органу Держпраці за місцем настання випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку; - робочому органу Фонду за місцем настання випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку; - членам сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноваженим ними особам. Оригінали актів за формою Н-1 разом з іншими матеріалами розслідування зберігаються закладами охорони здоров`я відповідно до строків зберігання, нормативно встановлених типовими та галузевими переліками видів таких документів, затверджених відповідно до законодавства. Протягом трьох років з дати отримання акта за\~формою Н-1\~члени сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноважені ними особи мають право звернутися до закладу охорони здоров`я щодо призначення повторного розслідування у зв`язку із незгодою з причинами настання гострого професійного захворювання\~COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1. За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії, керівником закладу охорони здоров`я призначається повторне розслідування випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку. Повторне розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводиться комісією в іншому складі. Висновки повторного розслідування випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, можуть бути оскаржені лише у судовому порядку. За приписами пунктів 141-1-141-14 Порядку №337 проведення розслідування самим медичним закладом можливе лише у випадку смерті медичного працівника державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають зокрема в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) медичну допомогу. Медична сестра поліклініки надає в розумінні статті 35-2 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я» спеціалізовану (вторинну) медичну допомогу в амбулаторних умовах. У зв`язку з цим медична сестра поліклініки розпорядженням Керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації медико-біологічного характеру державного рівня, пов`язаної із поширенням корона вірусної хвороби COVID-19 від 14.01.2021 №1 не включена до Переліку посад медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом\~SARS-CoV-2. Таким чином, розслідування смерті медичної сестри поліклініки [PERSON] підлягало розслідуванню в загальному порядку. У пункті 10 Порядку №337 визначено, що гострі професійні захворювання, що призвели до тяжких наслідків чи смерті підлягають спеціальному розслідуванню. Комісію із спеціального розслідування утворює орган Держпраці та/або її територіальні органи протягом одного дня після отримання від роботодавця письмового повідомлення про гостре професійне захворювання ( пункти 14,15). Держпраці вправі письмово доручити на проведення розслідування підприємством лише у разі тяжких наслідків, а не смерті працівника ( частина друга пункту 10 Порядку). У пункті 33 Порядку\~№ 337 перелічені дії, які зобов`язана виконати комісія (спеціальна комісія), зокрема: провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії згідно з додатком 4; обстежити місце, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол згідно з додатком 5, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, згідно з додатком 6 і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо) згідно з додатком 7, опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них, згідно з додатком 8; вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо для встановлення причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці; вивчити документи, що дають змогу відстежити походження нехарчової продукції, під час використання (експлуатації) якої сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) або використання (експлуатація) якої могло стати їх причиною (договори, товарно-супровідну документацію тощо), і подати інформацію про таку продукцію та документи про її походження до відповідного органу державного ринкового нагляду (у разі проведення спеціального розслідування); розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та/або гострим професійним захворюванням (отруєнням), у тому числі пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів з охорони праці; скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого. Крім того, орган Держпраці наділений контрольними функціями. Згідно з пунктом 55 Порядку № 337 посадова особа Держпраці або її територіального органу має право перевіряти об`єктивність розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) комісією підприємства (установи, організації), якість оформлених матеріалів та їх відповідність вимогам цього Порядку, а також отримувати іншу інформацію та документи від роботодавця, що стосуються нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння). За результатами перевірки матеріалів розслідування та/або у разі відмови роботодавця провести розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) чи скласти або затвердити акт за формою Н-1, а також у разі приховування факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) посадова особа Держпраці або її територіального органу має право видавати обов`язковий до виконання припис за формою Н-9 згідно з\~додатком 24\~щодо проведення розслідування, оформлення матеріалів розслідування відповідно до вимог цього Порядку. Відповідно до пункту 56 Порядку № 337 роботодавець після одержання обов`язкового до виконання припису за\~формою Н-9\~зобов`язаний протягом 10 робочих днів забезпечити вжиття зазначених у ньому заходів, а також притягти до відповідальності працівників, які допустили порушення вимог законодавства. Про вжиття заходів роботодавець письмово повідомляє Держпраці або її територіальному органу в установлений у приписі строк. Згідно з пунктом 57 Порядку № 337 за результатами перевірки об`єктивності розслідування, проведеного комісією підприємства (установи, організації), та у разі виявлення факту недотримання вимог нормативно-правових актів Держпраці або її територіальним органом може бути прийнято рішення про призначення одного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння). Якщо Держпраці не прийнято рішення про проведення спеціального розслідування, результати роботи комісії, утвореної роботодавцем, оскаржуються потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) лише у судовому порядку. Рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за\~формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні). В ході судового розгляду встановлено, що Управління Держпраці у Волинській області листом від 23.10.2021 погоджувало Ковельському МТМО строки проведення розслідування (а.с.72 т.2), отже було обізнано із фактом смерті медичного працівника [PERSON] . Також у травні 2023 року представник позивача зверталась до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці із заявою про проведення спеціального розслідування (а.с.101 т.2), а Ковельське МТМО надіслало повідомлення за встановленою формою (а.с.111-123, т.2). На час ухвалення рішення органом Держпраці спеціальне розслідування не призначено. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Верховний Суд\~ у\~постанові від\~3\~вересня 2018\~року у\~справі №\~683/1540/16-ц\~наголосив,\~що «кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, забезпечує поновлення порушеного права, є адекватним наявним обставинам і нівелює негативні наслідки порушення його прав». Приймаючи до уваги те, що оспорюваний акт розслідування випадку гострого професійного захворювання форми Н-1/НП від 08.11.2021 щодо смерті медичної сестри [PERSON] складений за результатами розслідування, проведеного не уповноваженим органом з порушенням Порядку №337, контролюючий орган Держпраці не усунув цих порушень, суд вважає необхідним визнати Акт незаконним і скасувати. Скасування Акту є безумовною підставою для проведення органом Держпраці спеціального розслідування у визначеному законом Порядку. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву ( частина восьма статті 141 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). У позовній заяві позивач повідомив про орієнтовні витрати на правничу допомогу в розмірі 25\~000 гривень. У клопотанні від 01.05.2023 представник позивача просить стягнути з відповідача 24\~000 гривень витрат на правничу допомогу (а.с.57 т.2). За матеріалами справи між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Лемеха та Партнери» укладено договір-доручення про надання правової допомоги №1737 від 21.12.2021. Відповідно до п.1.1 договору адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати захист, представництво та надати іншу правову допомогу замовнику. Адвокат АО «Лемеха та Партнери» Богомазова І.О. здійснювала представництво інтересів [PERSON] . Згідно з п.5.1 договору вартість однієї години роботи адвоката становить 2000 гривень (а.с.80 т.1, а.с.60 т.2). 27.06.2022 позивач уклав договір про правову допомогу №1007/1 з Адвокатським об`єднанням «АЛІТІС». Представництво інтересів [PERSON] продовжувала адвокат цього об`єднання Богомазова І. Згідно з додатковою угодою від 27.06.2023 вартість однієї години роботи адвоката 2000 гривень (а.с.158 т.1, а.с.63 т.2). Згідно з актом виконаних робіт від 28.05.2022 за договором №1737 (а.с.61 т.2) адвокатом витрачено 2,5 год на ознайомлення з матеріалами справи та підготовку позовної заяви, 1,5 год на підготовку відповіді на відзив, 0,5 год на підготовку клопотання про призначення експертизи, 0,5 год участь в судовому засіданні, усього 5 годин (5 х 2000=10 000 гривень). Згідно з актом виконаних робіт від 21.12.2022 за договором №1007/1 (а.с.64 т.2) адвокатом витрачено 0,5 год на підготовку клопотання про проведення комісійної експертизи, 0,5 год на участь в судових засіданнях, 0,5 год за підготовку заяв до суду, 1,5 год на підготовку заяви про проведення повторного розслідування, усього 3 год (3х2\~000 = 6000 гривень). Згідно з актом виконаних робіт від 28.04.2023 за договором №1007/1 (а.с.65 т.2) адвокат витратив 1 год на підготовку повторної заяви про проведення розслідування, 2 години на підготовку заяви до Західного міжрегіонального управління Держпраці, 1 год на підготовку заяви про зменшення позовних вимог, усього 4 год ( 4х2000=8000 гривень). Позивачем послуги адвоката оплачені повністю (а.с.61,62,64,65 зворот т.2). У клопотанні від 12.06.2023 відповідач просить зменшити витрати на правничу допомогу до 10\~000 гривень (а.с.104 т.2) мотивуючи тим, що до розрахунку двічі включена підготовка заяв щодо проведення повторного розслідування, які є ідентичними. Приймаючи до уваги предмет спору, доводи сторін, мотиви, покладені судом в основу рішення, зміст виконаної адвокатом роботи, суд частково погоджується з доводами відповідача і не приймає до розрахунку витрати на підготовку заяв про проведення повторного розслідування і звернень до органів Держпраці. На переконання суду решта витрат на оплату послуг адвокатів в розмірі 15\~000 гривень відповідає складності справи, обсягу виконаної роботи, умовах договору. Такі витрати є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням значення для відновлення прав позивача. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 992,40 гривень сплаченого при зверненні до суду судового збору.

Outcome: approved