Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг б/н від 08.08.2018 у розмірі 85732,20грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 08.08.2018. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та відповідачу надано у користування преміальну картку World Black Edition (кредитний ліміт до 200 000 грн). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 11.07.2021 має заборгованість у розмірі 85732 грн. 20 коп., яка складається з наступного: 50873,12 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 22808,37 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3020,88 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 9029,83 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нарахована комісія. 06.09.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач частково заперечував проти позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог позивач надав лише анкету-заяву, яка містить лише анкетні дані відповідача та контактні дані, інформація щодо типу картки відсутня. Копія паспорту споживчого кредиту містить загальні відомості щодо умов кредитування, проте не зазначено з якими Умовами та Правилами відповідач ознайомлений. Матеріали справи також не містять підтверджень щодо умови користування кредитними коштами, зокрема сплати відсотків за користування ними. Укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір від 08.08.2018 у вигляді анкети-заяви не містить також строк повернення кредиту. З вищевикладених підстав, відповідач просив задовольнити позов частково, а саме у частині стягнення тіла кредиту у розмірі 50873,12грн. 18.10.2023 позивач надав відповідь на відзив в якому, зазначив, що під час підписання анкети-заяви відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови та Правила). Своїм підписом відповідач засвідчив ознайомлення та згоду з Умовами та Правилами, Тарифами Банку, які разом складають Договір банківського обслуговування. Позичальник не звертався в банк за фактом неправильного нарахування відсотків, користувався кредитними коштами та погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність процентної ставки та інших умов обслуговування. Встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення пін-коду або підписанням чека. Порядок погашення заборгованості зазначений в Умовах та Правилах, зокрема розмір, строки внесення та відсоткова ставка під час пільгового періоду кредитування, умови застосування пені до простроченого зобов`язання тощо. 19.11.2021 до суду відповідачем подані заперечення, в яких відповідач пояснила, що розрахунок заборгованості підписаний представником Банку, який відповідно до довіреності не уповноважений його підписувати. У матеріалах справи відсутні належним чином оформлені документи бухгалтерського обліку, що підтверджують заборгованість відповідача. Розрахунок заборгованості містить відомості з 24.07.2019, в той час як анкета-заява датована 08.08.2018, а паспорт споживчого кредиту 30.07.2019. Відповідач зазначив, що з 24.07.2019 по 11.07.2021 згідно з розрахунком заборгованості за поточним тілом кредиту у сумі 177087,56 грн сплачено заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 10939,22 грн, сплачено заборгованість за простроченими відсотками у сумі 4539,92 грн, що у загальній сумі складає 195037,86 грн. Таким чином, сума заборгованості за тілом кредиту не перевищує суму внесених відповідачем коштів в рахунок повернення кредитних коштів, тому заборгованість по тілу кредиту не підлягає стягненню, оскільки відповідач фактично повернув фактично отримані кошти. На підставі викладених доводів, відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю. 08.12.2021 від позивача надійшли пояснення у справі, в яких позивач зазначив, що видана довіреність на представника Гребенюк О.С. надає повноваження представнику підписувати та подавати необхідні документи. Позивач подав найбільш актуальну копію паспорта споживчого кредиту відповідача, номер якого співпадає із серією та номером, зазначеним у анкеті-заяві. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами у справі. Банківська виписка має статус первинного документу відповідно до Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції від 12.04.2012 №578/5. Згідно з випискою по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої кредитні зобов`язання, що свідчить про обізнаність з умовами кредитування та їх визнання. 17.02.2022 від відповідача надійшла заява, в якій підтримала доводи, викладені нею у попередніх процесуальних документах та на підтвердження факту погашення кредитної заборгованості надала витяги з кабінету користувача «Приват 24». Згідно з рішенням Вищої ради правосуддя №399/0/15-23 від 20.04.2023 «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» з 01.05.2023 територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області змінено на Червонозаводський районний суд м. Харкова. Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 23.06.2023 на підставі рішення суддів №21 від 14.06.2023 справу передано до розгляду судді Шиховцовій А.О. 27.06.2023 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься заява про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомила. У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, додаткові пояснення у вигляді заяви, відповідач виклала свою правову позицію з даного спору. Нормами ч. 1 ст. 275 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться (ч. 3 ст. 279 ЦПК України). При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на те, що заяв від відповідача до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому суд також зазначає, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, які викладені відповідачем у справі, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені обставини та відповідні ним докази. Відповідно до вимог ч. 1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг 08.08.2018 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої відповідачу відкрито кредитний рахунок та видано кредитну картку. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором б/н від 08.08.2018 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. З наданого розрахунку заборгованості та інформації про рух коштів вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, розраховувалася в терміналах, проводила перекази, поповнювала готівкою, знімала готівку. Відповідач свої зобов`язання за договором № б/н від 08.08.2018 належним чином не виконала. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором № б/н від 08.08.2018 станом на 11.07.2021 становить 85732 грн. 20 коп., яка складається з наступного: 50873,12 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 22808,37 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3020,88 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 9029,83 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нарахована комісія. Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, вносила кошти на погашення заборгованості. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 73681,49 грн, обґрунтовані та підлягають задоволенню, проте в частині вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та простроченими відсотками підстави для задоволення позову відсутні з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У заяві позичальника від 08.08.2018 не зазначена процентна ставка за користування кредитними коштами. Посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, суд відхиляє, оскільки вони не підписані боржником. Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Також Банком надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, підписуючи заяву від 08.08.2018, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг з Тарифів банку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07.08.2012 шляхом підписання заяви. У зв`язку з наведеним суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 73681,49 грн, у тому числі: 50873,12 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 22808,37 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту. У решті позовних вимог з вищевикладених підстав слід відмовити. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн., , що підтверджується матеріалами справи (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (86,94%), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1950 грн. 84 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial