Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрована відповідач [PERSON] , однак фактично там не проживає. Наголошує, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє її можливості користуватись та розпоряджатись належним їм майном. Представник [PERSON] адвокат Ткаченко Д. надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представник департаменту\~адміністративних послуг\~та дозвільних\~процедур \~Дніпровської міської\~радив судові засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 06.12.2007, зареєстрованим в реєстрі за № 5-2718. У даній квартирі зареєстрована [PERSON] ,\~що підтверджується\~довідкою відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради № 02.3-12/765 від 29.03.2023. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.\~319\~ЦК\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.\~321\~ЦК\~України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Водночас за правилом ч. 2 ст. 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно акту від 06.02.2023, складеного [PERSON] , [PERSON] , посвідченого головою ОСББ, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 1998 року. Судом встановлено, що відповідач добровільно не проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , без поважних причин понад один рік. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved