Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

[PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~адвокат М.Бойчук, звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він перебуває з 21 квітня 1990 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачкою не склались. Сторони вже тривалий час не підтримують подружніх відносин, на даний час відповідачка проживає спільно з своїми батьками на окупованій території України. Позивач зазначає, що відповідачка не розуміла сутності проблем, які виникали у сім`ї, не була здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Оскільки подальших причин підтримувати сімейні відносини немає, шлюб носить формальний характер, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 03 травня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з відсутністю інформації про те, що відповідачка [PERSON] є внутрішньо-переміщеною особою, перебуває на обліку та фактично проживає на території Луцького району, що відноситься до підсудності Горохівського районного суду Волинської області. В порядку усунення недоліків представник позивача подав суду письмові пояснення, в яких вказав, що відповідач [PERSON] з 31.07.2022 року є внутрішньо-переміщеною особою, перебуваючи на обліку в Управлінні соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області. У відповідь на запит суду, згідно листа №231/01-21/2-23 від 16.05.2023, Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області повідомило про те, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо-переміщена особа з 01.08.2022 року та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 17 травня 2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Протокольною ухвалою суду від 20.06.2023 розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання 02.08.2023 не з`явився, у письмовій заяві просив розгляд справи проводити без його участі та представника, позов задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 02.08.2023 не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого повідомлення від 04.07.2023. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи не подала, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 квітня 1990 року, місце реєстрації: Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1106. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено,\~що між\~сторонами припинено\~сімейні стосунки,\~шлюб існує\~формально:\~бажання підтримувати\~сімейні відносини\~позивач не\~має,\~на даний час подружжя не спілкується між собою, проживає окремо, спільного господарства не веде. У подружжя неповнолітніх дітей не має. Відповідачка проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечила. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved