Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 18.11.2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини не підтримують понад 6 місяців у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, відмінності характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Просить шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] надала до суду заяву у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 09.07.2023 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2017 року, який було зареєстровано Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Дніпропетровській\~області,\~актовий запис\~№ 1032 (а.с. 9). Від шлюбу дітей не мають. Положеннями ч. 1 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сімейні стосунки між сторонами припиненні понад 6 місяців, як зазначила позивач, відповідач у своїй заяві зазначив, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 09.07.2023 року. Таким чином, між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Положеннями ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своїй заяві виявила бажання після розірвання шлюбу залишити собі прізвище « [PERSON] ». Згідно із приписами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги судом було задоволено, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн. (а.с. 1), з урахуванням того, що відповідачем позовні вимоги було визнано до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь\~позивача 50% судового збору в розмірі 536,80 грн. (1 073,60 грн. х 50% = 536,80 грн.), інші 50 % судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved