Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану частину щорічної відпустки та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 02.09.2019 року по 24.06.2022 року перебувала в трудових відносинах з ТОВ « Полтава-Капітал » та на підставі наказу №45-к від 24.06.2022 року була звільнена із займаної посади згідно п.1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін з 24.06.2022 року. Зазначила, що при звільненні підприємство не виплатило всіх належних їй сум, у зв`язку з чим звернулася до суду із вказаним позовом. Прохала стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату в розмірі 9905,26 грн., компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки в розмірі 1602,70 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день постановлення судового рішення. Заочним рішенням Октябрського районний суд м. Полтави від 01.02.2023 року № 554/8723/22 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Ухвалою Октябрського районний суд м. Полтави від 11.04.2023 року вищевказане заочне рішення скасовано, справу призначено до судового розгляду спочатку у порядку спрощеного позовного провадження. 27.04.2023 року, в межах строку, встановленого судом, до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній заперечував проти позову у повному обсязі. 12.05.2023року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, відповідно до якої позивач прохала стягнути на її користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку грошових коштів невиплачених при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 58930,97грн. 07.06.2023року від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої останній прохав відмовити в задоволенні позову, у зв?язку з відсутністю предмету спору і як позов, що заявлений безпідставно, з урахуванням чинного законодавства в умовах воєнного стану. В ході судового розгляду від позивача [PERSON] 12.07.2023року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої прохала стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Капітал» на її користь, середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день фактичного розрахунку в сумі 58930,97 грн. В обгрунтування зазначила, що відповідно до довідки відповідача №ПК000000050 від 24.06.2022року середньоденна заробітна плата позивача складає 443,09грн. У зв?язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача та враховуючи те, що з моменту до моменту фактичного розрахунку пройшло 133робочих дні, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 58 930,97грн. Від представника відповідача надійшла відповідь на заяву про уточнення позовних вимог,відповідно до якої останній прохав відмовити в задоволенні позову, у зв?язку з відсутністю предмету спору і як позов, що заявлений безпідставно, з урахуванням чинного законодавства в умовах воєнного стану. Інших заяв по суті справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України, до суду від учасників справи не надходило. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та прохає його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволенні позову заперечував в овному обсязі та прохав відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач з 02.09.2019 року по 24.06.2022 року перебувала в трудових відносинах з ТОВ « Полтава-Капітал » та на підставі наказу №45-к від 24.06.2022 року була звільнена із займаної посади згідно п. 1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін з 24.06.2022 року . Згідно довідки № ПК000000002 від 31.07.2022 року, виданої ТОВ « Полтава-Капітал » сума до виплати позивачу за червень 2022 року складає 9905,26 грн. Згідно довідки про відпустки вбачається, що компенсація позивачу за невикористану частину відпустки становить1602,70 грн. В ході судового розгляду від позивача [PERSON] 12.07.2023року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої прохала стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Капітал» на її користь, середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день фактичного розрахунку в сумі 58930,97 грн. Відповідно до довідки відповідача №ПК000000050 від 24.06.2022року середньоденна заробітна плата позивача складає 443,09грн. У зв?язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача та враховуючи те, що з моменту до моменту фактичного розрахунку пройшло 133робочих дні, підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 58 930,97грн. Встановлено, шо позивача звільнено із займаної посади 24.06.2022 року, остаточний розрахунок підприємством проведено 04.05.2023року, була виплачена заробітна плата та компенсація за невикористану частину щорічної відпустки за період з 02.09.2019року по 24.06.2022року, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з розрахунку 133(робочих дні) х 443,09грн. (середньоденна заробітна плата)= 58930,97грн. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1ст.117КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день фактичного розрахунку в сумі 58930,97 грн. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved