Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, вказавши заінтересованою особою Макарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просила встановити факт смерті [INFO] громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця села Широкий Яр Чернігівського району Запорізької області, який був зареєстрований в [ADDRESS] , місце смерті - смт Донське, Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Померлий [INFO] [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до якої окрім іншого майна увійшло право на квартиру загальною площею 42,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] є спадкоємицею першої черги до майна померлого [PERSON] . Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. У відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 січня 2019 р. №28-р «Про внесення змін у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275», смт Донське (Донська селищна рада) Волноваського району Донецької області, місце смерті [PERSON] , включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Заявниця, [PERSON] , зверталась до Макарівського відділу ДРАЦС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), подавши відповідні документи, з метою проведення державної реєстрації смерті [PERSON] та подальшого оформлення спадщини після смерті батька. Проте їй було відмовлено у державній реєстрації смерті батька [PERSON] відповідно до ч.2, ч.3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Оскільки [PERSON] помер на непідконтрольній Україні території у населеному пункті, який перебуває у тимчасовій окупації, відповідно до чинного законодавства України документи, видані органами та посадовими особами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створюють правових наслідків, заявниця не має можливості зареєструвати факт смерті свого батька в органах ДРАЦС України і, як наслідок, не може отримати свідоцтво про смерть батька, а тому змушена звернутись до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 26.07.2023 року заяву [PERSON] про встановлення факту смерті особи прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 28.07.2023 року, яке відкладено на 04.08.2023 року. Ухвалою суду від 04.08.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні в цей же день. В судове засідання 04.08.2023 року заявниця не з`явилася, подала заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи у її відсутність. Від заінтересованої особи надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника, проти заявлених вимог заперечень не подавали. Неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду даної заяви про встановлення факту смерті особи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 28.03.2023 року відділом ЗАЦС Волноваського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, а також довідкою про причину смерті №108, що видана 21.03.2023 року (а.с. 11, 12). Як вказала заявниця, померлий [INFO] [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до якої окрім іншого майна увійшло право на квартиру загальною площею 42,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності за померлим [PERSON] на зазначене майно підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 18.06.2021р., посвідченим приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Степаніщенком Е.А., зареєстрованим в реєстрі за №743 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.Об.2021р. інд. № витягу 262353552 (а.с. 13, 14). Заявниця [PERSON] є спадкоємицею першої черги до майна померлого [PERSON] . Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. У відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 січня 2019 р. №28-р «Про внесення змін у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275», смт Донське (Донська селищна рада) Волноваського району Донецької області, місце смерті [PERSON] , включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Заявниця, [PERSON] , зверталась до Макарівського відділу ДРАЦС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), подавши відповідні документи, з метою проведення державної реєстрації смерті [PERSON] та подальшого оформлення спадщини після смерті батька. Проте заявниці було відмовлено у державній реєстрації смерті батька [PERSON] відповідно до ч.2, ч.3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що підтверджується копією відмови у проведенні державної реєстрації смерті №387-/30.18-48, виданої 19.07.2023 року відділом ДРАЦС у Бучанському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 15). Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заявниця, [PERSON] , [INFO] , є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, серії [NUMBER] , виданим 06.02.1978 року Златоустівською сільською радою Волноваського району Донецької області (а.с. 9). Після реєстрації шлюбу, 26.08.2006 року прізвище заявниці змінилось з « [PERSON] » на « [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області (а.с. 10). Так, судом встановлено, що [PERSON] помер на непідконтрольній Україні території у населеному пункті, який перебуває у тимчасовій окупації, відповідно до чинного законодавства України документи (свідоцтво про смерть [PERSON] ), видані органами та посадовими особами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створюють правових наслідків, заявниця в позасудовому порядку не має можливості зареєструвати факт смерті свого батька в органах ДРАЦС України і, як наслідок, не може отримати свідоцтво про смерть батька та оформити після його смерті спадщину. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтована і підлягає задоволенню. Так судом встановлено факт смерті [INFO] громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця села Широкий Яр Чернігівського району Запорізької області, який був зареєстрований в [ADDRESS] , місце смерті - смт Донське, Донецької області. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved