Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

20.04.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Фастівської міської Ради, Третя особа: Перша Фастівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно (квартиру) посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 60,1 кв.м розташовану за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що похованням батька займалася вона та її син. Батько набув право власності на вказане житло в 1999 році, проте оригінал свідоцтва про право власності на квартиру відсутнє. Батько проживав в даній квартирі разом з дружиною [PERSON] , яка померла [INFO] та її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Померлий заповіту не складав. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги, як донька спадкодавця але отримала відмову від державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори Левченко Т.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова мотивована відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Дані обставини змусили звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав та просив їх задовольнити. Проти розгляду справи по суті в підготовчому судовому засіданні не заперечував. Представник відповідача проти позовних вимог позивача [PERSON] не заперечував. Представник третьої особи - державний нотаріус Левченко Т.О., надіслала до суду лист про слухання справи у її відсутність. Справу вирішити з урахуванням фактичних обставин та винести рішення згідно чинного законодавства. Також надана копія спадкової справи № 59/2022 після смерті [INFO] [PERSON] . Заслухавши вступне слово учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.07.1999 року виданого Фастівською міською радою згідно розпорядження № 2605 від 13.07.1999, зареєстрованого в БТІ в реєстрову книгу 108 реєстр № 8726 стор.353. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Позивач як дочка [PERSON] , реалізуючи своє право на спадщину звернулися із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. На підставі її заяви [PERSON] , державний нотаріус Першої Фастівської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 59/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, нотаріусом постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.03.2023 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що позивачкою не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що у ввійшло до спадкового майна. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обґрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачами. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить визнати за нею право власності на квартиру квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю. Разом з тим, перевіряючи доводи позивача судом було встановлено, що згідно Довідки КП Фастівської міської ради «Фастівське Бюро Технічної Інвентаризації» станом на 01.01.2013 року квартира [ADDRESS] по праву приватної спільної часткової власності зареєстровано на ім`я 1/3 частина за [PERSON] , 1/3 частини за [PERSON] , 1/3 частини [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.07.1999 року виданого Фастівською міською радою згідно розпорядження № 2605 від 13.07.1999, зареєстрованого в БТІ в реєстрову книгу 108 реєстр № 8726 стор.353. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області [PERSON] померла [INFO] . Згідно листа Фастівського відділу ДРАЦС у Фастівському районі Київської області № 394/30.29-105 від 08.06.2023 року [PERSON] померла [INFO] (а/з про смерть № 858 складений 29.12.2003 року відділом РАЦС Фастівського міського управління юстиції Київської області). Разом з тим, позивачем не було надано належних доказів щодо прийняття спадщини [PERSON] після смерті дружини та її матері, як і не було надано доказів про визнання права власності за спадкодавцем на інші частини квартири [ADDRESS] , які належали [PERSON] та [PERSON] . Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial