Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей, як орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області та Служба у справах дітей, як орган опіки та піклування Батуринської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 28 жовтня 2016 року перебувала у юридичному шлюбі з [PERSON] . Рішенням Бахмацького районного суду від 03.06.2019 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У позові про розірвання шлюбу, питання про вирішення місця проживання дитини та способу участі у його вихованні кожного з батьків не вирішувалось. Після розлучення [PERSON] проживав з позивачем у місті Прилуки Чернігівської області. Однак, кілька місяців тому відповідач силоміць змінив місце проживання сина, всупереч інтересам дитини, не дає можливості матері бачитися з [PERSON] , погрожує, що в судовому порядку заборонить їм спілкуватися у будь-який спосіб. У зв`язку з виниклими обставинами позивач змушена звернутися до суду для вирішення питання у судовому порядку. Позивач вказує, що любить [PERSON] і має змогу забезпечити його всім необхідним. З самого дитинства і до часу розлучення вона постійно слідкувала за станом його здоров`я, розвитком, виховувала та піклувалась про нього. Зазначає, що має можливість у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку сина, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, забезпечити дитині належні умови проживання, повною мірою займатися його вихованням. Вказує, що у повній мірі спроможна забезпечити [PERSON] рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, оскільки вона, як мати, зможе приділити йому належну та необхідну увагу і проживання разом з нею відповідає інтересам дитини. Крім того, позивач одночасно пред`явила вимогу про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , та понесених по справі судових витрат. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 28 березня 2023 року. 23 березня 2023 року відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей, як орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області та Служба у справах дітей, як орган опіки та піклування Батуринської міської ради про визначення місця проживання дитини.В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 28 жовтня 2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Бахмацького районного суду від 03.06.2019 був розірваний. В період шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . При прийнятті рішення про розірвання шлюбу між сторонами не ставилось питання про визначення місця проживання дитини. У січні 2022 року за згодою [PERSON] , батько дитини забрав до себе сина на виховання, так як мати дитини через постійну зайнятість не займалась вихованням сина в повній мірі. Син [PERSON] почав відставати у розвитку, що викликало необхідність звернення батька з дитиною до дитячого психіатра, офтальмолога, невропатолога. Після того як син став проживати з батьком, його психо-емоційний стан, фізичний та розумовий розвиток значно покращився. Син із задоволенням почав відвідувати дошкільний заклад в м. Батурин і комунікувати з однолітками та дорослими. [PERSON] в будинку, що належить йому на праві власності, створив усі необхідні умови для проживання та гармонійного розвитку сина: це і окрема мебльована кімната, розвиваючі книжки та іграшки, вдосталь сезонного одягу та взуття. [PERSON] офіційно працевлаштований і може матеріально утримувати дитину. Рішенням виконкому Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області №1 від 02.02.2023 визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , при цьому взято до уваги, що хлопчик хоче і надалі жити з батьком. 13 лютого 2023 року [PERSON] за спільною домовленістю взяла дитину на тиждень для спілкування. По закінченню зазначеного терміну повернути дитину остання відмовилась і спілкуватись з позивачем перестала взагалі. З даного приводу він звертався до Прилуцького РВП та Бахмацького ВП №1 Ніжинського РВП з відповідними заявами щодо сприяння у поверненні дитини, але на час подання позову рішення по них не прийнято. Вказує, що жодним чином він силоміць не змінював місце проживання сина всупереч його інтересам. Жодним чином не перешкоджав матері бачитись із сином. І жодного разу не висловлював погроз щодо заборони спілкуванням з сином. Вказане спростовується відсутністю будь-якого звернення [PERSON] до органу опіки і піклування або правоохоронного органу. Вважає, що визначення місця проживання сина з батьком відповідає якнайкращим його інтересам, тому позивач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання дитини з батьком. Крім того, заявив вимогу про стягнення з [PERSON] на його користь судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. 28 березня 2023 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей, як орган опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області та Служба у справах дітей, як орган опіки та піклування Батуринської міської ради про визначення місця проживання дитини, об`єднавши позови в одне провадження. Відкладено підготовче засідання до 28 квітня 2023 року. Згідно поданого відзиву на зустрічну позовну заяву, [PERSON] зазначає, що постійним місцем проживання дитини з 14.04.2021 є квартира [ADDRESS] . Оскільки позивачка створювала всі умови аби дитина не була позбавлена батьківського піклування після їх з відповідачем юридичного розлучення, що могло б мати негативні наслідки для психолого-емоційного стану сина, вона надавала можливість батьку і сину проживати спільно в місті Батурин, сама їхала в свої вихідні від роботи дні до м. Батурин за місцем перебування сина з відповідачем, де виконувала усю роботу по догляду за дитиною: готувала їсти, прала, прибирала. Тому твердження відповідача за первісним позовом щодо постійного місця проживання сина з ним за адресою: [ADDRESS] є неправдивим, оскільки [PERSON] навмисно забрав сина і тримав за місцем свого проживання в м. Батурин для встановлення місця проживання дитини з ним шляхом звернення до служби у справах дітей Батуринської міської ради аби уникнути мобілізації, адже отримав повістку про виклик до військомата. Звертає увагу, що рішення виконкому Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області №1 від 02.02.2023, є неправомірним, оскільки прийняте без залучення службою у справах дітей до розгляду сімейного спору другого з батьків - матір дитини, яку на засідання служби не викликали, іншим чином не з`ясовували думку матері щодо суті сімейного спору. Таким чином, відповідач за первісним позовом «узаконив» вищевказаним рішенням органу опіки і піклування своє звільнення від мобілізації та у подальшому планує використовувати дитину як засіб уникнення призову. У тому, що дитина народилася хворобливою, немає провини ані матері, ані батька. Обстеженнями для встановлення стану здоров`я [PERSON] батьки займалися спільно, про що надано відповідні документи відповідачем. Однак організацією заходів для покращення стану здоров`я сина займалась саме його мати, підтвердженням чому є висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи, з якого вбачається робота з [PERSON] психолога, дефектолога, логопеда, реабілітолога. Вважає, що проживання сина з матір`ю, зважаючи на той факт, що вони і так проживають разом на сьогоднішній день, відповідає якнайкращим інтересам дитини, оскільки він потребує постійного догляду та турботи у зв`язку, насамперед, з раннім віком та хворобливим станом здоров`я. За таких обставин спільне проживання первісного позивача із сином позитивно сприятиме як психологічному, так і фізичному розвитку дитини, тому просить первісні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідно до поданої відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву, представник відповідача за первісним позовом вказує, що [PERSON] забрав дитину за згодою [PERSON] в січні 2022 року. Як відомо військова агресія з боку росії розпочалась 24.02.2022 то, про яке ухилення від мобілізації може йти мова? Як можна стверджувати той факт, що [PERSON] навмисно забрав дитину і утримував її в м. Батурин, якщо [PERSON] жодного разу, з даного приводу, до правоохоронних органів не зверталась. Крім того, сама [PERSON] зазначає, що приїздила до м. Батурин у свої вихідні від роботи дні. Але її поведінка, в цей час та її відношення до виховання дитини не відповідали найвищим інтересам дитини. Відповідно до наданого до відповіді на відзив аудіо- та відеодоказів вбачається, що відповідачка ображає дитину, кричить на неї, застосовує ненормативну лексику, тощо. Вказані факти свідчать про неповагу до дитини і неналежне її виховання. Як можна стверджувати про те, що «організацією заходів для покращення стану здоров`я хлопчика займалась саме його мама», якщо навіть декларація про вибір лікаря дитини, який буде надавати йому первинну медичну допомогу, подана лише в день направлення позовної заяви до суду 17.02.2023, тоді коли дитина народилась [INFO] . До відзиву прикладений висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 20 червня 2022 року №ІРЦ-85997/2022/337/069. Цікавий є той факт, що у вказаному висновку зазначено про отриману травму дитиною у 2020 році у вигляді забою м`яких тканин скроневої ділянки голови зліва. Це вказує на те, що відповідачка неналежним чином дбала та доглядала за малолітньою дитиною. Відповідно до рекомендацій, зазначених у вказаному висновку, дитині рекомендовано проводити заняття з психологом (2 год/тиждень) та вчителем-логопедом (3 год/тиждень) протягом року. Але [PERSON] вказаних рекомендацій не дотримувалась, що свідчить про її неналежне відношення до здоров`я дитини, її фізичного, духовного і морального розвитку. Навіть фото та відеодокази, надані стороною відповідача до відзиву, підтверджують невиконання запланованих рекомендацій спеціалістів щодо періодичності занять. Про яке зростання дитини в атмосфері любові та розуміння, розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі можна говорити, якщо мати малолітньої дитини кричить на неї, ображає, нецензурно лається та психологічно тисне на неї. Доказами цьому є аудіо- та відеодокази спілкування [PERSON] з сином, які приєднані до відповіді на відзив. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду, який було відкладено до 26 липня 2023 року. Позивач за первісним позовом і відповідач за зустрічним та її представник адвокат Зарічний С.В. в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та заперечили проти задоволення зустрічних позовних вимог, при цьому позивач пояснила, що вона може забезпечити всі належні умови життя та лікування для свого малолітнього сина [PERSON] . В той період коли [PERSON] проживав з батьком у м. Батурин, вона постійно була на зв`язку із дитячим садочком, а на вихідні приїздила до сина. За той час коли дитина проживає з нею [PERSON] цікавився дитиною один раз на пів року, з днем народження сина не привітав. Коли дитина хворіла вона повідомляла [PERSON] про те, чим хворів син та хто його лікує, проте жодної допомоги, в тому числі фінансової, від нього не отримала, були лише провокаційні телефонні дзвінки. Просить визначити місце проживання дитини саме з нею. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним та його представник адвокат Антоненко І.Є. в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали та просили їх задовольнити, первісні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, при цьому представник відповідача за первісним позовом пояснив, що [PERSON] забороняла [PERSON] спілкуватись (блокувала телефон) та бачитись із сином. Постійно кричала та привселюдно принижувала [PERSON] , налаштовувала сина проти нього. [PERSON] психологічно тисне та кричить на дитину, поводить себе не адекватно з агресією, чим призводить дитину до такого психологічного стану. Проживаючи з батьком дитині було спокійно, він виховував сина та давав йому все необхідне, тому просить визначити місце проживання сина із батьком. Представник третьої особи Служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області Котляр Н.М. в судовому засіданні повідомила, що письмового звернення від батька, щодо питання організації зустрічі з дитиною не було. Та незалежно від того, з ким суд визначить місце проживання дитини інший із батьків може в будь-який час звернутися до служби у справах дітей і йому буде визначено рішенням виконавчого комітету порядок побачення з дитиною. Це буде не один раз на пів року, оскільки батьки мають рівні права, будуть визначені дні тижня, із ночівлею, канікулярний період. На останньому засіданні були присутні лікарі та за згодою матері дитини, було озвучено діагноз дитини, який дитина отримала при пологах (пошкодження м`яких тканин черепа). Можливо ці проблеми, які на даний час спостерігаються у дитини є як наслідок. Дитину потрібно лікувати і мати більш обізнана в цьому, бо більше мама на це звертає увагу. Представник третьої особи Служби у справах дітей Батуринської міської ради Дорош К.С. в судовому засіданні повідомила, що дитині краще жити з батьком у якого стійкий психологічний стан. Він виконував батьківські обов`язки і до нього взагалі ніяких претензій не було, емоційний стан дитини був стабільний. У садочку в м. Батурин є логопед. Вважає, що потрібно встановити місце проживання малолітньої дитини з батьком, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є роботодавцем [PERSON] , яка працює у неї близько року. [PERSON] адекватна, виважена, розумна, гарна мати, постійно піклувалась про дитину. Їй було відомо про нормальні відносини [PERSON] з колишнім чоловіком [PERSON] , жодного поганого слова про колишнього чоловіка вона їй не говорила. Дозволяла батькові спілкуватися з дитиною, а також сама їздила до дитини в м. Батурин, в той час коли син був там, так як у дитини повинні бути батько і мати. Конфлікт між сторонами виник після того, як [PERSON] отримала лист з Батуринської міської ради про неналежний догляд дитини і про те, що потрібно матір позбавити батьківських прав, а батько згоден на те щоб стати опікуном. Листа особисто вона не бачила. Їй не відомо про серйозні вади у дитини. [PERSON] цікавилась репетитором, який би зміг підготувати дитину до школи. [PERSON] отримує заробітну плату у розмірі 3 250 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] працює у нього з дружиною продавцем-консультантом близько року, з червня 2022 року. В колективі працює 5 чоловік і всі нею задоволені. Її дитина проживала періодично як у батька в м. Батурин, так і у матері. Останні пів року помітив її хвилювання, на його запитання [PERSON] повідомила, що виникла проблема забрати дитину від батька, який хоче забрати дитину. Поганих слів від неї про її чоловіка він не чув, лише говорила, що він мало приділяв уваги коли дитина була маленькою. До 3-4 років син проживав із [PERSON] , останній час їздив до батька, йому там подобалось. Коли дитина хотіла проживати з батьком то вона не забороняла, до цього моменту. Працюючи на пів ставки отримує заробітну плату в розмірі 3 200-3 300 грн. згідно закону. З червня місяця добавлять їй робочі години, також в неї є члени сім`ї - батьки, які допомагають виховувати дитину. Про вади дитини йому нічого не відомо, а по стоматології проблеми були постійно. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] повідомила, що колишній зять [PERSON] не хоче служити, тому хоче забрати дитину. Вона проживає разом із чоловіком, донькою та онуком, у них є всі умови для проживання дитини. На момент розлучення сторін онук проживав у її квартирі до 5 років, а [PERSON] у м. Батурин. До січня 2022 року приїжджав відвідував дитину, але великої уваги йому не приділяв. З минулого літа дитина проживала у батька три неділі, а потім приїхав у м. Прилуки, після чого почали говорити, що будуть онука влаштовувати у дитячий садочок в м. Батурин. Дитина була влаштована в дитячий садочок м. Батурин, проживала з батьком близько 3 місяців, а мати кожні вихідні їздила в м. Батурин. З дитячого садочка [PERSON] не дозволяв матері забирати сина, завжди говорив, що забере сам. Коли дитина заболіла [PERSON] поїхала в м. Батурин і забрала сина, бо [PERSON] не вміє лікувати. Вона надає допомогу у вихованні дитини і фізично, і матеріально. Її дохід складає 6 000 грн., а її чоловіка 10 000 - 12 000 гривень. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] та його матері повідомила, що коли [PERSON] привезла 5 річного сина до батька, він був у памперсі, не умів говорити та самостійно їсти, боявся інших дітей. Лише згодом дитина адаптувалась. Коли [PERSON] приходила до свекрухи то спочатку себе вела нормально, а потім починала кричати, верещати. Снідати, обідати та вечеряти ходили до свекрухи, посуду ніколи не прибирала. [PERSON] багато возив сина по лікарнях, влаштував його в дитячий садочок, що міг те і робив, дуже опікувався ним. Коли дитина була у батька, вона не хотіла спілкуватись ні з матір`ю, ні з бабою. У дитини були проблеми із зором, взимку із горлом та носом [PERSON] возив до лікаря, були проблеми із ніжками. Він проводив лікування сина, возив до логопеда. В будинку створені всі умови для виховання та проживання дитини. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою сім`ї [PERSON] повідомила, що коли у сторін народився син вона давала [PERSON] поради по догляду за немовлям. [PERSON] була доброзичлива, віталась, а іноді чула, як хтось вищить, кричить, нецензурно виражається, дитина плаче. Коли вийшла, то побачила, що вийшла поліція, які на її питання повідомили, що їх викликала поліція бо її чоловік напився та б`ється, але виявилося що нічого подібного. [PERSON] не п`є і не палить. Коли дитина приїхала весною 2022 року на проживання до батька, то вона не ходила на горщик та не вміла тримати ложку. Влітку його влаштували до дитячого садочка, а осінню його забрала мати. [PERSON] гарний батько, працював шофером як до війни так і під час війни. Мати [PERSON] говорила, що [PERSON] не дає сина батьку. Окрім показань свідків, суд дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 28 жовтня 2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2019 року було розірвано (а.с.9, 11). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 червня 2017 року (а.с.10). Згідно копії довідки Дошкільного навчального закладу №3 інтелектуально-оздоровчого направлення Прилуцької міської ради Чернігівської області №01-14/10 від 16 лютого 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідував заклад дошкільної освіти №3 з 01.04.2019 по 01.02.2022 рік (а.с.15). Відповідно до копії декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу за №0001-Н419-8РА0 від 17 лютого 2023 року, [PERSON] як законний представник [PERSON] , [INFO] підписала декларацію з лікарем КНП «Прилуцький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Красільніковою Т.М. про надання первинної медичної допомоги (а.с.15 зворот). Згідно копії довідки Відділу «Центр надання адміністративних та соціальних послуг» Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області від 10.03.2023 за №01-07/60, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ТОВ «Гетьманське» №48 від 13 березня 2023 року [PERSON] працює в ТОВ «Гетьманське» на посаді водій автотранспортних засобів (вантажного автомобіля) МТД Батуринське відділення з 10.03.2023 (наказ №38К від 09.03.2023) по теперішній час. Згідно копії довідки Батуринської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Григорія Орлика Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області від 01.02.2023 за №42/02-13 вбачається, що [PERSON] , [INFO] є здобувачем освіти дошкільного підрозділу Батуринської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Григорія Орлика Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області та не перебуває на повному державному забезпеченні. Відповідно до копії листа обстеження ТОВ «Центр практичної психології і психіатрії «ВітаСана» від 17 серпня 2022 року, дитячий психолог надав висновок щодо [PERSON] , [INFO] , а саме: F80.0 F80.1 Розлад експресивного мовлення зі специфічним розладом артикуляції мовлення. Рекомендовано: психологічна корекція, логопедична корекція довготривало. Відповідно до копії довідки Медико-санітарної частини ТОВ «НВО «Червоний металіст» лікар невролог 16 червня 2022 року дав висновок щодо [PERSON] , 2017 року народження: помірно виражена затримка мовного розвитку на тлі мікросоціальних проблем. Вторинна невротизація у вигляді дитячої реакції протесту. Ознак органічного ураження нервової системи і поведінкових вроджених порушень не виявлено. Рекомендовано: педагогічна корекція, консультація дитячого психолога та ліки. На повторному прийомі 08 серпня 2022 року лікар невролог надав висновок: затримка розвитку мови, дитячі невротичні реакції протесту. Рекомендовано: консультація дитячого психіатра, консультація дефектолога. Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2021/2901 від 17 серпня 2022 року, [PERSON] , [INFO] встановлено діагноз: Н50.0 Збіжна співдружна косоокість. Обидва ока: Гіперметропія середнього ступеня. Збіжна співдружня часткова акомодаційна альтернуюча (з перевагою лівого ока) косоокість. Амбліопія слабкого ступеня змішаного ґенезу. Відповідно до копії довідки Медико-санітарної частини ТОВ «НВО «Червоний металіст» від 16 червня 2022 року [PERSON] , 2017 року народження, лікарем ортопедом встановлено діагноз: плоско-вальгусна деформація обох стоп. Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 01 лютого 2023 року за адресою: [ADDRESS] вбачається, що житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку, складається із чотирьох кімнат та веранди. Умови проживання хороші. У будинку зроблений свіжий ремонт. Є водопостачання, газопостачання та водовідведення. На території двору є сільськогосподарські будівлі (гараж, сарай). Земельна ділянка для городини. У хлопчика є власна окрема кімната: сучасні меблі. Повністю забезпечений одягом та взуттям. За даною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] - батько та [PERSON] , [INFO] - син. Батько дбає про свою дитину. Весь свій вільний час проводить з ним. Хлопчик дійсно проживає з батьком в місті Батурин, де відвідує дитячий садок. Відповідно до копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01 лютого 2023 року за №12 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] (батько) та [PERSON] (син). Дитина відвідує дошкільний навчальний виховний заклад Батуринської ЗОШ І-ІІІ ст.. [PERSON] проживає у власному будинку Батько виховує сина самостійно, з дружиною розлучені. Житлові умови відповідають нормі. Будинок складається з чотирьох житлових кімнат, які укомплектовані всім необхідним. Малолітній син потребує додаткового догляду, бо має певні проблеми зі здоров`ям. Батько може забезпечити це синові при постійному догляді. Згідно копії довідки Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області від 02 лютого 2023 року за №20, [PERSON] , [INFO] зареєстрований та фактично проживає в [ADDRESS] . Має наступний склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] . Син фактично проживає за вказаною адресою без реєстрації (акт обстеження матеріально-побутових умов від 01.02.2023). Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 29 березня 2016 року [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Відповідно до довідки-характеристики виданої виконкомом Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області на [PERSON] , [INFO] вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. В будинку дотримуються санітарно-гігієнічні норми, чисто та охайно. По громаді [PERSON] характеризується позитивно. За час, коли його син відвідував дошкільний підрозділ Батуринської ЗОШ І-ІІІ ст. проявив себе як відповідальний батько, брав участь у заходах по благоустрою території підрозділу, допомагав з ремонтом інвентарю. Скарг від сусідів та жителів міста на [PERSON] не надходило. Громадського порядку в місті не порушує, спиртними напоями не зловживає. У випадках, котрі дискредитують людську гідність, не помічений. До адміністративної відповідальності виконавчим комітетом Батуринської міської ради не притягувався. Ніяких компрометуючих матеріалів міська рада Бридька О.О. не має. Депутатом міської ради не являється. Згідно довідки Батуринської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Григорія Орлика Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області від 03 березня 2023 року за №93/02-13, [PERSON] , [INFO] зарахований до дошкільного підрозділу Батуринської загальноосвітньої школи №І-ІІІ ступенів імені Григорія Орлика Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області 17 жовтня 2022 року. Відповідно до довідки Служби у справах дітей Батуринської міської ради від 01.02.2023 вбачається, що 01 лютого 2023 року начальник Служби у справах дітей Дорош Катерина Сергіївна та завідуюча відділом соціальної роботи КУ ЦНСП БМР Цимбалюк Ірина Олексіївна провели бесіду з [PERSON] , [INFO] , в присутності його батька [PERSON] , [INFO] . У ході бесіди дитина сказала, що йому подобається жити з татом і він хотів би й надалі залишатися з ним. Відповідно до копії висновку Служби у справах дітей Батуринської міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , від 02 лютого 2023 року вбачається, що [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Батуринської міської ради, який тривалий час самостійно виховує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Бахмацького районного суду від 03.06.2019 шлюб між батьками малолітнього було розірвано. Деякий час дитина проживала разом із матір`ю [PERSON] , проте, у січні 2022 року батько забрав сина до себе на виховання. Як виявилось, колишня дружина не займалася вихованням в повній мірі, через постійну зайнятість. [PERSON] почав відставати у розвитку, що підтверджують додані висновки дитячого психіатра, офтальмолога, невропатолога. Після того, як хлопчик почав жити з батьком, його психо-емоційний стан, фізичний та розумовий розвиток значно покращився. Дитина із задоволенням почала відвідувати дошкільний заклад. Комунікує з однолітками та дорослими. В ході перевірки умов проживання було виявлено, що батько в будинку створив всі умови для проживання та розвитку дитини: це і окрема мебльована кімната, розвиваючі книжки та іграшки, вдосталь сезонного одягу та взуття. Крім того, після проведеної бесіди з [PERSON] , виявилось, що він хоче і надалі жити з батьком. Тому, з метою захисту найкращих інтересів дитини, служба у справах дітей вважає за доцільне встановити місце проживання дитини разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області від 02 лютого 2023 року за №1 визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії заяви від 02 березня 2023 року [PERSON] звернувся до начальника Відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, в якій повідомив, що син [PERSON] проживав разом з ним до 13 лютого 2023 року . 13 лютого 2023 року його колишня дружина [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , попросила його дозволу взяти дитину на тиждень для спілкування. По закінченню зазначеного терміну повернути дитину остання відмовилась і спілкуватись із ним перестала взагалі. Де його син і що з ним він не знає, тому просить втрутитись для повернення малолітнього сина [PERSON] додому, а саме до визначеного місця проживання дитини. Відповідно до висновку Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування від 14 березня 2023 року за №07-05/191, з метою захисту прав, свобод та найкращих інтересів дитини орган опіки та піклування Батуринська міська рада вважає за доцільне встановити місце проживання дитини за місцем реєстрації та проживання батька [PERSON] . Відповідно до копії заяви від 02 березня 2023 року [PERSON] повідомив Службу у справах дітей Батуринської міської ради про невиконання рішення органу опіки і піклування від 02 лютого 2023 року за №1 про визначення місця проживання дитини разом з батьком. Відповідно до копії висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 20 червня 2022 року за №ІРП-85997/2022/337069, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 2021 навчається в Прилуцькому закладі дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №15 Прилуцької міської ради Чернігівської області. Оцінка фізичного розвитку особи: Хлопчик фізично активний. Рівень загальної моторики, орієнтування в просторі - знижені (базові рухи сформовані, труднощі у сприйнятті та виконанні рухових інструкцій, вправ за зразком чи вказівкою). Дрібна та пальчикова моторика, навички самообслуговування сформовані недостатньо. Оцінка мовленнєвого розвитку: Артикуляційний апарат має деякі особливості (неправильний прикус, особливості розвитку зубів). Має порушення звуковимови свистячих, сонорних, шиплячих звуків, фонетико-фонематичного сприймання, лексико-граматичних категорії, складової структури слова. Пасивний словник переважає активний. В мовленні користується переважно фразою або однослівною чи двослівною відповіддю на запитання. Зв`язне мовлення потребує розвитку. Самостійно речення за картинкою не складає. Присутня салівація. Оцінка когнітивної сфери: Пізнавально-психічні процеси сформовані не достатньо. Працездатність низька. Пізнавальний інтерес не сталий. Контакт встановлюється поступовою. Пам`ять короткочасна, переважно мимовільна, зорова. Процеси мислення розвинені недостатньо. Увага не стійка, легко відволікається. Привертається яскравими посібниками. Математичні знання та вміння не відповідають програмовим вимогам. Знає кольори, спів ставляє за формою (прості фігури) та кольором. Оцінка емоційно-вольової сфери: Емоційно-вольова сфера незріла. Відмічаються часті зміни настрою, Нестабільність емоційної та вольової сфери. Проявляються прояви впертості, протестні реакції. Емоції не стійкі, не диференційовані. Загальні висновки: Функціональні труднощі тяжкого ступеня прояву. Відповідно до копії довідки про доходи №10 від 09 лютого 2023 року, [PERSON] працює з 01 червня 2022 року у ФОП [PERSON] на 0,5% ставки, на посаді: продавець-консультант. Загальна сума доходу за період з 01.06.2022 по 31.01.2023 року без урахування аліментів становить 26 400 грн. Згідно копії характеристики від 23 березня 2023 року виданої ФОП [PERSON] на [PERSON] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , працює на посаді продавця-консультанта з 01.06.2022. Загальний стаж на займаній посаді 9 місяців. За час роботи зарекомендувала себе як відповідального і дисциплінованого працівника, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності і знаходиться в межах її компетенції. Активно приймає участь у додаткових активностях у робочому процесі та надає рекомендації щодо покращення торгівлі та обслуговування клієнтів. Взаємовідносини з колективом склалися хороші, підтримувала співробітників у складний період, але при цьому дотримується корпоративних правил і норм. Неодноразово залишалася на усне прохання керівника на роботі після завершення робочого часу для вирішення проблем під час нестандартних ситуацій. Відповідно на зустрічні запити від [PERSON] щодо надання додаткового вихідного дня, щоб провести більше часу зі своєю дитиною (дозвілля) чи відвести її на черговий огляд до лікаря тощо, керівник завжди йде на зустріч. Відповідно до довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 17 липня 2023 року [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, за наркологічною допомогою не зверталась. Відповідно до довідки Психоневрологічного відділення поліклініки КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Чернігівської обласної ради від 17 липня 2023 року [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] на даний час за медичною допомогою не зверталась. Відповідно до копії довідки Прилуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №15 Управління освіти Прилуцької міської ради від 22 березня 2023 року за №01-44/13, [PERSON] бере участь у вихованні дитини, цікавиться тим, як дитина поводить себе у садочку, цікавиться розвитком і вміннями дитини, реагує на зауваження та пропозиції вихователів, виконує всі вимоги закладу. Вона намагається створити всі умови для успішного виховання дитини. Дитина забезпечена необхідним сезонним одягом, канцтоварами, ходить до закладу освіти чистою та охайно одягнутою. Відповідно до Акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 14 березня 2023 року за адресою: в/ [ADDRESS] , двокімнатна квартира з усіма комунальними зручностями. Дитина має окреме ліжко, меблі для підготовки домашніх завдань, одяг, іграшки. Умови проживання відповідають санітарним нормам. Батьки дитини розлучені, проживають окремо. На даний час [PERSON] проживає із мамою, яка займається його вихованням і утриманням. Умови проживання для дитини створені в повній мірі. Згідно довідки про доходи, виданої Управлінням освіти Прилуцької міської ради 06 липня 2023 року за №95, [PERSON] працює в ліцеї №12, загальна сума доходу за період з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року становить 41 824 грн. 94 коп. Згідно довідки про доходи, виданої ТОВ «АССПРО» 03 липня 2023 року за №АС000000002, [PERSON] працює на посаді охоронника, загальна сума доходу за період з січня 2023 року по червень 2023 року становить 57 569 грн. 77 коп. Висновком Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування від 14 березня 2023 року за №07-05/191, вирішено за доцільне встановити місце проживання дитини за місцем реєстрації та проживання батька [PERSON] . Відповідно до копії витягу з протоколу №2 засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Батуринської міської ради від 01 лютого 2023 року вирішено: визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , в місті Батурин за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії витягу з протоколу №7 засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Батуринської міської ради від 10 липня 2023 року вирішено: рішення комісії з питань захисту прав дітей від 01 лютого 2023 року за №2 залишити без змін, залишити визначене місце проживання малолітнього [PERSON] , 2017 року народження, разом з батьком в [ADDRESS] . Згідно висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради Чернігівської області від 21 липня 2023 року за №02-16/5011, вирішено за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] , при цьому матері не чинити перешкод стосовно спілкування [PERSON] з батьком та сприяти цьому. Вважають, що дане рішення не суперечитиме інтересам дитини. Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1,2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За ч.1, 2 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст.3 Конвенції про права дитини. Враховуючи вимоги ст. 51 Конституції України, ст.3, 9, 18 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, а також положення прецедентної практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні справи, зокрема, про визначення місця проживання дитини встановлення обставин, які, на думку суду, забезпечують найкращі інтереси дитини та зазначення указаних обставин у відповідному рішенні є обов`язком суду. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Предметом спору у даній справі є визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок, який наданий суду першої інстанції відповідає вимогам, які повинна здійснювати зазначена установа. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Згідно ст.ст.8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував позитивні зобов`язання держави щодо забезпечення вказаних інтересів в аспекті дотримання статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вказував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови. По-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків з сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або неблагонадійною. По-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним («Neulinger and Shuruk v. Switzerland» від 8 січня 2009 року, заява № 41615/07, «Mamchur v. Ukraine» від 16 липня 2015 року, заява № 10383/09,«М. С. проти України», заява № 2091/13). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. У постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16, у якій розглядалося питання визначення місця проживання малолітньої дитини, зазначено, що у принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. При цьому суди в цій справі не встановили виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з матір`ю. Подібні висновки про обов`язковість судів брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини про те, що малолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір`ю, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, містяться й у постанові Верховного Суду України від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17. Таким чином, у зазначених постановах Верховний Суд України зробив висновок про те, що до правовідносин, що виникають з визначення місця проживання дитини, суди повинні обов`язково застосовувати норми принципу 6 Декларації прав дитини про недопустимість розлучення дитини з матір`ю, крім випадків, коли є виняткові обставини. Під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. Однак Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Крім того у вищевказаних справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини. Тому при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. У зв`язку з цим, відсутність виняткових обставин щодо необхідності розлучення малолітньої дитини з її матір`ю не можна тлумачити як наявність у матері переваги перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Батько дитини, у разі визначення місця проживання останньої з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно неї та участі у її вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за рішенням суду. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що обоє батьків не є байдужими до долі та виховання свого сина, цікавляться про його життя та піклуються про його здоров`я та виховання. Згідно досліджених в судовому засіданні фотографій на яких зображений малолітній [PERSON] підтверджують факт, що дитина відвідувала дошкільний навчальний заклад в м. Батурин проживаючи з батьком, а також відвідує дошкільний навчальний заклад в м. Прилуки проживаючи разом з матір`ю. На відео та аудіо записах долучених до матеріалів справи на яких [PERSON] поводить себе емоційно не можуть свідчити про неврівноважений стан останньої, оскільки [PERSON] навмисно провокував її для здійснення даних відео та аудіо записів. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження нестійкого психічного стану [PERSON] суду не надано. Твердження [PERSON] про те, що [PERSON] не дає йому можливості спілкуватися з сином, суд також не приймає до уваги, оскільки після повернення [PERSON] до матері за місцем її проживання в м. Прилуки, батько за пів року приїздив лише раз, що не заперечує і сам [PERSON] . Крім того, вказана [PERSON] обставина, що йому перешкоджають бачитись з сином, не може бути підставою для задоволення зустрічного позову, оскільки в разі вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною батько має право звернутися до органу опіки та піклування або до суду з вимогою про усунення даних перешкод у спілкуванні з сином. Доказів про звернення для усунення перешкод у спілкуванні з сином до компетентних органів суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] не надано достатніх доказів на підтвердження того, що проживання сина разом з матір'ю не відповідає інтересам дитини, які є вирішальними при розгляді даного спору. Судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень ст.161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю. Таким чином, суд, враховуючи інтереси дитини, факт що батьки дитини проживають окремо, а син протягом п`яти років від народження та з лютого 2023 року проживає разом із матір`ю, відвідує дошкільний навчальний заклад, ставлення сторін до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, наявність у дитини хвороб та особливості фізичного розвитку, які потребують довготривалого лікування, і мати більш обізнана в цьому, та більше на це звертає увагу, відсутність даних про незадовільний стан здоров`я матері, створення належних умов для проживання дитини за місцем проживання матері, оцінивши всі обставини, які у даному конкретному випадку мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, подані докази в їх сукупності, висновки органу опіки та піклування, беручи до уваги всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, їх духовний та фізичний розвиток, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, приходить до висновку про обґрунтованість первісного позову про визначення місця проживання дитини із матір`ю. Суд зауважує, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, не впливатиме на їх взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Суд, відповідно до ст.ст.160, 161 СК України визнає, що в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] , слід визначити місце проживання з матір`ю [PERSON] . У ч.4 ст.10 ЦПК і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою, та практику ЄСПЛ як джерело права. ЄСПЛ зазначав, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18.07.2006 №63566/00, §23). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову і як наслідок про відмову у задоволенні зустрічного позову. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). При цьому, ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи, що спільний син сторін [PERSON] , [INFO] є малолітнім, проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні, при цьому, суд враховує, що відповідач за зустрічним позовом, є особою, працездатного віку, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України, а томі в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки первісні позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з первісного відповідача на користь первісного позивача 1 073,60 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved