Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

13.03.2023 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить скасувати арешт майна. В обґрунтування позову зазначила, що вона під час оформлення спадщини після померлого батька, їй стало відомо про наявність обтяжень, а саме арешт майна, яке належало йому на праві власності, оскілки наявність обтяжень перешкоджає оформити спадщини після смерті батька, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить скасувати наявний арешт, а саме: - арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 1340747, зареєстровано: 29.09.2004 року 16:50:59 за № 1340747 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора, арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 1340756, зареєстровано: 29.09.2004 року 16:52:01 за № 1340756 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора, арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 1356936, зареєстровано: 06.10.2004 року 11:54:00 за № 1356936 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора, арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 1356944, зареєстровано: 06.10.2004 року 11:55:03 за № 1356944 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора. 14.03.2023 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. 08.06.2023 року винесено ухвалу про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів приватного акціонерного товариства «Енергія», Обухівського водопровідно-каналізаційного підприємства. Продовжено строки підготовчого провадження на строк виконання ухвали. 10.07.2023 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивачка та представник позивачки в судове засідання не з`явились, представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про проведення розгляду справи у його відсутність. Щодо винесення рішення поклався на розсуд суду. Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Енергія» в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву в якому просив проводити розгляд справи у його відсутність. Проти позовних вимог не заперечив. Представниця відповідача Обухівського водопровідно-каналізаційного підприємства в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання проведення розгляду справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторним) Серія [NUMBER] видане Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 червня 2022 року, зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що 27 вересня 2005 року складено відповідний актовий запис № 264. 17 червня 2022 року, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько Ангеліни Павлівни, де на підставі поданої нею заяви, була заведена спадкова справа номер у спадковому реєстрі: 69387553, номер у нотаріуса: 27, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69235385 виданим 17 червня 2022 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А.П. 21 січня 2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А.П., за консультацією з приводу подальшого шляху отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у ході консультації нотаріус повідомила їй, що здійснюючи перевірку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, виявлено обтяження, а саме: арешт на все майно померлого [PERSON] , у зв`язку з чим нотаріус порекомендувала звернутися до Обухівського відділу державної виконавчої служби за для вирішення питання зняття обтяження з спадкового майна. 30 січня 2023 року, позивачка звернулася до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту із спадкового майна. 02 лютого 2023 року Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав відповідь № 5107 від 02.02.2023 року, у якій повідомив наступне: В Обухівському відділі державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) станом на 02.02.2023 року відомості про накладення арешту на майно громадянина [PERSON] , відсутні, так як відповідно до ч. 1, 2 розділу ХІ правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 р. № 1829/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються. Надати інформацію про накладення арешту не маємо можливості в зв`язку зі знищенням архівних справ. Однак згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом [PERSON] , було виявлено: Тип обтяження: арешт (архівний запис), Реєстраційний номер обтяження: 1340747 Зареєстровано: 29.09.2004 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора. Тип обтяження: арешт (архівний запис), Реєстраційний номер обтяження: 1340756 Зареєстровано: 29.09.2004 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора. Тип обтяження: арешт (архівний запис), Реєстраційний номер обтяження: 1356936 Зареєстровано: 06.10.2004 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора. Тип обтяження: арешт (архівний запис), Реєстраційний номер обтяження: 1356944 Зареєстровано: 06.10.2004 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора. Для вирішення питання про звільнення майна з під арешту запропонували звернутися до суду. У зв`язку з відсутністю у Обухівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) документів, щодо накладення арештів на майно батька позивачки [PERSON] , вона звернулася до Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області де їй було видано копії листів та постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а саме: Копія листа від Відділу ДВС Обухівського районного управління юстиції Київської області вихідний номер № 8387 від 08.10.2002 року та копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.09.2002 року, на підставі якої було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Копія листа від Відділу ДВС Обухівського районного управління юстиції Київської області вихідний номер № 4753/0374дв6 від 29.05.2003 року та копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.05.2003 року, на підставі якої було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . Ознайомившись із постановами, позивачці стало відомо, що арешти на майно були накладені на підставі: виконавчого листа 2-127 виданого 13.01.2003 року Обухівським районним судом про стягнення з [PERSON] заборгованість за спожиту теплоенергію в сумі 3780 грн. 68 коп. на користь ОП «ЕНЕРГІЯ» та виконавчого листа 2-2058 виданого 21.12.2001 року Обухівським районним судом про стягнення з [PERSON] 1071 грн. 93 коп. на користь «Обухівводоканал». Звернувшись до ПрАТ «ЕНЕРГІЯ», у відповідь на запит позивачці була видана довідка № 207 від 21.02.2023 року, в якій зазначено, що станом на 21.02.2023 рік, заборгованість за спожиту теплоенергію в сумі 3780 грн. 68 коп. згідно виконавчого листа № 2-127-03 виданого 13.01.2003 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ОП «ЕНЕРГІЯ» сплачено в повному обсязі. Звернувшись до Обухівського водопровідно-каналізаційного підприємства КП «ОБУХІВВОДОКАНАЛ» у відповідь на мій запит мені була видана довідка «про відсутність заборгованості» № 160/23 від 22.02.2023 року, в якій зазначено, що станом на 22.02.2023 року заборгованість за спожиті послуги за виконавчим листом № 2-2058, виданим 21.12.2002 року Обухівським районним судом, про стягнення з [PERSON] 1 071 (одна тисяча сімдесят одна) грн. 93 коп. на користь КП «ОБУХІВВОДОКАНАЛ» сплачена у повному обсязі. 23.02.2023 року, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А. П., позивачці видано Інформаційну довідку № 43/02-14 від 23.02.2023 року, у якій повідомлено, що нотаріус не має змоги видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з наявним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - арештом на все майно померлого [PERSON] . У зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, позивачка змушена звертатись до Обухівського районного суду Київської області за захистом своїх прав та інтересів, оскільки наявність арештів які накладені на спадкове майно обмежують її в праві вільно володіти майном, яке належить їй за законом. Згідно ч. 2 ст. 3 Конституції України - права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки, усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Враховуючи викладене, суд зобов`язаний прийняти до уваги при вирішенні цього спору положення Конституції України як норми прямої дії, які встановлюють конституційне право громадян отримати та реалізувати своє право власності на майно, отримати ефективний судовий захист від протиправних посягань та порушень такого права. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7, та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. В даний час в зв`язку з накладенням арешту на майно позивачка не може ним користуватись, а саме прийняти спадщину після померлого чоловіка. Згідно зі статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, - До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України, - Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ч. 1 ст. 1297 ЦК України, - Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивачки правомірним, відповідачі переконливих заперечень на позов не подали, доводи позивачки не спростували, наявність правових підстав продовження існування арешту майна не довели. Таким чином, під час судового розгляду встановлено порушення прав та законних інтересів позивачки як власника майна, які підлягають судовому захисту. Поряд із тим, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та інтересів суд вважає неналежним, оскільки він не ґрунтується на законі, а під час розгляду справи, позивач також не зміг конкретизувати правові підстави позову та обґрунтувати співвіднесення сформульованих ним вимог в частині способу захисту із будь-якою нормою права. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Судом не встановлено наявність правових підстав для покладення в судовому порядку на третю особу виконання обов`язку звільнити з під арешту майно, яке належало на праві власності померлому батьку позивачки [PERSON] , оскільки відповідачі не є державними реєстраторами, задоволення позовних вимог у пред`явленій суду редакції суд вважає неможливим. Поряд із тим, слід врахувати правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, згідно якої вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Саме до цього зводяться роз`яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року № 5. За таких обставин, суд вважає, що слід обрати інший належний спосіб захисту порушених прав та законних інтересів позивачки, який ґрунтується на законі та є достатнім для відновлення порушеного права, а саме слід скасувати арешт майна, а саме: арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 1340747, зареєстровано: 29.09.2004 року 16:50:59 за № 1340747 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора; арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 1340756, зареєстровано: 29.09.2004 року 16:52:01 за № 1340756 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора; арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 1356936, зареєстровано: 06.10.2004 року 11:54:00 за № 1356936 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора; арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 1356944, зареєстровано: 06.10.2004 року 11:55:03 за № 1356944 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позов є законним і обґрунтованим, але підлягає частковому задоволенню шляхом обрання належного способу захисту прав та інтересів позивачки у передбачений законом спосіб.

Outcome: partial