Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою просив стягнути з [PERSON] 31 946,50 грн матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 60 000 грн моральної шкоди. Заявлені позовні вимоги позивачем було збільшено згідно заяви від 10.07.2023, зокрема ставить питання про стягнення 47 908,95 гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що 24.09.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «BMW 316», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та декількома транспортними засобами, серед яких і автомобіль марки «Chevrolet Volt», реєстраційний [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу і який було пошкоджено внаслідок ДТП. Згідно постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.10.2021 у справі № 346/4710/21 винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] , а ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатило позивачу 37 764 грн страхового відшкодування, однак, вартість завданого йому матеріального збитку згідно звіту експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку №81021 ПК становить 69 710,50 грн. При зверненні до ПАТ «Страхова група «ТАС» йому повідомили, що різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже різниця в понесених ним витратах полягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця ДТП. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь 31 946,50 грн, тобто різницю між розміром матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням (69 710,50 грн - 37 764,00 грн). Також зазначив, що діями відповідача йому завдана моральна шкода в розмірі 60 000 грн, яку просить відшкодувати. Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує, вважаючи недопустимим доказом звіт №81021-ПК, оскільки його складено без його участі, а ушкодження автомобіля вказані у звіті не відповідають ушкодженням, що відображені у постанові суду від 01.10.2021 у справі № 346/4710/21. Крім того, у звіті відсутні відомості щодо попередження оцінювача про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. У зв`язку з цим відповідач просив призначити у справі судову авто-товарознавчу експертизу для визначення вартості спричиненого позивачу збитку завданого ДТП. Заперечуючи проти вимог в частині стягнення моральної шкоди відповідач зазначає, що її розмір значно перевищує розмір матеріальної шкоди і не доведений позивачем. ІІ. Заяви та клопотання. Після надходження до суду висновку авто-товарознавчої експертизи позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, якою він просить стягнути з відповідача на свою користь 47 908, 95 грн. Збільшення позовних вимог обґрунтовує тим, що згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту його автомобіля становить 85 672,95 грн. Отже, з урахуванням здійсненого йому страхового відшкодування в сумі 37 764,00 грн різниця (85 672,95 грн - 37 764,00 грн) становить 47 908,95 грн. У свою чергу під час підготовчого провадження представником відповідача висловлено думку про необхідність заміни відповідача або залучення до участі у справі в якості співвідповідача його страховика ПрАТ «Страхова група «ТАС». Проте позивач та його представник під час підготовчого засідання клопотань про заміну відповідача або ж про залучення співвідповідача не заявляли, наполягаючи на позовних вимог саме до [PERSON] , посилаючись, що страховик виплатив позивачу відшкодування в розмірі збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей автомобіля позивача, отже решта суми має бути стягнута з відповідача як винуватця ДТП. Під час судового розгляду позивач та його представник позовні вимоги з урахуванням збільшення підтримали, просили їх задовольнити. На переконання представника позивача страховик відшкодував завдану шкоду з урахуванням фізичного знову автомобіля позивача, а відповідно залишок нарахованої шкоди мав би бути сплачений саме відповідачем. Обґрунтовуючи заявлені вимоги щодо завданої моральної шкоди позивач зазначив про неможливість користування автомобілем, що спричинило значні труднощі. Відповідач проти позовних вимог в судовому засіданні заперечував, просив відмовити у їх задоволенні, наполягаючи на тому, що сума можливого страхового відшкодування значно більше за спричинену майнову шкоду, а тому саме страховик мав би відповідати за своїм зобов`язанням. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою від 23.11.2023 Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області відкрив провадження у справі. Під час підготовчого провадження суд ухвалою від 21.02.2023 призначив судову авто-товарознавчу експертизу, на час виконання експертизи провадження у справі зупинив. Після надходження до суду висновку експерта ухвалою від 23.05.2023 суд поновив провадження у справі. Ухвалою від 10.07.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 27.07.2023. Оцінюючи заяву позивача про збільшення позовних вимог, суд враховує таке. позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (п. 2 ч. 1 ст. 49 ЦПК України). У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду (ч. 5 ст. 49 ЦПК України). З урахуванням викладеного суд не приймає до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 24.09.2021 20:30 годині в м. Коломиї Івано-Франківської області по вул. Мазепи сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем «BMW 316», реєстраційний [NUMBER] , та допустив зіткнення з іншими транспортними засобами зокрема й автомобілем «Chevrolet Volt», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу. Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.10.2021у винним у вказаній ДТП визнано відповідача [PERSON] . Внаслідок даної ДТП був пошкоджений належний позивачу автомобіль, що підтверджується вказаною постановою суду від 01.10.2021, згідно якої на автомобілі позивача пошкоджені задній бампер, кришка багажнику, задні праве та ліве крила, задні ліхтарі. Отримання пошкоджень автомобіля позивача також підтверджується Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №3021269417875796 від 28.09.2021. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW 316», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9858723. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого, становить 130 000 грн. На підставі звіту, складеного 08.10.2021, вартість матеріального збитку, автомобіля «Chevrolet Volt», реєстраційний номер [NUMBER] , визначений у розмірі 69 710,50 грн. Під час судового засідання встановлено, що в якості страхового відшкодування [PERSON] були виплачені грошові кошти в сумі 37 764 грн. Згідно Висновку експерта від 16.05.2023 № 439/23-28 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Chevrolet Volt», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 24.09.2021, на дату оцінки, а саме: 24.09.2021 може складати 46 836,79 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складових вказаного транспортного засобу станом на 24.09.2021 становить 0,55. Крім того, позивачем до матеріалів справи надано довідку КНП «Коломийська центральна районна лікарня» № 2307 від 25.09.2021 згідно якої позивач звертався до вказаного медичного закладу з приводу травми хребта і голови, у зв`язку з чим його було направлено на лікарський огляд. V. Оцінка Суду. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 2 ст. 6 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу серії №АР/9858723 страховиком відповідача з страховим лімітом 130 000 грн на момент вчинення ДТП була ПрАТ «Страхова група «ТАС», що не заперечувалось і позивачем в стадії судового розгляду. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц. Таким чином, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс серії №АР/9858723, відповідальність за завдану [PERSON] майнову шкоду при користуванні автомобілем «BMW 316», реєстраційний номер [NUMBER] , в межах суми 130 000 грн має нести ПрАТ «Страхова група «ТАС». Статтею 29 даного Закону також передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, на страховика покладений обов`язок в межах ліміту страхування відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Як слідує з наявних у матеріалах справи Звіту №81021ПК від 08.10.2021 експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Volt», реєстраційний номер [NUMBER] , а також з Висновку експерта від 16.05.2023 № 439/23-28 за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи вартість матеріальної шкоди розраховувалась з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей і була відповідно визначена в розмірі 69 710,50 грн (згідно Звіту № 81021ПК від 08.10.2021) та 46 836,79 грн (Висновку експерта від 16.05.2023 № 439/23-28). Тобто розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу як власнику автомобіля «Chevrolet Volt», реєстраційний номер [NUMBER] , розрахований в межах суми страхового відшкодування. Збільшивши позовні вимоги, позивач фактично просить стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту свого автомобіля без урахування коефіцієнта фізичного зносу деталей, яка згідно Висновку експерта від 16.05.2023 №439/23-28 становить 85 672,95 грн, та сумою отриманого від страховика відшкодування (37 764 грн). За ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України). Всупереч вказаним нормам позивачем не додано до матеріалів справи доказів на підтвердження проведення фактичного ремонту автомобіля та вартості таких робіт. За таких обставин в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 47 908, 95 грн матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди має бути відмовлено. При вирішенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень наданих в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивач в судовому засіданні послався на душевні страждання пов`язані з пошкодженням його автомобіля, що були викликані необхідністю ремонту транспортного засобу та неможливістю користуватись ним. При встановлені розміру моральної шкоди суд, враховуючи факт підтвердження вини відповідача у спричиненні матеріальних збитків, внаслідок яких було завдано моральних страждань позивачу, тяжкість, характер та обсяг страждань та виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про те, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню зі стягненням на користь потерпілого 4 000,00 грн. VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача в частині сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial