Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

В провадження Київського районного суду м.Харкова надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] на підставі довіреності до Харківської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самошенко Олена Анатоліївна, в якій позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , який на час смерті проживав в Україні та був зареєстрований у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного житла. На час смерті чоловіка [PERSON] проживала у Грузії, тому про смерть чоловіка дізналась не одразу,через скрутне матеріальне становище не мала можливості приїхати в Україну. Про те, що існує спадщина вона знала, оскільки до переїзду у Грузію проживала в тому будинку, разом у шлюбі його купували та ремонтували. Зазначає, що через відсутність коштів не змогла своєчасно подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, поки шукала відповідальну особу, якій можна довірити вести справи в Україні почалася війна. У Грузії підготувала усі необхідні документи, надала довіреність [PERSON] на ведення справи. 24.10.2022 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, 25.10.2022 нотаріусом ХМНО Самощенко О.А. було складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Зазначає, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Вважає, що в неї були поважні причини пропуску строку для прийняття спадшини, оскільки був період пандемії ковід-19, а потім почалось повномаштабне вторгнення рф на територію України, виникли складнощі при пересилці документів, так як Укрпошта, яка надає дану послугу тимчасово не працювала, пошта в Україну не відправлялась з жодних країн світу. Ухвалою суду від 24 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу та третім особам копію позовної заяви з додатками. З рекомендованого повідомлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 01.02.2023. Відповідачу було визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву, третім особам для подання до суду письмових пояснень. 22.02.2023 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відсутні поважні причини пропущеного строку для прийняття спадщини, позивач мала звернутися до нотаріальної контори з заявою до 24 травня 2022 року, протез вернулась через представника лише 24 жовтня 2022 року, а тому [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, відзив було здано до канцелярії суду 22.02.2023, тобто з пропущенням встановленого ухвалою строку для подання відзиву. Відповідачем не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, як і не зазначено поважності причин неподання відзиву у встановлений судом строк. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 22.02.2023 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. 04.05.2023 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких зазначено, що відсутні правові підстави представництва інтересів позивача громадянином [PERSON] та адвокатом Стародубовим С.М., оскільки [PERSON] не може бути представником позивача у суді в розумінні ч.1 ст.60 ЦПК України, а також те, що [PERSON] не мав повноважень укладати від імені позивача договір з адвокатом. Крім того, відстуні підстави для визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними, а тому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 04.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник [PERSON] за довіреністю - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що [PERSON] не змогла вчасно подати заяву, оскільки був ковід, вона готувала документи для звернення до нотаріуса, вперше нею документи були направлені поштою, проте оскільки почалась війна їх було повернуто, пісял чого [PERSON] передала документи через країни Європи за допомогою автобусного сполучення. Вона не змогла приїхати в Україну через вторгнення росії. Він займався переправленням тіла [PERSON] до Грузії, потім коли ним було тримано документи ввін звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено через пропуск строку зверення. Представник [PERSON] - адвокат Стародубов С.М. підтримав позовну заяву з підстав викладених у ній, додатково зазначив, що дійсно було утруднене транспортне сполучення, що пов`язано з початку з епідемією ковіду, а в подальшому розпочалась війна, а тому існували об`єктивні непереборні обставини, що унеможливили вчасне звернення з заявою до нотаріуса, пропущений строк є незначним. Представник відповідача Кукуєва В.І. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з підстав, що викладені в додаткових поясненнях. Зазначила, що не погоджується з доводами представника, оскільки [PERSON] повинна була вживати всіх можливих заходів, була можливість направлення заяви засобами поштового зв`язку, а також могла звернутися до відповідної консульської установи. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02 березня 1996 року, виданого Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 115. (а.с.21). Крім того, згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові СМУ Міністерства юстиції, в даному актовому записі про шлюб відсутні відмітки про розірвання шлюбу та визнання шлюбу недійсним. (а.с.100) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стануу місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 25 листопада 2021 року, актовий запис №24734. (а.с.10) 26 січня 2022 року [PERSON] на підставі довіреності (реєстраційний номер нотаріальної дії № 220072208) уповноважила [PERSON] вести від її імені отримання свідоцтва про право на спадщину на будь-яке спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка. Довіреність посвідчена нотаріусом Гоголадзе Марине в нотаріальному бюро. (а.с.18). 16 лютого 2022 року нотарісом Кетеван Мамукашвілі було підтверджено дійсність підпису перекладачки Ергешидзе Мзії під представленим перекладом з грузинської на українську мову. (а.с.19) Виходячи з вищенаведеного, [PERSON] почала вживати заходів для отримання свідоцтва про право на спадщину в межах встановленого законом шестимісячного строку. З урахуванням веденого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. 24 жовтня 2022 року [PERSON] , діючи в інтерресах [PERSON] , подав приватному нотаріусу ХМНО Самощенко О.А. заяву про видачу свідоцта про право на спадщину. (а.с.85) 25 жовтня 2022 року приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 26/02-14, оскільки спадкоємець [PERSON] не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не звернулася до нотаріуса протягом встановленого законом стороку для прийняття спадщини з заявою про прияняття спадщини, а ому вона вввжається такою, що спадщину не прийняла. З матеріалів спадкової справи також вбачається, що іншх спадкоємців, які прийняли спадщину немає. (а.с.96) Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а з урахуванням пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року 3164 «Деякі питання в умовах воєнного стану», відповідно до якого перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З урахуванням веденого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Позивач, як на підставу пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, посилався на введення воєнного стану в Україні, перебування її за межами України, відсутність нормального функціонування поштового зв`язку в період карантину та дії воєнного стану, а тому заявником з поважних причин пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Суд приймає до уваги, що встановлений положеннями статті 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також додатковий чотирьох місячний (з урахуванням приписів ПКМУ від 28.02.2022 року № 164) сплив ще 24.09.2022 року після смерті чоловіка позивачки. Заяву ж нотаріусу було подано 24 жовтня 2022 року, тобто фактично пропущено один місяць на звернення з такою заявою. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що пропущений строк є незначним, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємицею поважними та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в три місці. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд зазначає, що питання правомірності участі [PERSON] уже були оцінені судом в ухвалі від 14.03.2023. Судом зазначено, що 10.01.2002 Україна приєдналася до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, відповідно до положень ст.3 якої єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріпленийдокумент, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Однак дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації. 22.11.1995 було ратифіковано Договір між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах. Відповідно до ст.13 вказаного Договору документи, що були складені або засвідчені відповідною установою однієї з Договірних Сторін, скріплені печаткою та засвідчені підписом компетентної особи, мають силу документа на території другої Договірної Сторони без будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій та перекладів, що засвідчені відповідним органом. З долучених до матеріалів справи копій довіреності та її перекладу вбачається, що вона прошита, скріплена печаткою та засвідчена підписом нотаріуса Кетеван Мамукашвілі. З огляду на вищенаведені норми, суд вважає, що будь-якого іншого засвідчення, в тому числі і шляхом проставлення апостилю не вимагається, а тому надані до суду документи мають юридичну силу. Посилання сторони відповідача на відсутність повноважень адвоката Стародубова С.М. на ведення справи є неспроможними з огляду на наступне. Згідно виданої довіренсоті [PERSON] надала право [PERSON] користуватись усіма правами передбаченими процесуальним правом, жодних обмежень довіреністю не визначено. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Повноваження адвоката Стародубова С.М. підтверджуються ордером (а.с.26), а тому Стародубов С.М. має право на участь у даній справі як представник.

Outcome: approved