Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

До Московського районного суду м. Харкова із позовною заявою звернулася [PERSON] , в особі представника адвоката Скржешевського М.С., до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 30 травня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу у сторін є діти [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що у них відсутні спільні інтереси, фактично шлюбні відносини припинилися, кожен з них має різні погляди на життя та шлюб, у кожного окреме господарство. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. У зв`язку з вищевикладеним позивачка звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 червня 2023\~року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 29.06.2023 від позивачки та її представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили ухвалити судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 20.07.2023 від відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій зазначив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 30 травня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №231, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно (а.с. 8). Від шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] (а.с.10), [PERSON] , [INFO] (а.с.11), [PERSON] , [INFO] (а.с.12). За змістом положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а також їх неповнолітніх дітей, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved