Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2023 року заяву представника заявника адвоката Коваленка Романа Анатолійовича в інтересах [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, по вказаній цивільній справі повернуто без розгляду з підстав не направлення сторонам зданої заяви. Повний текст вказаної ухвали виготовлено та направлено сторонам 17.07.2023 року. 27.07.2023 року представник заявника адвокат Коваленко Роман Анатолійович в інтересах [PERSON] повторно звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.06.2023 року позовну заяву представника позивача - адвоката Дьолога Ярослава Володимировича в інтересах [PERSON] , представник за довіреністю [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, залишено без розгляду. Однак при ухваленні даного рішення не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, про вирішення яких було заявлено стороною відповідача [PERSON] до ухвалення судового рішення, повідомлено про те, що докази понесених ним витрат на правничу допомогу будуть надіслані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. У відзивах на позовну заяву, на уточнену позовну заяву заначалося, що відповідачем [PERSON] понесено та зазначено попередній розрахунок витрат на правовуу допомогу, які у разі задоволення позову, потрібно стягнути з позивача на його користь. Заявник (відповідач) [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, заявником до суду надіслано заяву, в якій останні просить заяву про ухвалення додаткового рішення розглядати у його відсутність та відсутність його представника, на заявлених вимогах наполягає. Представник позивача [PERSON] - адвокат Решетар В.В. в судове засідання не з`явився, надіслав до суд заяву в якій просив проводити судове засідання за відсутності позивача та його представника. А також у вказаній заяві просив заяву адвоката Коваленка Р.А. залишити без розгляду у зв`язку з порушенням строку для звернення до суду з такою заявою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.06.2023 року позовну заяву представника позивача - адвоката Дьолога Ярослава Володимировича в інтересах [PERSON] , представник за довіреністю [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, залишено без розгляду Після чого представник відповідача [PERSON] - адвокат Коваленко Р.А., звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в межах строку передбаченого ЦПК України, яка надійшла до суд 04.07.2023 року поштовим відправленням, дану заяву ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2023 року повернуто без розгляду з підстав не направлення сторонам зданої заяви. Повний текст вказаної ухвали виготовлено та направлено сторонам 17.07.2023 року. 27.07.2023 року до суду поштовим відправленням повторно надійшла заява представника заявника адвоката Коваленка Романа Анатолійовича в інтересах [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Отже враховуючи вище викладене суд вважає, що заявником був пропущений строк для подачі такої заяви з поважних причин та вважає за можливе поновити такий пропущений строк для подання вказаної заяви. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали доказі і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми/ присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: І) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права. При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2022 року Адвокат Коваленко Роман Анатолійович, з однієї сторони, і [PERSON] у подальшому «Клієнт», з іншої сторони, уклали Договір про надання правової допомоги № 40/22. 17 жовтня 2022 року між Адвокатом Коваленком Романом Анатолійовичем, з однієї сторони, і [PERSON] , з іншої сторони, було укладено Додаткову угоду № 40/22 до Договору про надання правової допомоги № 40/22 від 17 жовтня 2022 року. Предметом Додаткової угоди № 40/22 від 17 жовтня 2022 року є оплата послуг Адвоката при наданні професійної правової допомоги Клієнту. Сторонами визначена фіксована ціна в розмірі 1000 гривень (одна тисяча гривень, 00 коп.) за годину роботи адвоката, 1000 гривень (одна тисяча гривень, 00 коп.) за участь адвоката у судових засіданнях Рахівського районного суду Закарпатської області, незалежного від його тривалості. В п. 3 вказаної Додаткової угоди зазначено, що оплата послуг адвоката здійснюється у готівковій формі шляхом передання коштів особисто. Відповідно до матеріалів справи, в ході розгляду справи, представником відповідача надавались до суду клопотання та відзиви. А також адвокат Коваленко Р.А. дійсно приймав участь у судових засіданнях. Колегія суддів касаційної інстанції враховує, що 12.05.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19)), та зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved