Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 09.09.1989 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми. Позивачем зазначається, що спільне життя з відповідачем у них не склалося через різні інтереси та погляди на сімейні взаємовідносини, шлюб та сім`ю. У них часто виникали різного роду сварки та скандали, вони не здатні були спільно вирішувати проблеми, які виникали у їхній сім`ї, не змогли побудувати сімейні відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, як це передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. Чоловік не дбав про належне матеріальне забезпечення їхньої сім`ї і їй прийшлось поїхати на заробітки за кордон. З часом вона відчула, що більше не кохає свого чоловіка, він став їй зовсім чужим. Перебуваючи вдома у відпустці вони з чоловіком часто сварилися і не могли знайти порозуміння. А коли діти стали дорослі і створили свої сім`ї, і взагалі погіршились стосунки і вони стали проживати окремо один від одного. Приїжджаючи із заробітків додому, вона проживає у квартирі їхнього сина. Враховуючи те, що вони з чоловіком тривалий час не проживають разом, майже не спілкуються, шлюбних відносин не підтримують, вважає що подальше збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, на даний час немає. Враховуючи наведене просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. Позивач подала до суду заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 09.09.1989 року сторони зареєстрували шлюб 09.09.1989 року у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис №1345. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved