Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до Коростишівської міської ради, третя особа на стороні відповідача: Коростишівська державна нотаріальна контора Житомирської області про зняття заборони на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка позивач прийняла спадщину та успадкувала житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0899 га, кадастровий номер 1822510100:01:004:0043 за цією ж адресою. При здійсненні державної реєстрації права власності на нерухоме майно - на житловий будинок, позивачу стало відомо, що 12.03.1965 р. Коростишівською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження у виді заборони відчуження житлового будинку належного [PERSON] на підставі повідомлення Коростишівського відділення Держбанку. Відповідно до повідомлення Коростишівського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) станом на 04.05.2023 р. на виконання до відділу ДВС не надходило виконавчих документів щодо боржника [PERSON] . За повідомленням Національного банку України № 20-6/31462 від 05.05.2023 Український республіканський банк Держбанку СРСР не має правонаступників. Документи (інформація) про заборону на нерухоме майно [PERSON] в описах архівних справ не зазначені та на архівне зберігання до НБУ не передавались. Подальше ж збереження цієї заборони буде порушувати права позивача, в тому числі і право вільно розпоряджатись своїм майном, а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду, позивач [PERSON] подала заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи за їх відсутності, одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач - Коростишівська міська рада в судове засідання свого представника не направили, до суду подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, а рішення суду прийняти на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа - Коростишівська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання свого представника не направили, до суду подали заяву, відповідно до якої просять здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Суд, розглянувши заяви по суті справи учасників справи, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 6) Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,0899 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № 1822510100:01:004:0043 на праві власності належать позивачу [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , і вказані обставини підтверджуються: свідоцтвами про право на спадщину за законом, що видані приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області 13.04.2023 р. ( спадкова справа № 34/223 та зареєстровані в реєстрі за № 820,819, та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 329032568, № 329032118 (а.с.7,9,11, 13). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що відповідно до реєстраційного номеру запису про обтяження : 45832147, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р. - 20.03.2006 Коростишівською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення б/н , Коростишівського відділення сільгосптехніки, було внесено запис про обтяження - заборона на нерухоме майно: опис предмета обтяження: склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, відомості про суб`єктів обтяження: [PERSON] причина відсутності коду. Додаткові відомості про обтяження: № реєстру: 468, внутр. № 9А012У3625F1232D8448 (відомості перенесені з невід`ємної архівної складової частини Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 62477762 від 22.12.2021 державного реєстратора Коростишівської міської ради Чернявської І.В. (а.с.12). З повідомлення Коростишівської державної нотаріальної контори Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), № 259/|01-16 від 02.05.2023 вбачається, що 12.03.1965 року Коростишівською державною нотаріальною конторою було отримано повідомлення Коростишівського відділення держбанку щодо отримання позички [PERSON] , згідно якого було проведено реєстрацію заборони відчуження житлового будинку, належного [PERSON] , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за реєстраційним номером 468. На даний час будь-яких повідомлень про припинення зобов`язань, згідно яких було накладено саме обтяження до нотаріальної контори не надходило, документи на підставі яких накладалося вказане обтяження відсутні, зняти заборону відчуження належного позивачу майна немає можливості (а.с.14). Вказані обставини підтверджуються також і реєстром обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна . Відповідно до повідомлення Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області № 7892/236/23 від 04.05.2023 згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусове виконання до відділу ДВС виконавчі документи, боржником по яким є [PERSON] , [INFO] станом на 04.05.2023 р. не надходили та на контролі не перебувають, арешт на майно не накладався ( а.с. 15). З повідомлення Національного Банку України № 20-0006/31462 вбачається, що згідно з Указом президії Верховної ради СРСР від 07.04.1959 « Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 07.04.1959 № 369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків було покладено на будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до постанови ЦК КПРС, Рад Міністрів СРСР від 17.07.1987 № 821 "Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки" (далі - Постанова) було реорганізовано діючі (Будбанк СРСР та Держбанк СРСР) та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Жилсоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Згідно з пунктами 2 та 3 Постанови Верховної Ради Української РСР`Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність « від 20.03.1991 р. № 873-ХІІ Верховною Радою України оголошено власністю України Український республіканський банк Держбанку СРСР і створено на його базі Національний банк України. Постановою Президії Верховної Ради України від 07.10.1991 № 165-ХІІ затверджено статут Національного банку України, в якому не визначалось правонаступництво Національного банку України. Український республіканський банк Держбанк СРСР не має правонаступників. Документи (інформація) про заборону на нерухоме майно [PERSON] , яке було накладено згідно повідомлення Коростишівського відділення Держбанку СРСР (Житомирська область) в описах архівних справ колишнього Управління Національного банку України в Житомирській області не зазначені та на архівне зберігання до НБУ не передавались ( а.с. 16) За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ( ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.6 постанови КМУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст.73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п.3. ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до п.1 ч.2 ст.27 Закону державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Таким чином, позивачу на праві власності належить вищевказаний житловий будинок, але на будинок накладена заборона, підстава обтяження значиться повідомлення, б/н, Коростишівської філії держбанку від 12.03.1965 р. щодо отримання позички [PERSON] . До теперішнього часу державному нотаріусу не надано повідомлення про припинення зобов`язань, Коростишівська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача цієї заборони, тому заборона, яка була зазначена у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка перенесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не скасована. Але на теперішній час відсутні будь-які документи, що можуть мати інформацію про підстави накладення заборони на відчуження майна [PERSON] та необхідність її продовження, Коростишівська філія держбанку припинила своє існування, правонаступник відсутній. Позивач позбавлена можливості реалізувати свої права нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, а тому суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити. На підставі ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, ст.16,26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved