Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник, разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях є співвласниками квартири [ADDRESS] . Так, 29.06.1993 року на підставі розпорядження №И-668,зареєстрованого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації за № 36п-37 заявнику та іншим співвласникам квартири [ADDRESS] було видано свідоцтво про право власності на житло від 29.06.1993 року. Спільне право власності було зареєстровано на праві приватної спільної власності, по 1/7 частки кожному. Коли одна із співвласників [PERSON] померла,то при розгляді поданих документів для визначення кола спадкоємців виявилось,що прізвище заявника у правовстановлюючому документі не співпадає з написаним прізвищем у паспорті,а саме у свідоцтві про право власності на житло була зроблена помилка та прізвище зазначено російською мовою « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказана помилка створює перешкоди, труднощі у визнанні того, що правовстановлюючий документ, належить заявнику, а встановлення факту належності правовстановлюючого документа потрібно для подальшого звернення заявника до державного нотаріуса та інших органів. Враховуючи наведене, а також те, що заявник не має іншої можливості виправити допущену помилку, остання просить встановити факт того, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житло, видане Виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 29 червня 1993 року, згідно з розпорядженням № И-668, зареєстрованого Комунальним підприємством «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентарізації» за №36-п37 від 29.06.1993 року, зареєстрованого на праві приватної спільної власності, в рівних долях кожному із співвласників на квартиру [ADDRESS] , записаного російською мовою на « [PERSON] », належить [PERSON] ». Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 14 липня 2023 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями п. 6 ч. 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому засіданні можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що Свідоцтвом про право власності на житло виданого 29.06.1993 року Виконкомом міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 29.061993 року № И-668, посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної спільної власності громадянину [PERSON] та членам його родини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На підставі даного Свідоцтва про право власності на житло від 29.06.1993 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована МБТІ на праві спільної приватної власності і записана у реєстрову книгу за № 36п-37. Відповідно до листа «Про надання інформації» начальника виробничого відділу КП «ДМБТІ» ДМР, станом на 31.12.2012 року містяться відомості про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної власності за мовою оригіналу « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ». Згідно з відповідю на запит начальника відділу формувань та ведення реєстру територіальної громади Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур від 26.05.2023 року № 14/5-6384, склад зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на день смерті [PERSON] , становить 2 особи [PERSON] , [INFO] (зареєстрована з 10.02.1994 року по теперішній час), [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, у Свідоцтво про право власності на житло від 29.06.1993 року містить помилку у записі прізвища заявника, яке зазначено російською мовою як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12 березня 1996 року Горностаївським РВ УМВС України в Херсонській області, ПІБ заявника [PERSON] , [INFO] . Вказані відомості підтверджуються копіями наступних документів: паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] ; картки фізичної особи платника податків, про те, що [PERSON] одержала ідентифікаційний номер - [NUMBER] ; свідоцтва про народження [PERSON] ; свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтва про народження [PERSON] ; свідоцтво про смерть [PERSON] ; свідоцтва про смерть [PERSON] . Таким чином, аналіз вказаних документів, доданих до матеріалів справи дає підстави дійти висновку про те, що Свідоцтво про право власності на житло, виданого 29.06.1993 року Виконкомом міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 29.061993 року № И-668, зокрема, мовою оригіналу « [PERSON] », належить заявнику [PERSON] , [INFO] . Встановлення вищезазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для проведення державної реєстрації права власності на житло. За таких обставин, суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту повністю доведено дослідженими доказами, відповідає вимогам закону й інтересам заявника, встановлюється через неможливість іншим способом виправити зазначені помилки, а тому заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved