Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

19 червня 2023 року представник позивача, адвокат Реу Р.В., діючий в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 2009 року по 03.03.2023 року [PERSON] проживав з [PERSON] , громадянкою Республіки Молдова, у не зареєстрованому шлюбі. З часу проживання позивача з [PERSON] у не зареєстрованому шлюбі, вони проживали в одному житловому приміщенні в [ADDRESS] , після чого у 2017 році переїхали проживати за адресою: [ADDRESS] , де ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, піклуються один про одного, купують речі побутового вжитку для спільного користування та пов`язані спільним побутом. За час проживання однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, у них народилися: [INFO] , син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Надеждинською сільською радою Саратського району Одеської області 03.11.2010 року, актовий запис №23 від 23.11.2010 року, [INFO] року - донька [PERSON] , про що зроблений актовий запис відділом ДРАЦС Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області за №1 від 13.09.2012 року, [INFO] року - донька [PERSON] , актовий запис відділу ДРАЦС Саратського районного управління юстиції в Одеській області № 99 від 21.03.2013 року. У зв`язку з тим, що на момент народження дітей відповідачка [PERSON] не мала паспорту та посвідки на місце проживання в Україні, заяви про реєстрацію дітей до відділу ДРАЦС реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області та Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області подавав позивач, але частково дані про батька дітей були записані відповідно до медичної довідки про народження дітей, в яких мати була зазначена [PERSON] ., з цих підстав прізвище батька дітей було вказано « [PERSON] ( [PERSON] ), а по батькові дітей було записано як « [INFO])». Окрім того в актових записах цивільного стану № 25, № 1, № 99 про народження дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не вказано також всі відомості про матір [PERSON] , а саме, дата, місяць та рік народження та її громадянство. Позивач з метою внесення змін до актових записів, а саме, те що він є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся до Саратського відділу ДРАЦС Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції(м. Одеса), але йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду за місцем проживання. Ухвалою суду від 20.06.2023 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.07.2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник, адвокат Реу Р.В належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду цивільної справи, до суду не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена, шляхом надіслання SMS- повідомлення, яке нею отримане, про дату, час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), належним чином повідомлений про розгляд справи, шляхом направлення повідомлення на електронну адресу юридичної особи, до судового засідання не з`явився. До суду направлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Позов визнають у повному обсязі відповідно до ст.206 ЦПК України. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Плахтіївської сільської ради та орган опіки та піклування Плахтіївської сільської ради, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. До суду надали заяву в якій просять провести розгляд справи без участі представника служби у справах дітей Плахтіївської сільської ради та представника органу опіки та піклування Плахтіївської сільської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, а також охоронюваних законом інтересів судом. Вимоги ст. ст. 13, 81, ч.5 ст.263 ЦПК України зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів, зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. 07.07.2023 року від представника позивача адвоката Реу Р.В. до суду надійшла заява про залучення додаткових доказів до матеріалів справи: а саме висновку молекулярно-генетичної експертизи № 202, КУ «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи» від 29.05.2023 року. Ухвалою суду від 11.07.2023 року дані докази долучені до матеріалів справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с. Волінтір, району Штефан-Воде, Республіки Молдова. [PERSON] проживала з позивачем [PERSON] у не зареєстрованому шлюбі та має трьох неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] в с. Молодове, Саратського район Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Надеждинською сільською радою Саратського району Одеської області, 23.11.2010 року, актовий запис № 23. - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, від 13 вересня 2012 року, актовий запис № 1. - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС Саратського районного управління юстиції в Одеській області, від 21 березня 2013 року, актовий запис № 99. Відомості про батька дітей записано за заявою матері, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00040093825 від 14.06.2023 року, щодо доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.25-26), та актовими записами про народження дітей: №99 від 21.03.2013 року, щодо доньки [PERSON] , [INFO] , № 25 від 23.11.2010 року щодо сина [PERSON] , [INFO] , із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.23, 24). Згідно паспорту громадянина України, № [NUMBER] , виданого 04.01.2018 року орган що видав 5144 на установчі дані [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Глибоке, Татарбунарського району Одеської області та згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 5144-1271152-2018, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до посвідки на тимчасове проживання в Україні [PERSON] , [INFO] , уродженка Республіки Молддова є особою без громадянства. Відповідно до довідки №379 від 28.07.2020 року та довідки №01-49/165 від 13.03.2023 року виданих Плахтіївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї, які сумісно з ним проживають та ведуть спільне господарство входять: - син [PERSON] . [INFO] ; - дружина, [PERSON] , [INFO] ; - донька [PERSON] , [INFO] ; - донька [PERSON] , [INFO] ; (а.с.27-28). Згідно індивідуальної карти №12, №10 вагітної та породіллі [PERSON] від 31.07.2009 року та від 04.10.2012, прізвище і місце роботи чоловіка зазначено - [PERSON] , 1989 року народження, будівельник, який здавав кров для [PERSON] та зазначені його аналізи, як чоловіка [PERSON] , а також з Паспорту вагітної вбачається, що [PERSON] обстежувався як член сім`ї на туберкульоз перед здачею крові (а.с.31, 36, 39, 47, 48, 50, 53). Згідно акту обстеження матеріальних та житлово-побутових умов проживання від 03.12.2012 року №4034 та довідки №4033 від 03.12.2012 року, виданих Надеждінською сільською радою Саратського району Одеської області членами сім`ї [PERSON] зазначено - співмешканця [PERSON] , сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.52, 53) Відповідно висновків Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 16.03.2023 року, за заявою [PERSON] про визнання батьківства відносно [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] . [INFO] заявнику відмовлено, оскільки за відсутності заяви позивача поданої у порядку ст.126 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. Статтями 3,4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду ( ч. 2 ст. 125 СК України). Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 4-9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що «СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved