Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 лютого 2023 року о 17 годині 55 хвилині, в м. Києві по пр-ту Соборності - виїзд на міст ім. Патона, відповідач - [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer » д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість для руху, при виникненні небезпек не вжив заходів для зупинки транспортного засобу, що призвело до наїзду на блоки та виїзду г зустрічну смугу для русу та зіткнення з автомобілем «Теslа», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача - [PERSON] , з автомобілем «Honda Civic», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та пошкодження автомобіля «Тоуота Самгу», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля «Маzdа 6»,- д.н.з. [NUMBER] , п керуванням водія [PERSON] , автомобіля «Renault Master», д.н.з. [NUMBER] , п керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 21.03.2023 р. відповідача [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Право власності позивача на транспортний засіб «Теslа» д.н.з. [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Сума майнових збитків завданих позивачу внаслідок пошкодження у ДТП належного йому транспортного засобу складає 796 927,01 грн., що підтверджується Звітом № 3/3-А і визначення вартості матеріального збитку від 7 квітня 2023 року. Зазначена сума збитків складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 678750, 43 грн. та з втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 118176,58 грн. Цивільно - правова відповідальність відповідача [PERSON] у встановленому законом порядку застрахована не була. Позивач 16 лютого 2023 року у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до Моторного транспортного страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. Моторним транспортним страховим бюро України, на дотримання норм чинного законодавства України було сплачено на користь позивача 160000,00 грн. страхової відшкодування. 29 березня 2023 року позивач отримав страхове відшкодування у зазначеному розмірі яке є недостатнім для повного відшкодування завданої позивачу шкоди. Окрім зазначеної шкоди щодо відновлювального ремонту автомобіля та втрати товарної вартості, позивач поніс витрати в розмірі 5500,00 грн. на оплату послуг експерта товарознавця (за складання звіту № 3/3-А), що підтверджується копією договору, акту прийняття виконаних робіт, та платіжною інструкцією 0.0.2892289434.1. Крім того, позивач поніс витрати на оплату послуг евакуатора в сумі 2358,24 грн., підтверджується квитанціями № 214028 від 14 лютого 2023 року та № 226573 від 09 березня 2023 року Також, позивач поніс витрати на оплату послуг адвоката, який надавав позивачеві консультації під час оформлення ДТП 14 лютого 2023 року в розмірі 8000,00 грн., підтверджується платіжне інструкцією 0.0.2860252934.1. Розрахунок загального розміру майнової шкоди завданої позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача: 678 750,43 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля + 118176,58 грн. (втрата товарної вартості автомобіля + 5500,00 грн. (послуги експерта) + 2358,24 грн. послуги евакуатора + 8000,00 грн. послуги адвоката за мінусом 160000 грн. виплата страхового відшкодування = 652785,25 грн. В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволені позову в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, зазначаючи, що позовні вимоги грунтуються на вимогах законодавства. Відповідач в судовому засіданні фактично позов визнав частково, не оспорюючи обставин вчинення дорожньо - транспортної пригоди, але при цьому вказував, що сума матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Теslа», д.н.з. [NUMBER] є значно завищеною, а також відповідач не погоджувався з тією обставиною, що позивач просить стягнути з нього витрати понесені позивачем на правничу допомогу, будь - яких клопотань чи заяв по суті предмету та підстав позову не заявляв. Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що за приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). В судовому засіданні встановлено, що 14.02.2023 року, о 17-55 годині, в м.Києві, по пр-ту Сборності - виїзд на міст ім.Патона, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Мітсубісі Лансер», номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість для руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів для зупинки транспортного засобу, що призвело до наїзду на блоки та виїзду на зустрічну смугу для руху та зіткнення з автомобілем «Тесла», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , з автомобілем «Хонда Сівік», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та пошкодження автомобіля «Тойота Кемрі», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Мазда 6», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля «Рено Мастер», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками , а також були пошкоджені 11 дорожніх блоків. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 21.03.2023 р. відповідача [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На праві власності позивачу [PERSON] належить автомобіль «Теslа» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] Відповідно до звіту № 3/3-А, від 7 квітня 2023 р. складеного ТОВ «Галавтоекспертиза» вартість матеріального збитку заподіяного автомобілю «Теslа», д.н.з. [NUMBER] становить 796 927,01 грн., що складається з: 678 750,43 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля без врахування виплат МТСБУ в розмірі 160 тис. грн.; 118176,58 грн. втрата товарної вартості автомобіля ; 5500,00 грн. за проведення оцінки транспортного засобу; 1332,65 грн. послуги евакуатора 14 лютого 2023 р. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України "шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку". Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України "шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою". У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована не була. За твердженням позивача він 16 лютого 2023 року у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до Моторного транспортного страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. 29 березня 2023 року позивач отримав від МТСБУ страхове відшкодування у розмірі 160 тис. грн. Відповідно до ст.41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). З врахуванням викладеного та враховуючи той факт, що сума матеріальних збитків значно більша ніж ліміт страхового відшкодування, то вимоги позивача щодо стягнення різниці між виплаченою сумою страхового відшкодування та розміром збитків знайшли своє обгрунтування. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. З врахуванням викладено суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача 518780,43 грн. вартості відновлювального ремонту автомобіля, 118176,58 грн. втрат товарної вартості автомобіля, 5500,00 грн. за проведення оцінки збитків завданих транспортному засобу, 1332,65 грн. послуги евакуатора за 14 лютого 2023 р., а всього підлягає стягненню 643759,66 грн. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як убачається позивачем було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Шевченко О.Б. та сплачно за послугнги останнього гонорар в розмірі 20000 грн. відповідно до платіжної інструкції від 19.04.2023 р. Щодо скерування коштів в розмірі 8000 грн. на ім`я [PERSON] за правову допомогу, то позивачем не надано до суду будь - яких доказів існування договірних стосунків. Відповідно частин 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial