Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог, просила збільшити розмір аліментів на дітей, визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2013 року, що стягуються з [PERSON] на її користь на двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 20 вересня 2003 року сторони перебували у шлюбі, який 16 травня 2013 року рішенням суду розірваний. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2013 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. На даний час їхні син [PERSON] і дочка [PERSON] підросли, потребують значно більших матеріальних витрат, враховуючи збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, аліментів, які стягуються з відповідача недостатньо для матеріального утримання їхніх двох дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Між сторонами не досягнуто згоди щодо збільшення розміру аліментів на двох дітей. Визначений рішенням суду розмір аліментів на двох дітей у твердій грошовій сумі на даний час є меншим, ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, тому розмір аліментів на дітей необхідно збільшити до 2000 грн. на кожну дитину із врахуванням індексу інфляції. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Філіпова О.В. у судовому засіданні позов визнали повністю, проти задоволення позовних вимог, збільшення розміру аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на двох дітей у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину не заперечували. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20 вересня 2003 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. 16 травня 2013 року рішенням суду шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , і дочку [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу сторін проживають разом із матір`ю. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2013 року, ухваленим у цивільній справі №\~361/1576/13-ц, із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 24 травня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом про збільшення розміру аліментів на дітей, оскільки на даний час вказаний розмір аліментів не забезпечує матеріальних витрат на дітей. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №\~789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 8 Закону України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року №\~2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини (ст. 141 СК України). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п. п. 17, 23 постанови №\~3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. У ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік від 03 листопада 2022 року №\~2710-IX визначено, що у 2023 році прожитковий мінімум щомісячно на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 2833 грн. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За змістом абз. 3 ч. 1 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №\~1404-VIII індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Виходячи з наведеного, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться державним виконавцем під час виконання рішення суду про стягнення аліментів на дітей, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved