Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

23.06.2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 8000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2017 року, який розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.01.2018 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з січня 2023 року вони із відповідачем проживають окремо. Останній коштів на утримання дітей не надає, хоча таку матеріальну можливість має, так як працює за межами України в Польщі на посаді газозварника на фірмі «Дедал» м.Люблінець Воєводство Сілезьке, розмір його заробітної плати становить 48 000 грн., не має на утриманні інших осіб. Ухвалою від 27.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 14.07.2023 року, яке у зв`язку з першою неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача відкладено на 09.08.2023 року. 14.07.2023 року через канцелярію суду позивач подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду, що підтверджується довідками Укрпошти. Заяв, клопотань, відзиву відносно позову не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 28.04.2017 року, який був розірваний рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.01.2018 року. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією акту про народження 2407011/00/AU/2022/670325 від 21.11.2022 року, виданого відділом цивільного стану в Люблінець Воєводства Сілецьке Республіки Польща. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ч.ч.1,2,3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу вимог ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст.27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. За наведених обставин, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання синів [PERSON] та [PERSON] , суд враховує, що відповідач є працездатним здоровим чоловіком та має фізичну можливість утримувати синів, піклування дітьми здійснює одноособово позивач, що є складним для однієї особи і потребує додаткових зусиль та часу, а відповідач в свою чергу піклуванням не обтяжений, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а тому враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» та потреби дитини, які значно перевищують встановлений державою прожитковий мінімум, який не може забезпечити рівень життя дитини відповідного віку, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та вважає належним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання синів по 8000 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову - 23.06.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Відтак, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. від якого позивач була звільнена при подачі позову.

Outcome: approved