Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримала в борг від [PERSON] кошти готівкою в сумі 18000,00 гривень, із зобов`язанням повернути кошти до 20.11.2022 року. На підтвердження даного договору позики від 23.11.2020 року [PERSON] власноручно складено розписку від 23.11.2020 року. Із метою забезпечення виконання зобов`язань 23.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язується відповідати за невиконання усіх зобов`язань перед [PERSON] .. Позивач неодноразово звертався до відповідачів із вимогами про повернення коштів, однак на вимоги позивача відповідачі борг не повернули, від виконання своїх зобов`язань ухиляються. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] суму позики в сумі 18000,00 грн., а також суму судового збору. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавали, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримала у борг від [PERSON] кошти готівкою в сумі 18000,00 гривень, із зобов`язанням повернути кошти до 20.11.2022 року, що підтверджується власноручно складеною позичальником [PERSON] розпискою (а.с.31). Із метою забезпечення виконання зобов`язань 23.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно умов якого [PERSON] зобов`язується відповідати за невиконання усіх зобов`язань перед [PERSON] (а.с.32). У встановлений договором строк відповідачі кошти у повному обсязі не повернули, від виконання своїх зобов`язань ухиляються. Статтею ч.1\~ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~зі ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1\~ст.626 ЦК України, \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень\~ст.1046 ЦК України,\~за\~договором позики\~одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно ч.2\~ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому виконавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за\~договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно з розпискою від 23.11.2020 року, [PERSON] позичила у [PERSON] 18000 (вісімнадцять) гривень 00 копійок. Гроші зобов`язувалася повернути до 20.11.2022 року. При укладенні договору позики між сторонами в письмовій формі були погоджені всі істотні умови таких договору, а саме: розмір позики та строк її повернення. Таким чином, вказаний договір позики вважається укладеним та підлягає виконанню. Із метою забезпечення виконання зобов`язань 23.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язується відповідати за невиконання усіх зобов`язань перед [PERSON] .. Відповідно до розписки від 23.11.2020 року позивач виконав зобов`язання перед відповідачами та надав кошти в борг, у той час як зобов`язання позичальника у зазначений строк виконані не були. Відповідачі до суду не з`явилися, факт написання розписки не оспорювали, а тому виникнення боргового зобов`язання за\~договором позики\~є встановленим належним доказом, а саме оригіналом даної розписки. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~стаття 1049 ЦК України). За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника. Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також, засвідчуючи отримання певної грошової суми. Згідно з ч.1 ст.553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі пред`явлення позову про\~стягнення\~боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за\~договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. Відповідно до\~статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому\~розписку\~про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Частиною 1\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачами не спростовано невиконання грошового зобов`язання у визначені сторонами строки та у повному розмірі. За таких обставин суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за\~договором позики\~від 23.11.2020 року у розмірі 18000,00 гривень. Відповідно до ч.1\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а отже з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути рівними частками судовий збір у розмірі 1073,60 грн..

Outcome: approved