Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

В червні 2023 позивачка [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона 18.05.2013 року уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстарційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 75. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, дочка [PERSON] , [INFO] . На теперішній час фактичні шлюбні відносини між ними припинені більше шести місяців від дня подання позову, шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття любові і поваги один до одного. Вказує, що збереження їхньої родини неможливе, майнового спору а також спору щодо місця проживання їх дитини у них немає, просила шлюб між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » та просила слухати справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 04.08.2023 ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК Україниу зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Заст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 18.05.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 75, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина, дочка [PERSON] , [INFO] , батьками якої являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією Україниохорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи те, що у позивача по справі відсутній намір на примирення, бажання поновити сімейні стосунки та проживати однією сім`єю, враховуючи те, що сторони проживають окремо, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а нею при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., то у порядку передбаченомуст.141\~ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved