Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги тим, що він звернувся до Відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з проханням здійснити йому призначення пенсії за віком, для чого надав необхідні документи, зокрема архівні довідки, історичні довідки ТзОВ «Брусницьке» с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, а саме: №01-12/170 від 24.03.2023 року, №01-12/171 від 24.03.2023 року, №01-12/172 від 24.03.2023 року, історична довідка №01-12/173 від 24.03.2023 року в яких помилково його прізвище імя та по батькові зазначено як « [PERSON] » у зв`язку з чим останньому відмовлено в призначенні пенсії. Посилається на те, що довідкою, виданою виконкомом Брусницької сільської ради Вижницького району Черіневцької області, підтверджується те, що « [PERSON] », [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одна і та ж особа, що також підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] від 22.12.2009 року, трудовою книжкою колгоспника [NUMBER] . Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити, встановити факт належності йому, [PERSON] , вищевказаних архівних довідок. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник зацікавленої особи - ГУ ПФУ в Чернівецькій області подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника управління з урахуванням наданих заявником доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що заявник згідно паспорта громадянина України [NUMBER] від 22.12.2009 року, значиться як [PERSON] (а.с.5). Довідкою виданою виконкомом Брусницької сільської ради Вижницького району Черіневцької області підтверджується те, що « [PERSON] », [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одна і та ж особа (а.с.6). Згідно трудової книжки колгоспника [NUMBER] заявник значиться як [PERSON] (а.с.7-8). Згідно архівних довідок №01-12/170 від 24.03.2023 року, №01-12/171 від 24.03.2023 року, №01-12/172 від 24.03.2023 року, виданих трудовим архівом Кіцманської міської ради Чернівецької області, прізвище імя та по батькові заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.9-13). Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення для заявника з метою призначення пенсії, в іншому порядку встановити факт належності вказаних архівних довідок, останній немає можливості, а тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і встановити вказаний факт, що має юридичне значення.

Outcome: approved