Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та выдповыдачкою, який був зареєстрований 25.09.2020 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №334. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначив, що 25.09.2020 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 25.09.2020 року був складений відповідний актовий запис за № 334. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. У фактичних шлюбних відносинах вони не перебувають з початку 2022 року, спільного господарства не ведуть, живуть за різними адресами. Відносини між ними вже не ґрунтуються на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та підтримки. Це є причиною припинення між ними шлюбних відносин. Необхідно зазначити, що ним у 2022 році вже подавалася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу позовна заява про розірвання шлюбу, в період розгляду цивільної справи № 214/2672/22 вони з дружиною намагалися примиритися та зберегти шлюб. Тому в листопаді 2022 року ним була подана заява про залишення позову без розгляду та ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.11.2022 року позов був залишений без розгляду. Але спроба не вдалася та примирення між ними неможливо. Це рішення є остаточним. Від шлюбу дітей не мають. Спільного майна, набутого у шлюбі, також не мають. Наскільки йому відомо, відповідачка виїхала за межі України, до Чехії. Зв`язок один з одним не підтримують. Тому вважає, що шлюб має формальний характер, подальше спільне життя, збереження шлюбних відносин, надання строку для примирення є неможливим та не відповідає інтересам позивача та відповідачки. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Розірвати шлюб у порядку, який встановлений ст. 106 СК України, він не має можливості через те, що відповідачка знаходиться за межами України, не бажає вчиняти будь-які дії для юридичного оформлення припинення шлюбних відносин, зокрема, з`явитися до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Тому він змушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу на підставі ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України. Згідно ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, відзиву не подала, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.10). Суд,

Outcome: approved