Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі за текстом - Європейська агенція, товариство) звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що відповідачкою у 2021 році було укладено договори кредиту із двома фінансовими установами, відповідно до умов яких вона отримала кошти, які у строк не повернула. У зв`язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх зобов`язань її загальна заборгованість склала 15670 грн. У 2021 та 2022 роках між Європейською агенцією та зазначеними вище фінансовими установами були укладені договори факторингу, і позивач набув статусу нового кредитора, отримавши право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись їх боржниками, включно і до [PERSON] . Внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо повернення позичених коштів утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи проведено у їхній відсутності. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона підтримала свій позов. Причини повторної неявки відповідачки невідомі, своїм правом на подання до суду будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви або відзиву, вона не скористалася. Клопотань, які б свідчили про її зацікавленість у розгляді справи, матеріали справи не містять. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Правовідносини у даній цивільній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України та Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Так, з наданих суду доказів вбачається, що між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі за текстом - Інвеструм) 10.06.2021 було укладено кредитний договір №06205-06/2021. За умовами останнього відповідачці надано фінансовий кредит в розмірі 5000 грн (п.1.1 договору) у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на платіжну банківську картку клієнта, строком на 7 днів, зі сплатою 803.0000000000001 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.20 % (процентів) на добу. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів, здійснюватимуться згідно графіка платежів, який є невід`ємною частиною укладеного між сторонами договору. Додатковою угодою №3, укладеною 18.06.2021 між відповідачкою та Інвеструм, сторони погодили відстрочення виконання зобов`язання на 7 днів, до 24.06.2021, сума заборгованості клієнта становила 5990 грн, фіксована процентна ставка за день користування - 2.20 %. Також відповідачкою було підтверджено отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків. Так, у випадку недотримання позичальником, тобто [PERSON] , умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах за договором, застосовується базова процентна ставка в розмірі 2.20 % на день, яка нараховується до дня повернення позики включно. Між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі за текстом - Манівео) 10.05.2021 було укладено договір №858351013, за умовами якого відповідачці надано кредит в розмірі 4000 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів. Останні нараховуються: на період строку дії договору - щоденно за ставкою в розмірі 469,40 процентів річних, що становить 1,36 % від суми кредиту за кожен день прострочення; за умови продовження користування кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів - 620,50 процентів річних, що становить 1,70 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Перед укладанням договору позичальниця ознайомилась із повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, до моменту підписання договору вивчила його та Правила надання грошових коштів у позику, розміщені на офіційному сайті фінансової установи, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення договору їй були зрозумілі. Паспортом позики наведені обчислення реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту та усі важливі правові аспекти. В подальшому, 12.05.2021, 14.05.2021, 16.05.2021 та 17.05.2021 сторони укладали додаткові угоди до кредитного договору, якими збільшували суму кредиту на 2000 грн, 2500 грн, 2500 грн та 2000 грн відповідно. Усі два договори та додаткові угоди до них укладені дистанційно, в електронні формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договорів відповідачка підтвердила своє ознайомлення на сайтах фінансових установ з правилами надання коштів у позику. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтями 1046, 1049 ЦК передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами (ст.1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям Закону на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, між відповідачкою та фінансовими установами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів позики, кредиту, які оформлені ними в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Нормою статті 639 ЦК передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З огляду на наведене, суд вважає, що між [PERSON] та Інвеструм і Манівео правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідачка ознайомилася, погодилася та не сприймала їх, як невигідні для себе. Право грошової вимоги до боржника може бути відступлене на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 29.12.2021 між позивачем та Інвеструм було укладено договір факторингу №291220214, за яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором, що був укладений між останнім та відповідачкою. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу, який містить інформацію про те, що сума заборгованості за кредитом №06205-06/2021 становить 15670 грн й складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 5000 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 10670 грн, - позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] . 20.10.2022 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», який є фактором Манівео згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, було укладено договір факторингу №20102022, за яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором, що був укладений між Манівео та відповідачкою. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу, який містить інформацію про те, що сума заборгованості за кредитом №858351013 становить 47244 грн й складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 13000 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 34244 грн, - позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Окрім того, усіма договорами передбачено право фінансової установи без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за договором третій особі, у зв`язку з чим відбудеться заміна сторони - Кредитодавця. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Правильність наданих позивачем суду розрахунків заборгованості відповідачкою не спростована, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою. Також доказів про добровільне виконання зобов`язань відповідачкою суду не надано. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що договори про надання кредитів підписані відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання спірних правочинів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайти фінансових установ за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договори між Інвеструм , Манівео та відповідачкою не були б укладені. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальниця [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачені в договорах строки грошові кошти не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідачки також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved