Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

26 січня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи - Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, Комунальний заклад «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради, в якій просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина - [PERSON] . В обґрунтування позову вказує на те, що 08 жовтня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилася дитина - [PERSON] . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2016 року по справі №204/1432/16-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Сімейні відносини сторін з урахуванням виховання дитини припинилися ще задовго до звернення з позовною заявою про розірвання шлюбу до суду, а саме з грудня 2015 року. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року по справі № 204/761/16-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання спільного сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Також, стягнуто аліменти на утримання позивача в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 01 лютого 2016 року та на весь час проживання з дитиною інвалідом позивача, та опікування нею, але не довше ніж до досягнення дитиною повноліття. Необхідність звернення позивача до суду щодо стягнення аліментів з відповідача була зумовлена тим, що відповідач свідомо не виконував своїх батьківських обов`язків. З моменту прийняття рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі №204/761/16-ц про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідач продовжував ігнорувати потреби дитини, не надавав жодної матеріальної допомоги, жодного разу не відвідав сина, не цікавився його життям та розвитком, не цікавився фізичним розвитком дитини та потребами у його лікуванні. Станом на 31 жовтня 2021 року, відповідач мав заборгованість по аліментам у розмірі 158 609,58 грн. Станом на день звернення позивача з позовною заявою, відповідач офіційно відмовився від батьківських прав та надав згоду на усиновлення, що підтверджується нотаріальною заявою, засвідченою приватним нотаріусом міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є., за умови, що позивач не матиме жодних матеріальних вимог/претензій як на день розгляду справи про звільнення від сплати аліментів судом, так і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки Відповідач багато років поспіль не виконував свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини - [PERSON] , позивач була змушена працевлаштуватися на роботу на повний робочий день, а спільну з відповідачем дитину влаштувати до Комунального закладу «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради, аби мати змогу забезпечувати дитину необхідним лікуванням, доглядом, речами побуту та вжитку. Крім того, Комунальний заклад «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради має змогу надавати дитині медичну підтримку. Таким чином, починаючи з грудня 2015 року, тобто з моменту відсутності сімейного життя та побуту між позивачем та відповідачем, позивач самостійно несе усі витрати по забезпеченню, медичному лікуванню та розвитку дитини. Звертає увагу, що [PERSON] є дитиною - інвалідом, що має патологічний стан та тяжкі розлади здоров`я, які є наслідком цитомегаловірусного енцефаліту, хворіє на спастичний тетрапарез і інші захворювання, має тяжку затримку розвитку і симптоматичну епілепсію, тому не може обходитися без постійного стороннього догляду за ним. Позивач систематично відвідує будинок-інтернат де перебуває її дитина, надає одяг, їжу та лікарські препарати, відвідує з сином лікарів та систематично перебуває з ним на стаціонарному та домашньому лікуванні. Отже, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуючись про дитину, не забезпечуючи її матеріально, медичним доглядом та лікуванням. Зміна поведінки батька неможлива через бажання останнього повністю ізолюватися від виховання та забезпечення малолітнього сина - [PERSON] , і як наслідок, таке самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків втілилося у заяві відповідача щодо відмови від батьківських прав. Враховуючи, що дитина має ряд серйозних захворювань, при здійсненні необхідних оперативних медичних втручань, майже завжди необхідна згода обох батьків. Позивач постійно вимушена шукати відповідача аби отримати згоду на медичні обстеження різної складності та медичні маніпуляції медичного характеру. Така безвідповідальна поведінка відповідача кожного разу завдає шкоду інтересам дитини, ускладнює процес підтримки її фізичного здоров`я. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - [PERSON] не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з урахуванням висновку пр. недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Представник третьої особи - Комунального закладу «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради - Антіпов С.Г. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та прийняти рішення по суті позовних вимог. Допитана в судовому засіданні 19 липня 2023 року в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що вона працює вихователем у Комунальному закладі «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради з 17 липня 2017 року. З позивачем [PERSON] вона знайома, оскільки працювала вихователем в групі, де був син позивача - [PERSON] . За час її роботи в цій групі вона бачила лише мати [PERSON] - позивача по справі, яка забирала [PERSON] з закладу. Батька [PERSON] вона ніколи не бачила. Допитана в судовому засіданні 19 липня 2023 року в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що вона проживає у будинку [ADDRESS] , з позивачем [PERSON] вони проживають на одному поверсі. Вона знайома з позивачем близько 10 років, вони дружать. З відповідачем [PERSON] позивач розлучилась приблизно 8 років тому. По [ADDRESS] [PERSON] проживав дуже мало. До того, як сина позивача - [PERSON] було влаштовано до інтернату, останній проживав з матір`ю - позивачем по справі. [PERSON] до дитини та до позивача не приходить, дитиною не цікавиться, хоча і проживає в їх районі. Позивач в свою чергу робить для дитини все необхідне. Допитана в судовому засіданні 19 липня 2023 року в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що вона проживає в будинку [ADDRESS] , її кімната та кімната позивача [PERSON] розташовані навпроти. Позивач поселилась на цьому поверсі приблизно у 2012 році, зараз проживає там разом з сином. Раніше там проживав також і чоловік позивача - [PERSON] . Після розірвання шлюбу чоловік позивача перестав приходити до позивача та сина, з того часу вона жодного разу його не бачила. Після розірвання шлюбу дитиною опікується тільки мати - позивач по справі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, допитавши свідків, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , з 08 жовтня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 08 жовтня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 788 (а.с. 12). Від спільного життя позивач та відповідач мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 квітня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного тану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 415 (а.с. 13). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року по справі № 204/761/16-ц було частково задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина-інвалід та додаткових витрат на утримання дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 01 лютого 2016 року та на весь час проживання з дитиною-інвалідом [PERSON] , [INFO] , та опікування нею, але не довше ніж до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 16-20). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року по справі № 204/761/16-ц, яке міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/58905498, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року - скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 600,00 грн. щомісяця до 31 грудня 2016 року. В іншій частині рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року - залишено без змін. У рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року по справі № 204/761/16-ц судом було встановлено, що дитина - [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні та матеріальному забезпеченні. Малолітня дитина - [PERSON] , має вади здоров`я, є дитиною-інвалідом віком до 18 років та перебуває на обліку у лікаря невролога з діагнозом, зокрема: наслідки цитомегаловірусного енцефаліту, тяжка затримка розвитку, спастичний тетрапарез, симптоматична епілепсія. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2016 року по справі № 204/1432/16-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 14-15). У зв`язку з наявністю у малолітньої дитини - [PERSON] вад здоров`я, позивачем [PERSON] було укладено з Комунальним закладом «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради Договір про надання соціальної послуги (а.с. 98-99), згідно з яким будинок-інтернат прийняв на обслуговування отримувача соціальної послуги [PERSON] , [INFO] . У пункті 6.1 вказаного договору зазначено, що Договір набирає чинності з 23 червня 2017 року і вважається чинним до 23 червня 2018 року. У 2021 році [PERSON] звертався до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги - Комунальний заклад «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів (справа № 204/4687/21). Однак, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2022 року по справі № 204/4687/21 було прийнято відмову позивача [PERSON] від позову, провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги - Комунальний заклад «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради, про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів, - закрито (а.с. 21-22). На теперішній час малолітній [PERSON] , [INFO] , продовжує перебувати у Комунальному закладі «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради, де за станом здоров`я йому забезпечується необхідний догляд та лікування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Звертаючись у січні 2023 року до суду з даним позовом [PERSON] посилалась на те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України закріплено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Органом опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради було складено висновок «Про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] » (а.с. 71-73), затверджений розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 130-р від 15 травня 2023 року (а.с. 70), в якому зазначено, що розглянувши надані документи, враховуючи витяг із протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 03.05.2023 та введення на території України з 24.02.2022 воєнного стану, у зв`язку з відсутністю підстав щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , орган опіки та піклування - Центральна адміністрація Дніпровської міської ради вважає не доцільним позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, відповідно до частина 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування є лише одним із доказів у справі та може бути відхилений судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні таких доказів. Так, з показань допитаних під час розгляду справи свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що утриманням, вихованням та лікуванням малолітнього [PERSON] , [INFO] , займається мати дитини - позивач [PERSON] . Також встановлено, що саме позивачем 23 серпня 2019 року було укладено для дитини - [PERSON] . Декларацію № 0001-К4М4-Е600 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (а.с. 97). З Книги канцелярської «Журнал обліку дітей, що вибувають» з Комунального закладу «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради вбачається, що мати дитини - позивач [PERSON] регулярно забирає дитину на вихідні та канікули (а.с. 81-96). В свою чергу, з пояснень допитаних під час розгляду справи свідків [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні своєї малолітньої дитини, дитиною не цікавиться, не піклується про стан та розвиток дитини, не створює належних умов для її проживання, матеріально належним чином не утримує. З долучених до матеріалів справи письмових пояснень [PERSON] від 22 січня 2023 року (а.с. 24) вбачається, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] останній повністю відмовився будь-яким чином допомагати з утриманням та вихованням сина. З долучених до матеріалів справи письмових пояснень [PERSON] від 22 січня 2023 року (а.с. 25) вбачається, що [PERSON] починаючи з 2017 року приводила та забирала дитину з Комунального закладу «Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат» Дніпропетровської обласної ради самостійно, жодного разу батька дитини вона не бачила, їй відомо, що [PERSON] власними силами організовувала благодійні збори на лікування сили через соціальні мережі та засоби зв`язку. Більш того, в матеріалах справи міститься посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є. заява відповідача [PERSON] від 09 вересня 2022 року, зареєстрована в реєстрі за № 344, в якій він відмовляється від батьківських прав та не заперечує проти усиновлення відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не приймає належної участі у вихованні своєї малолітньої дитини, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про фізичний, духовний стан та розвиток дитини, не створює належних умов для її проживання та лікування, матеріально належним чином не утримує, беручи до уваги нотаріально посвідчену заяву відповідача про відмову від батьківських прав відносно сина,

Outcome: approved