Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Іркліївська сільська рада (орган опіки та піклування) (далі - позивач) в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] звернулася до Чорнобаївського районного суду Чекраської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказаного позову зазначалося, що було прийняте рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Відповідач є матір`ю малолітніх [PERSON] , [PERSON] . Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . Старша дочка відповідача [PERSON] протягом тривалого часу перебуває на утриманні та проживає із рідною тіткою в с. Тимченки. [PERSON] та [PERSON] з 24 жовтня 2022 року за заявою [PERSON] влаштовані на повне державне утримання в КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей ЧОР". Мати дітей - відповідач вихованням і утриманням їх не займається, чим фактично ігнорує свої батьківські обов`язки. У зв`язку з цим позивач, посилаючись на приписи СК України, просив позбавити відповідача батьківських прав стосовно її малолітніх дітей і стягнути з неї аліменти. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являлася, поштове відправлення з копією ухвали суду та позовною заявою і доданими до неї документами, що надсилалося на адресу її реєстрації, повернулося без вручення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач [PERSON] неодноразово викликалася до суду шляхом направлення судових повісток на адресу місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, разом з цим поштові відправлення повернулися до суду з відмітками про відсутність особи за адресою місця проживання, а тому відповідач [PERSON] вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04 червня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 6); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04 червня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 6 на звороті). Відповідно до копії заяви відповідача від 20 жовтня 2022 року остання просила сільського голову [PERSON] влаштувати її дітей до КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей ЧОР" на повне державне утримання терміном до 6 місяців (а.с. 15 на звороті). Згідно рішення виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 101 від 24 жовтня 2022 року, який вирішено тимчасово влаштувати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей ЧОР" терміном до 6 місяців (а.с. 16). Відповідно до змісту актів обстеження умов проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13, 24, 25, 26, 27), вставновлено, що умови проживання незадовільні, антисанітарія, відсутнє скло у вікнах, постільна білизна брудна, в достатній кількості відсутній сезонний одяг. Відповідач [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітніх дітей, не виявляє щодо них піклування, не дбає про стан їх здоров`я, про їх харчування, веде аморальний спосіб життя (а.с. 11 на звороті). Згідно з рішенням Іркліївської сільської ради від 26 квітня 2023 року № 55 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Іркліївської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до ст.ст. 164, 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/99995/16-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 цієї статті Закону встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З огляду на викладене суд вважає, що відповідач [PERSON] батьківські обов`язки не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не переймається їх вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загально визнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дітей, оскільки має місце порушення законних прав та інтересів дітей, а тому позов підлягає до задоволення. З огляду на задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір, у розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved