Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права оренди у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, площею 76 га, кадастровий номер 6825884000:04:001:0002, площею 4 га, кадастровий номер 6825884000:003:0005 та площею 21 га кадастровий номер 6825884000:04:004:0065 для ведення фермерського господарства за адресою Хмельницька область, Хмельницький район Розсошанська сільська рада. Позивач та її мати [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , про що була заведена спадкова справа №2-2021(номер у спадковому реєстрі 67153793) від 03.02.2021 року, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,346 га від 13.10.2022 року. Між спадкоємцями укладено договір про поділ спадщини 11жовтня 2022 року, за яким позивачу перейшло право оренди щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, площею 76 га, кадастровий номер 6825884000:04:001:0002, площею 4 га, кадастровий номер 6825884000:003:0005 та площею 21 га кадастровий номер 6825884000:04:004:0065 для ведення фермерського господарства за адресою Хмельницька область, Хмельницький район Розсошанська сільська рада. Зазначено, що право оренди у померлого батька [PERSON] виникло на підставі договорів оренди землі від 21 січня 2015 року та від 24 липня 2015 року, укладених між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та [PERSON] , з метою ведення фермерського господарства, оскільки батько був головоюб Фермерського господарства «Грін-Агро». Приватним нотаріусом Палінчак Т.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вищезазначених земельних ділянок, у зв`язку з тим, що в документах, які підтверджують право оренди не визначено умови переходу права оренди до спадкоємців орендаря, що змушує позивача звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволені. Відповідач подав письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що успадкування позивачем земельної ділянки з цільовим призначенням 01.08 для сінокосіння та випасання худоби відповідно до договорів оренди землі від 24.07.2015 року площею 76 га, кадастровий номер 6825884000:04:001:0002, площею 4 га, кадастровий номер 6825884000:003:0005 з метою ведення фермерського господарства суперечить чинним нормам Земельного кодексу України. Позивач не може набути право оренди щодо земельної ділянки площею 21 га кадастровий номер 6825884000:04:004:0065 для ведення фермерського господарства за адресою Хмельницька область, Хмельницький район Розсошанська сільська рада, оскільки таке право належить фермерському господарству,а не безпосередньо [PERSON] , спадкоємцем якого є позивач. Відповідачем подано зустрічний позов до [PERSON] , про визнання недійсними договорів оренди від 24.07.2015 року щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, площею 76 га, кадастровий номер 6825884000:04:001:0002, площею 4 га, кадастровий номер 6825884000:003:0005 та скасування державної реєстрації права оренди(номер запису 25410921 та 25464440). У договорах оренди земельних ділянок від 24.07.2015 року допущено «правові помилки»:неправильно вказані істотні умови договору, які не відповідають землевпорядній документації;наявна суперечність умов договору виданому наказу та затвердженій землевпорядній документації між собою. Сторонами невірно зазначено предмет договору, що не відповідає Наказу ГУ Держземагенства у Хмельницькій області від 08.05.2015 року та затвердженим проектам землеустрою щодо відведення земельної ділянки; невірно зазначено умови використання та збереження земельних ділянок площею 76 га, кадастровий номер 6825884000:04:001:0002, площею 4 га, кадастровий номер 6825884000:003:0005, що суперечить вимогам ЗК України. Вказані порушення, відповідно до ст.ст.16,203,215 ЦК України, зазначаються як підстава для визнання договору недійсним, оскільки мало місце порушення майнових інтересів держави, в особі територіальної громади, щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, яке стало можливим внаслідок укладення спірних договорів оренди. Необхідність захисту інтересів обумовлена забезпеченням відновлення майнових інтересів територіальної громади щодо спірних земельних ділянок у судовому порядку, забезпечення раціонального використання землі. Ухвалою суду зустрічний позов об`єднано з основним. Відповідно до заявленого Розсошанською сільською радою клопотання залучено співвідповідачем за зустрічним позовом Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. [PERSON] , адвокат Рохов О.В. зустрічний позов заперечили, подавши письмовий відзив; зауважили про безпідставність зустрічних вимог, необґрунтованість моменту, з якого слід вважати оспорені договори недійсними, недоведеність порушення прав сільської ради, територіальної громади. ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області подало до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності; у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить первісний позов підлягаючим задоволенню, а зустрічний позов таким, що має бути відхилений. Позивач та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. Між спадкоємцями укладено договір про поділ спадщини 11жовтня 2022 року, за яким позивачу перейшло право оренди щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, площею 76 га, кадастровий номер 6825884000:04:001:0002, площею 4 га, кадастровий номер 6825884000:003:0005 та площею 21 га кадастровий номер 6825884000:04:004:0065 для ведення фермерського господарства за адресою Хмельницька область, Хмельницький район Розсошанська сільська рада. Право оренди у померлого батька [PERSON] виникло на підставі договорів оренди землі від 21 січня 2015 року та від 24 липня 2015 року, укладених між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та [PERSON] , з метою ведення фермерського господарства, оскільки батько був головою Фермерського господарства «Грін-Агро». Визначено умови використання земельних ділянок в договорах від 24 липня 2015 року в пункті 14 договору для ведення фермерського господарства. За пунктом 28 договору передбачено право орендодавця здійснювати контроль за цільовим використанням земельної ділянки. Передача земельних ділянок в оренду здійснено з розробленням проекту відведення, яким визначено цільове призначення для сінокосіння та випасання худоби.(п.17 договору). Строк оренди -20 років. Розроблено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду [PERSON] для сінокосіння та випасання худоби за межами населених пунктів Монастироцької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області площею 76 га та 4га на підставі наказів Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 17 липня 2014 року №22-2114/14-14-СГ та 22 -2113/14-14-СГ. Вирішено надати земельні ділянки площею 76 га, кадастровий номер 6825884000:04:001:0002, площею 4 га, кадастровий номер 6825884000:003:0005 для сінокосіння та випасання худоби. За договорами оренди оформлено акти приймання-передачі. [PERSON] був керівником Фермерського господарства «Грін-Агро», відповідно до Виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. За договором оренди землі від 21 січня 2015 р. Головне Управління Дерземагенства у Хмельницькій області передало [PERSON] земельну ділянку для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Монастироцької сільської ради, Ярмолинецького району, Хмельницької області, кадастровий номер 6825884000:04:004:0065 площею 21 га, на строк 20 років. Приватним нотаріусом Палінчак Т.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельних ділянок, у зв`язку з тим, що в документах, які підтверджують право оренди не визначено умови переходу права оренди до спадкоємців орендаря. За приписами ст. 1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить і право оренди на земельні ділянки. Позивачка, будучи спадкоємицею, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , не відмовилась від виконання укладених договорів оренди землі, сплачує орендні платежі, що не заперечено в судовому засіданні, бажає виконувати умови оренди і зареєструвати за собою право оренди земельних ділянок. І лише через невідповідність документів не змогла оформити спадщину. Право оренди земельної ділянки відповідно до ч. 5 ст. 93 Земельного кодексу України може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситься до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правого договору або в порядку спадкування. Таким чином, якщо умовами договору оренди не заборонено перехід прав оренди в порядку спадкування, то спадкоємці фізичної особи - орендаря можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, визначеної цим договором. Отже, свідоцтво про право на спадщину слугуватиме підставою для переукладання (внесення змін щодо нового орендаря) договору оренди земельної ділянки. Відповідно до статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Згідно із частинами першою, другою статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до абзаців першого, другого частини п`ятої статті 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 -37 цього Кодексу. З наведених норм права вбачається, що за цільовим призначенням землі України поділяються на категорії. Однією з таких категорій є землі сільськогосподарського призначення. У межах кожної категорії земель виділяються види використання земельної ділянки, які визначаються її власником або користувачем самостійно, крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 - 37 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 31 ЗК України землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам -членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Відповідно до статті 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок. Згідно зі статтею 34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища. Указаними нормами права визначені види використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема для фермерського господарства, для ведення особистого селянського господарства, для сінокосіння і випасання худоби, для ведення індивідуального або колективного садівництва, для городництва, для ведення підсобного господарства. Власники або користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення певного виду використання мають використовувати їх виключно в межах вимог, встановлених статтями 31, 33 - 37 ЗК України для такого виду використання. Отже, зазначені норми права розрізняють категорії земель за їх цільовим призначенням та види використання земельної ділянки в межах кожної категорії земель. Зміна цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення на іншу категорію цільового призначення здійснюється за погодженими проектами землеустрою щодо їх відведення. При цьому такої процедури для зміни виду використання земельної ділянки, зокрема на землі фермерського господарства, без зміни її категорії цільового призначення (землі сільськогосподарського призначення) чинним законодавством не передбачено. Разом з тим, користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення повинні використовувати такі земельні ділянки відповідно до того виду використання, за яким ці земельні ділянки були передані їм власником. Відповідно до ст.12 Земельного кодексу, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; б) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом; в) здійснення інших повноважень у галузі земельних відносин відповідно до закону. Законом України «Про фермерське господарство» запроваджений механізм, за яким земельна ділянка спочатку надається в оренду громадянину, який може використовувати її лише шляхом створення фермерського господарства як форми здійснення своєї підприємницької діяльності. Таке фермерське господарство створюється після отримання громадянином земельної ділянки в оренду. З моменту створення фермерського господарства та його державної реєстрації до нього переходять права та обов`язки орендаря земельної ділянки. Отже, в цьому випадку не відбувається відчуження орендарем права на оренду земельної ділянки, а здійснюється перехід прав та обов`язків орендаря земельної ділянки від громадянина до створеного ним фермерського господарства.(Постанова Великої Палати ВС від 30.06.2020 року, справа№927/79/19) При створенні фермерського господарства одним із членів сім`ї інші члени сім`ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його установчого документа.(ст.3 Закону України «Про фермерське господарство»). Землі фермерського господарства складають землі членів фермерського господарства, що належать його членам на праві власності та користування(ст.31 Закону України «Про фермерське господарство»). Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року суд акцентував увагу на Рішенні Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року у справі «Stretch v. United Kingdom» («Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії»), виходячи зі змісту пунктів 32-35 якого звертаючись із заявою до уповноважених органів та, виконуючі визначені чинним законодавством умови, та, дотримуючись відповідного порядку, відповідач мав право очікувати про набуття майнового права в значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції з прав людини. У вказаному рішення Європейського суду з прав людини зазначено, що наявність порушень з боку органів публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.(ст.236 ЦК). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).(ст.215 ЦК). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.(ст.203 ЦК). В ході судового розгляду не представлено сторонами та не здобуто судом будь-яких доказів на підтвердження нераціонального, такого що суперечить закону фактичного використання спірної орендованої земельної ділянки позивачем, [PERSON] , зміни цільового призначення земельних ділянок, завдання шкоди державі, територіальній громаді. Позивач є набувачем успадкованого майна, майнових прав, які належали спадкодавцю на момент його смерті, в тому числі права оренди по оспореним договорам. Зважаючи на викладене первісний позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню. Зустрічний позов є недоведеним, підстави для визнання недійсним оспореним договорам, скасування державної реєстрації оренди відсутні. Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Outcome: approved