Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.03.2016 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», що підтверджується статутом та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0223/82/0409451 (далі договір, Кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (далі кредит) у розмірі встановлених договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на кредитну картку одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій з кредитної картки. Поточний ліміт на дату укладення кредитного договору становить 11 300,00 грн., що в подальшому було збільшено до - 67 300,00 грн. Максимальний ліміт кредиту за договором складає 200 000, 00 грн. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Проте, всупереч вимогам договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно з графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 09.02.2023 заборгованість складає 72 452, 59 грн., яка складається з: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 63 700,00 грн.; заборгованість за недозволеним овердрафтом - 8 752,59 грн. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Райффайзен Банк» кредитну заборгованість у визначеному розмірі та судовий збір. Ухвалою суду від 13.04.2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позов підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду цивільної справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився. За місцем проживання відповідача, було направлено судову повістку, однак конверт повернутий без вручення з причини: "за закінченням терміну зберігання". Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст.280 ЦПК України. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2016 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» - правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», що підтверджується статутом та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0223/82/0409451 (далі договір, Кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (далі кредит) у розмірі встановлених договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на кредитну картку одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій з кредитної картки. Поточний ліміт на дату укладення кредитного договору становить 11 300,00 грн., що в подальшому було збільшено до - 67 300,00 грн. Максимальний ліміт кредиту за договором складає 200 000, 00 грн. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Проте, всупереч вимогам договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно з графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Згідно наданого розрахунку загальний розмір заборгованості за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 09.02.2023 заборгованість складає 72 452, 59 грн., яка складається з: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 63 700,00 грн.; заборгованість за недозволеним овердрафтом - 8 752,59 грн. Враховуючи те, що відповідач не виконує умови Кредитного договору та заборгованість не погашає, порушені права Банку мають бути відновленні шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених прав. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, - ст. 629 ЦК України. У частині 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, - ст.611 ЦК України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), - ст.610 ЦК України. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Факт укладення кредитного договору відповідачем не спростовано, відповідачем було отримано кредитні кошти, про що свідчить виписка по рахунку. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, не доведено своєчасність сплати кредитних коштів у відповідності до графіку платежів, а тому суд вважає, що позивачем доведений факт неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача на користь АТ «Райффайзен Банк». Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед позивачем по кредиту витікає з умов укладеної між сторонами по справі договору, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем покладається на відповідача, у відповідності з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved