Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

У квітні 2023 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 05 вересня 2012 року, мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів, у них різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Причиною розлучення є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12\~травня 2023\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного\~ позовного провадження за наявними в справі матеріалами без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб з позивачкою. Оскільки відповідач визнав позов, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України (далі \~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4\~ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами\~ст.\~112\~СК\~України суд\~постановляє рішення\~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 05 вересня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління за актовим записом №\~293. Сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . За твердженням позивачки, що визнав відповідач, сторони спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів, у них різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння, вони втратили відчуття любові та поваги один до одного. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбні відносини сторони не мають наміру. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачці судовий збір у сумі 536,80 грн. Разом з цим згідно зі ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн за подання позову до суду.

Outcome: approved