Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною 23-х років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 18 липня 2003 року, який в подальшому рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2014 року було розірвано. Від вказаного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час старшому сину [PERSON] вже 20 років та він начається у Білгород-Дністровському морському рибопромисловому фаховому коледжі на денній формі навчання на 4 курсі. Син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Після досягнення дитиною повноліття відповідач жодного разу не допоміг йому фінансово, усе лягло на плечі позивача та після введення воєнного стану на території України фінансове становище позивача погіршилось, на даний час позивач перебуває у декретній відпустці та не має змоги в повній мірі забезпечувати сина усім необхідним для його нормального розвитку та життя. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина на період навчання не надає, на даний час лише сплачує заборгованість по аліментам, яка утворилась до досягнення сина [PERSON] повноліття. Відповідач офіційно працевлаштований, вступив на службу до лав ВСУ, одержує гідні виплати, тому він має можливість краще забезпечувати потреби дитини. Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 02 червня 2023 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач надала заяву, відповідно до якої просить її позовні вимоги задовольнити, просить розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2023 року, суд перейшов до заочного розгляду справи. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області. /а.с. 9/ Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до довідки № 132 від 28.06.2023 року, виданої Білгород-Дністровським морським рибопромисловим фаховим коледжом, про те, що [PERSON] є студентом денної форми навчання. За ствердженням позивача, батько сина участі в утриманні дитини або наданні фінансової допомоги не приймає, хоча останній потребує матеріальної допомоги. Нормативне обґрунтування У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можливо зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ч. 1 коментованої статті міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В ч. 2 коментованої статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Враховуючи все вищевикладене, а саме те, що син позивача та відповідача - [PERSON] , [INFO] , досягнувши повноліття, навчається в Білгород-Дністровському морському рибопромисловому фаховому коледжі на денній формі навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, прийнявши до уваги, що законодавець визначив можливість отримання аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, але не досягла 23 річного віку, прийнявши до уваги дотримання вказаних вимог, врахувавши і факт того, що відповідач є працездатною людиною та може надавати допомогу своєму повнолітньому сину, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання дитини задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в Білгород-Дністровському морському рибопромисловому фаховому коледжі, у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення [PERSON] 23-х річного віку, тобто з 29 травня 2023 року до 29 жовтня 2026 року включно. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved