Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

17.03.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів. 25.04.2023 року позовні вимоги [PERSON] були змінені. Свої позовні вимоги мотивує наступним. На підставі укладеного між сторонами договору від 01.10.2021 року відповідач зобов`язався надати позивачу послуги з діагностики, ремонту, налаштування, заміни автозапчастин двох турбокомпресорів до автомобіля AUDI ALLROAD 2003 року випуску. В свою чергу позивач зобов`язався прийняти і оплатити ці послуги, а також вартість використаних матеріалів в розмірі, строки та порядку, що передбачено умовами договору. На виконання договору, 05.10.2022 року позивачем сплачено відповідачу кошти в сумі 15800 гривень за ремонт двох турбокомпресорів на підставі рахунків № 000021781 від 05.10.2022 року по заявці № 30533 на суму 7900 гривень та №000021782 від 05.10.2022 року по заявці № 30534 на суму 7900 гривень. Після ремонту турбокомпресорів на станції технічного обслуговування відмовилися їх ставити на автомобіль AUDI ALLROAD мотивуючи це тим, що ремонт проведено неякісно - наявні зварні шви з тріщинами, які можуть впливати на якість їх роботи та привести до передчасного виходу з ладу турбокомпресорів і можливо двигуна. Після цього 18 лютого 2023 року позивачем на адресу відповідача направлено заяву про проведення діагностики турбокомпресорів на спеціальному обладнанні з оформленням відповідних документів щодо результатів випробувань та повернути позивачу турбокомпресори разом з документами, а 21 лютого 2023 року позивач відправив відповідачу турбокомпресори. До цього часу відповідач турбокомпресори не повернув. Позивач просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 15800 грн. сплачених за ремонт двох турбокомпресорів, 10000 грн. вартості двох турбокомпресорів та витрати на професійну правничу допомогу. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Сидоренко Ю.В. не з`явилися. Надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали повністю та просили стягнути з відповідача на користь позивача 7800 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, проти заочного рішення не заперечували (а.с. 57, 68). Відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання 25.04.2023, 29.05.2023, 14.06.2023, 23.06.2023 та 19.07.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. 19 липня 2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Відповідно до договору від 01.10.2021 року відповідач зобов`язався надати позивачу послуги з діагностики, ремонту, налаштування, заміни автозапчастин двох турбокомпресорів до автомобіля AUDI ALLROAD 2003 року випуску. В свою чергу позивач зобов`язався прийняти і оплатити ці послуги, а також вартість використаних матеріалів в розмірі, строки та порядку, що передбачено умовами договору (а.с. 3). На виконання договору позивачем сплачено відповідачу кошти в сумі 15800 гривень за ремонт двох турбокомпресорів на підставі рахунків № 000021781 від 05.10.2022 року по заявці № 30533 на суму 7900 гривень та № 000021782 від 05.10.2022 року по заявці № 30534 на суму 7900 гривень (а.с. 4, 5). Після ремонту турбокомпресорів на станції технічного обслуговування відмовилися їх ставити на автомобіль AUDI ALLROAD мотивуючи це тим, що ремонт проведено неякісно - наявні зварні шви з тріщинами, які можуть впливати на якість їх роботи та привести до передчасного виходу з ладу турбокомпресорів і можливо двигуна. Після цього 18 лютого 2023 року позивачем на адресу відповідача направлено заяву про проведення діагностики турбокомпресорів на спеціальному обладнанні з оформленням відповідних документів щодо результатів випробувань та повернути позивачу турбокомпресори разом з документами (а.с. 7, 8), а 21 лютого 2023 року позивач відправив відповідачу турбокомпресори (а.с. 11). До цього часу відповідач турбокомпресори не повернув. Вартість двох турбокомпресорів позивач оцінює в 10000 гривень, що не перевищує вартість аналогічних вживаних запчастин в мережі інтернет (а.с. 58, 59). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», що діяв на момент укладення договору та дії правовідносин, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно положень ч. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ч. 3, 4, 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. Виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно норм ст. 906 ЦК України, зазначає що збитки завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванням виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення 15800 гривень сплачених за ремонт двох турбокомпресорів та 10000 гривень вартості двох турбокомпресорів - підлягають задоволенню в повному обсязі. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору, а також відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вимоги позивача про стягнення з відповідача 7800 гривень понесених судових витрат на оплату правничої допомоги підлягають повному задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути витрати в якості судового збору в сумі 1073 гривень 60 копійок, так як позивач є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.14) і звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Слід скасувати арешт, накладений на грошові кошти [PERSON] , відповідно до ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.06.2023 року в якості забезпечення позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved