Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

представник - адвокат Осіпова Г.В. звернулася до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. В обгрунтування заявлених вимог представник посилається на те, що 20.03.2023 [PERSON] звернувся до ГУПФ України в Рівненській області із заявою про призначення йому пенсії за віком, однак йому було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. За поданими документами до страхового стажу не зараховано зокрема: період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1981, оскільки по батькові особи ( [PERSON] ) згідно документу про освіту не відповідає паспортним даним заявника ( [PERSON] ) та період військової служби з 06.11.1981 по 09.11.1983, оскільки по батькові особи ( [PERSON] ) згідно військового квитка не відповідає паспортним даним заявника ( [PERSON] ). Також пенсійним органом не зараховано до стажу [PERSON] період роботи з 02.02.1984 по 31.11.1989, оскільки згідно трудової книжки по батькові особи ( [PERSON] ) не відповідає паспортним даним заявника ( [PERSON] ). У зв`язку з наявністю даних розбіжностей, [PERSON] змушений звернутися до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 11 липня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про дату, час та місце розгляд справи. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву, згідно якого просить розгляд справи без участі представника на підставі наявних у справі доказів. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.26-27). Згідно паспортних даних (паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий органом 5616 20.09.2017) заявник зазначений « [PERSON] , [INFO] » (а.с.6). Атестат № [NUMBER] про закінчення курсу технічного училища по професії апаратник широкого профілю, виданий 21.07.1981 року [PERSON] (а.с.12). Також, як вбачається з матеріалів справи, Військовий квиток [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] (а.с.13-21). У трудовій книжці [NUMBER] від 30.11.1989 року, ім`я заявника вказано як « [PERSON] , [INFO] » (а.с.24-25). Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Задовольняючи заяву про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки серії [NUMBER] , військового квитка серії [NUMBER] від 06.11.1981 та атестату № [NUMBER] , суд бере до уваги те, що в вказаних документах не правильно вказано по-батькові заявника, що позбавляє його можливості реалізувати в повній мірі своє право на пенсійне забезпечення. Метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на призначення пенсії за віком, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник звернувся із заявою про встановлення факту, що для нього має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved