Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

23.03.2023 року представник позивача - Гущай Ю.М., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Чернігівської міської ради про зобов`язання у місячний термін здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок, який передано до комунальної власності територіальної громади міста Чернігова, який розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно чинного законодавства. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.11.2022 року він разом з дружиною та сином звернулися до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради з заявою і пакетом документів про передачу в приватну власність житла за адресою: [ADDRESS] , у відповідь на яку 09.12.2022 року отримав листа №728 від виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо відмови у наданні дозволу на приватизацію житла за вказаною адресою. Вказує, що в провадженні Новозаводського районного суду м.Чернігова перебуває цивільна справа №751/59/20/22, Провадження №2/751/286/23 за позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії. Посилається, що відповідно до рішення 13 сесії Чернігівської міської ради четвертого скликання від 28.09.2004 року «Про передачу у комунальну власність територіальної громади м.Чернігова житлово фонду» органом місцевого самоврядування, Чернігівською міською радою, надано згоду на безоплатну передачу у комунальну власність територіальної громади м.Чернігова державного житлового фонду, який не увійшов до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, який повернутий до державної власності за рішенням суду, але перебуває на балансі господарських товариств, житлового фонду підприємств - банкрутів та житлового фонду спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області разом із вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями, зовнішніми мережами електро-, тепло-, газо-, водопостачання та водовідведення, а також будівлями, призначеними для обслуговування цього фонду згідно з додатком, в якому значиться і будинок за адресою: [ADDRESS] , але до цього часу державна реєстрація Чернігівською міською радою не здійснена. Відсутність реєстрації права власності на комунальне майно ускладнює або може бути безрезультатним розгляду його та членів його сім`ї позову (державна реєстрація за логікою є похідною дією у спорі щодо зобов`язання виконавчого комітету Чернігівської міської ради оформити передачу (приватизувати) житло). Вважає, що відповідач своєю бездіяльністю позбавляє його та членів його родини, а також інших мешканців будинку конституційного права на житло (реалізацію права на участь у приватизації державного житлового фонду), в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.03.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 11.04.2023 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (з додатками), в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав, що Чернігівська міська рада не завершила процедуру передачі об`єкту за адресою: [ADDRESS] у власність територіальної громади, а тому не має можливості розпоряджатись даним об`єктом, крім того зазначає, що на спірний житловий будинок оформлено право власності (а.с.95-96). 17.04.2023 року та 15.06.2013 року від представника позивача на адресу суду надійшли заяви про зміну предмету позову (з додатками), в яких зазначені обставини викладені в позовній заяві та доповнено, що з відзиву на позовну заяву стало відомо що за адресою: [ADDRESS] окремо одна від одної існують дві різні земельні ділянки, різні за площею, місцем розташуванням та цільовим призначенням, на яких розташовано об`єкти нерухомого майна (приватний житловий будинок та багатоквартирний будинок, в якому зареєстрований і проживає позивач разом з родиною), яким присвоєно одну і ту ж адресу. Вважає, що відповідач на території міста Чернігова протягом певного часу не вів або взагалі не веде систематизований облік об`єктів нерухомого майна з приводу присвоєння адрес, а тому просить зобов`язати Чернігівську міську раду у місячний термін здійснити заходи з упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна і здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок (багатоквартирний), який передано до комунальної власності територіальної громади міста Чернігова, який розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно чинного законодавства. Суд не приймає до розгляду та повертає заявнику заяви від 14.04.2023 року та 15.06.2023 року про зміну предмету позову з додатками відповідно у зв`язку з ненаданням доказів направлення їх копій відповідачу (ч.5 ст.49 ЦПК України), а також недопущення в обох випадках об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства. (ч.4 ст.188 ЦПК України) Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України). Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.1998 року [PERSON] на сім`ю з чотирьох осіб видано ордер на житлове приміщення №309, серія Д за адресою: [ADDRESS] (а.с.15), місце проживання позивача разом з сім`єю зареєстровано за вказаною адресою з 28.05.1998 року. (а.с.13, 33, 69) Рішенням 13 сесії Чернігівської міської ради четвертого скликання від 28.09.2004 року «Про передачу у комунальну власність територіальної громади м.Чернігова житлово фонду» органом місцевого самоврядування, Чернігівською міською радою, надано згоду на безоплатну передачу у комунальну власність територіальної громади м.Чернігова державного житлового фонду, який не увійшов до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, який повернутий до державної власності за рішенням суду, але перебуває на балансі господарських товариств, житлового фонду підприємств - банкрутів та житлового фонду спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області разом із вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями, зовнішніми мережами електро-, тепло-, газо-, водопостачання та водовідведення, а також будівлями, призначеними для обслуговування цього фонду згідно з додатком, в якому значиться і будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.122) 11.11.2022 року позивач з дружиною та сином звернулися до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради з заявою і пакетом документів про передачу в приватну власність житла за адресою: [ADDRESS] . (а.с.76) 09.12.2022 року позивач отримав листа №728 від виконавчого комітету Чернігівської міської ради в якому зазначено, що відповідно до рішення комісії з питань приватизації житла, яке відбулося 09.12.2022 року, йому відмовлено у наданні дозволу на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] ,в зв`язку з тим, що дане житло не перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Чернігова. (а.с.11) Відповідно до ч.9 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд, який знаходиться в повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього закону. У разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожиток) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Порядок передачі житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передбачено певну процедуру передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст безоплатно або шляхом обміну. З державної у комунальну власність передаються безоплатно такі об`єкти як житлові будинки та гуртожитки, зокрема військових містечок, що вивільняються в процесі реформування Збройних Сил України (разом з вбудованими та прибудованими житловими приміщеннями), у том числі ті, будівництво яких не завершено. Разом з житловим фондом передаються вбудовані і прибудовані приміщення, зовнішні мережі електро-, тепло-, газо, водопостачання та водовідведення, а також будівлі, призначені для обслуговування цього фонду (бойлери, котельні, каналізації, та відповідні споруди обладнання тощо). Передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Форма акта приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України. Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права. Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 4 статті 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Дана вимога також зазначена в ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Аналіз вище зазначених правових норм свідчить про те, що реєстрація прав на нерухоме майно є обов`язковою. Чернігівська міська рада не завершила процедуру передачі об`єкта за адресою: будинок [ADDRESS] у власність територіальної громади м.Чернігова, що підтверджується доводами зазначеними у відзиві та не заперчується позивачем. Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на нерухоме майно за адресою реєстрації місцезнаходження спірного житла зареєстровано за іншою фізичною особою. (а.с.100-103) Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до вирішення в установленому законодавством порядку питання передачі спірного об`єкту у власність територіальної громади міста Чернігова, а також адміністративного упорядкування нумерації відповідних об`єктів нерухомого майна, в тому числі будинку [ADDRESS] , судовий розгляд питання реєстрації права власності спірного майна, є передчасним, а тому підстав для зобов`язання відповідача у місячний термін здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок, який передано до комунальної власності територіальної громади міста Чернігова, який розташований за адресою: [ADDRESS] , суд не вбачає, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають. Суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: dismissed