Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» звернувся з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором № 1563690 від 12.02.2021 року в розмірі 19680,00 грн. та судового збору 2481,00 грн. \~\~\~\~\~\~ Представник позивача посилається на те, що 12.02.2021 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] \~укладено договір\~№1563690\~про надання\~коштів \~на \~умовах \~споживчого кредитувідповідно до якого [PERSON] отримав позику у розмірі 6000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] . 20 жовтня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УМ Факторинг» укладено договір факторингу №1 та підписано реєстр прав вимог №2 від 26.11.2021 року. Враховуючи вищезазначене, Позивач став новим кредитором, та отримав право вимоги до Відповідача за Кредитним договором. На даний час Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість з Кредитним договором не погашає, що є порушенням законних прав Позивача. Станом на день подання позовної заяви, загальна сума заборгованості Відповідача з Кредитним договором складає 19680 грн. 00 коп. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https//credit7.ua/ та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Х221 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно, або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі - Закон) визначено порядок укладення електронного договору. У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону, Відповідач зареєструвався на веб-сайті https//credit7.ua/ для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором (дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних відповідача). Одноразовий ідентифікатор Х221 направлявся Відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер, який вказувався при реєстрації. Позивач просить позовні вимоги задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128,\~131 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. \~\~\~\~Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника\~\~позивача, що відповідає положенням\~ст. 280-282 ЦПК України, так як\~\~надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.\~ \~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні встановлено, що 12.02.2021 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] \~укладено договір\~№1563690\~про надання\~коштів \~на \~умовах \~споживчого кредитувідповідно до якого [PERSON] отримав позику у розмірі 6000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] . 20 жовтня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УМ Факторинг» укладено договір факторингу №1 та підписано реєстр прав вимог №2 від 26.11.2021 року. Враховуючи вищезазначене, Позивач став новим кредитором, та отримав право вимоги до Відповідача за Кредитним договором. На даний час Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість з Кредитним договором не погашає, що є порушенням законних прав Позивача. Загальна сума заборгованості Відповідача з Кредитним договором складає 19680 грн. 00 коп. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https//credit7.ua/ та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Х221 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону, Відповідач зареєструвався на веб-сайті https//credit7.ua/ для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором (дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних відповідача). Одноразовий ідентифікатор Х221 направлявся Відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер, який вказувався при реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону, за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Верховний Суд у своїй постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 підтвердив, що правочин може бути підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису за письмовою згодою сторін. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, укладання цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. На підтвердження вищевказаних тверджень щодо вчинення Відповідачем дій направлених на укладення Кредитного договору, Відповідачу було надано кредит шляхом переказу коштів у розміру розмірі 6000 грн. 00 коп. на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією від 12.02.2021 року (номер операції: 80275707). Листом ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» № 6363 від 07.12.2021 (витяг з якого додається) з метою надання вичерпної інформації щодо даних, які підтверджують видачу на платіжні картки он-лайн кредитів, право вимоги, по яким було передано Позивачу, згідно Договору факторингу №1 від 20 жовтня 2021 року, надало наступну інформацію щодо Відповідача: Строк кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 30 днів. Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений Кредитним договором строк, повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності). Відповідно до п 1.4. Кредитного договору застосовується фіксована процентна ставка, що становить 1,90% в день. Відповідно до п 3.1. Кредитного договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/ автопролонгації) виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Відповідно до\~п.\~3.2.\~Кредитного договору,\~до періоду\~розрахунку процентів\~вдається день\~надання та\~не включається\~дата повернення\~кредиту,\~вказана в\~ графіку\~платежів крім\~випадку,\~якщо в\~межах строку\~надання кредиту,\~визначеного \~у пункті\~1.3;\~відбулася пролонгація\~строку кредиту\~відповідно до\~Розділу 4\~Договору де проценти\~нараховуються і\~в дату\~повернення кредиту,\~вказану в\~Графіку платежів\~і в нову дату повернення. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Відповідно до п 4 2 1 Кредитного договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявні заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгащя) зі наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Відповідно до п 4.2.2. Кредитного договору, клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користуванні кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3 п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів. Відповідно до п. 4.2.5. Кредитного договору, загальна кількість автопролонгації за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. У постанові від 18.10.2017 року по справі №6-1964цс16 Верховний суд України вказав, що відповідно до умов кредитного договору підвищення процентної ставки відбувається внаслідок порушення зобов`язань, зокрема користування кредитом понад встановлений строк, тобто збільшення процентної ставки сторони пов`язали з певною подією - неповерненням кредитних коштів у встановлений у договорі строк, що є реакцією на порушення зобов`язань за договором. ВСУ зазначив, що встановлення в договорі підвищених відсотків як санкції за користування кредитом понад визначений у договорі строк є забезпеченням виконання зобов 'язань за цим договором, яке передбачене домовленістю сторін і не суперечить законодавству. Аналогічні правові висновки викладені також в Постанові ВС від 29.01.2020 року по справі 179/533/15-ц. Також Верховний Суд у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 179/530/16-ц (провадження № 61-1723св17) зазначив, що підвищений розмір відсотків за кредитом, які за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами, не може вважатися пенею, яка є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Відповідно, під час визначення розміру нарахованих відсотків як за звичайною, так й за підвищеною ставкою не може застосовуватися положення частини третьої статті 551 ЦК України, яке передбачає право суду зменшити розмір неустойки. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до \~ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2481,00\~гривень. \~

Outcome: approved