Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому вказує, що 07.06.2022 водій [PERSON] близько 09 год 50 хв керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser д.н.з. [NUMBER] в м.Кіцмань по вул. Незалежності,48, та рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, не дотримався бокового інтервалу, допустив наїзд на припаркований транспортний засіб Lexus NX-300, д.н.з. [NUMBER] , спричинивши пошкодження цього транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п.10.10, 13.1 ПДР України. Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.07.2022 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент вчинення ДТП цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу Toyota Land Cruiser, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховою компанією ПРАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». 15.06.2022 позивач звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування витрат, завданих внаслідок ДТП, та йому було погоджено і виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 8 953,83 грн. Разом з тим, запропонована страховою компанією сума відшкодування є недостатньою для виконання відновлювального ремонту автомобіля Lexus NX-300, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до висновку експертного дослідження № ЕД-19/126-22/4967-АВ від 27.07.2022 з визначення вартості матеріального збитку експертом встановлено, що вартість відновлювального ремонту (тобто фактичний розмір завданої внаслідок ДТП майнової шкоди) автомобіля Lexus NX-300 д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 07.06.2022 становить 22 228,63 грн. Таким чином, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду у частині, які не була покрита страховим відшкодуванням. Враховуючи викладене, просить суд стягнути із відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 13 274,80 гривень. Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з викликом сторін, призначено судове засідання на 28.06.2023.2023. Ухвалою суду від 28.06.2023 прийнято відмову [PERSON] від позову в частині вимог до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 10674,80 грн. Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, - закрито в частині вимог до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 10674,80 грн. Клопотання позивача [PERSON] про прийняття до розгляду позовної заяви в новій редакції задоволено. Прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в новій редакції. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Позивач в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про підтримання позовних вимог, також просив справу розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій він вказує, що позовні вимоги визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього лише франшизи у розмірі 2 600 грн. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно з постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.07.2022, [PERSON] 07.06.2022 близько 09 год 50 хв, керуючи автомобілем «Toyota» д.н.з. [NUMBER] в м.Кіцмань по вул. Незалежності,48, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Lexus», д.н.з. [NUMBER] , спричинивши пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.10.10, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальністьст.124 КУпАП. Вказаною постановою водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника вказаного вище транспортного засобу «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , застрахована у ПРАТ «Українська страхова компанія «Княжа воєнна іншуранс груп» (страховий поліс № ЕР-208713229 від 22.04.2022). 15.06.2022 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа воєнна іншуранс груп» із заявою про страхове відшкодування витрат, завданих внаслідок ДТП, в результаті чого страховою компанією здійснено відшкодування на суму 8 953,83 гривень. Вартість страхового відшкодування розрахована на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 2296 від 05.08.2022, та визначена з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без в рахування ВТВ на рівні 11 553,83 гривень. Розмір страхового відшкодування на суму 8 953,83 грн, яке виплачено позивачу, зменшено на суму франшизи у розмірі 2 600 грн. Разом з тим, виплачена страховою компанією сума є недостатньою для виконання відновлювального ремонту автомобіля. З метою визначення реальної вартості ремонтно-відновлювальних робіт та розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивач звернувся до судового експерта Дончака І.В., яким було надано висновок експерта № ЕД-19/126-22/4967-АВ від 27.07.2022, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Lexus NX-300 д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження у ДТП 07.06.2022 становить 22 228,63 гривень. Таким чином встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталась 07.06.2022, за участю застрахованого транспортного засобу Toyota Land Cruiser, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля Lexus NX-300, д.н.з. [NUMBER] . Винуватцем ДТП є [PERSON] . Норми права, які застосував суд. У ч. 1ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч.1, 2ст. 1187 Цивільного кодексу Україниджерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 5ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого. За змістом ст.ст.12,22,28,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV,ст. 9 Закону України «Про страхування»у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Системний аналіз ст.22 закону №1961-IV, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК України дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Вказаний правовий висновок був викладений у постанові ВС від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 9 Закону України Про страхування, визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст.12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до п.36.6 ст.36 Закону, саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. При цьому суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, висловлену 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15, 12.12.2018 р. у справі № 758/2356/17-ц, згідно з якою володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Мотиви, з яких виходив суд. Враховуючи описане вище, факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 07.06.2022 в м.Кіцмань Чернівецького району Чернівецької області за участю ТЗ «Toyota Land Cruiser», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та ТЗ «Lexus NX-300, д.н.з. [NUMBER] , підтверджується постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.07.2022. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. ДТП відбулося з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою суду № 718/1128/22 від 11.07.2022, яка набрала законної сили. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином встановивши, що виплаченого позивачу страхового відшкодування у розмірі 8953,83 гривень недостатньо для відшкодування завданих йому збитків та проведення ремонтно-відновлювального ремонту автомобіля, враховуючи, що шкода повинна бути відшкодована у повному обсязі особою яка її завдала, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За встановлених судом обставин, зважаючи на те, що страховиком, у якого відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність, було виплачено [PERSON] 8 953,83 грн суму страхового відшкодування за виключенням суми франшизи, визначеної в полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 2600,00 грн., суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача франшизи в розмірі 2600,00 грн, є обґрунтованою, в зв`язку з чим також підлягає задоволенню. Що стосується відшкодування витрат на проведення робіт із оцінки вартості матеріальних збитків у розмірі 2 265,36 гривень, суд доходить наступного. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто ті, які б він не ніс у разі, якби майно не було пошкоджене. Відповідно до квитанції № 21 від 19.07.2022 вартість робіт із оцінки розміру матеріального збитку (проведення експертизи) становить 2 265,36 гривень. Ці витрати відносяться до реальних збитків, оскільки понесені позивачем безпосередньо у зв`язку із пошкодженням майна та не мали б місце, якби майно не було пошкоджене, тому є витратами, які необхідні для відновлення порушених прав позивача, отже, також підлягають стягненню із відповідача. Згідно з квитанцією № 0.0.3031125980.1 від 05.06.2023, яка містяться в матеріалах справи, позивачем при пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: approved