Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

І. Виклад позиції учасників справи. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] , в якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2405га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: 4624287200:01:011:0201 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВАСN702524 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯАN209778. Припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,2136гa, кадастровий номер 4624287200:01:011:0679. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.04.2003р. N269876 вона є власником будинку по [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЯN209778 від 06.12.2004р. вона є власником земельної ділянки площею 2,2405 га за адресою: [ADDRESS] . Право власності на будинок та земельну ділянку позивачка набула в порядку спадкування, що засвідчено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВАС N702524. У зв?язку з тим, що сусідом позивачки - відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку з порушенням її прав та інтересів, вона була змушена в судовому порядку захищати їх. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 було задоволено позов [PERSON] , визнано незаконним та скасовано рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області N23 від 06.06.2013р., визнано незаконним і скасовано рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області N72 від 06.05.2016р., скасовано державну реєстрацію земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] в Державному земельному кадастрі, скасовано записи в Поземельній книзі зі зобов?язанням ГУ Держгеокадастру у Львівській області внести відповідні відомості, скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та скасовано запис про відповідне право власності N14696544.Дане рішення за результатами апеляційного перегляду було залишено без змін та набрало законної сили. Однак, на момент набрання вищевказаним рішенням суду законної сили та звернення його до виконання, у ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було внесено зміни, згідно яких за змістом зміненої редакції цієї статті було визначено, зокрема, що ухвалення судом рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав. Ця обставина позбавляє її можливості виконати зазначене вище рішення суду та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] та зареєструвати право власності в державному реєстрі на власну земельну ділянку, оскільки рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 не містить рішення про визнання за нею права власності на належне їй майно та про припинення права власності відповідача [PERSON] .. Крім того зазначає, що перешкодою для неї в захисті та відновлені свого порушеного права є невиконання Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» в особі Львівської регіональної філії Самбірський районний виробничий відділ рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2015р. у справіN813/7341/14, що набрало законної сили, що позбавляє її можливості здійснити державну реєстрацію належної їй земельної ділянки. Даним рішенням Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» в особі Львівської регіональної філії Самбірський районний виробничий відділ було зобов?язано виготовити технічну документацію на земельну ділянку позивачки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до плану у державному акті на земельну ділянку серія ЯД N:209778 від 06.12.2004р.. Таким чином позивачка стверджує, що маючи всі правовстановлюючі документи та рішення суду про відновлення її прав, позбавлена можливості виконати зазначене вище рішення суду та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , який порушив її права та інтереси, та зареєструвати право власності в державному реєстрі на власну земельну ділянку у зв?язку з внесенням змін до законодавства, , а також через невиконання органами державної влади рішення суду, що набрало законної сили, щодо виготовлення технічної документації на земельну ділянку позивачки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином, заяв та клопотань у зв`язку з розглядом справи не подавав. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Волощук Б.І. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що на його думку позивачем обраний неналежний спосіб захисту, оскільки майновий спір між позивачем та відповідачем [PERSON] щодо належних їм земельних ділянок вже вирішено рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 на користь позивачки, належні позивачу правовстановлюючі документи є чинними і ніким не скасовані, право власності позивачки наразі ніким не оспорюється, а у прийнятті судом рішення про припинення права власності [PERSON] на належну йому земельну ділянку немає потреби, оскільки, як випливає зі змісту вказаного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 це питання і так вже вирішено цим рішенням суду. Відповідач Ралівська сільська рада Самбірського району Львівської області відзив на позовну заяву не подавала, звернулася до суду з клопотанням, у якому зазначила, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності її представника. Третя особа - державний реєстратор Качмар О.І. письмових пояснень щодо позову або відзиву до суду не подала. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08.06.2022 року під головуванням судді Пташинського І.А. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.10.2022 року під головуванням судді Пташинського І.А. заяву відповідача [PERSON] про відвід головуючому судді Пташинському І.А. задоволено. Справу передано до канцелярії Самбірського міськрайонного суду Львівської області для визначення судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2022 року, у вищезгаданій цивільній справі визначено головуючого суддю Корольчук Н.В.. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2022 року дану справу було прийнято суддею Корольчук Н.В. до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.05.2023 року підготовче провадження у даній справі закрито,справу призначено до судового розгляду, у задоволення клопотань представника відповідача адвоката Волощука Б.І. про витребування доказів та виклик свідків відмовлено. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.06.2023 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача залучено державного реєстратора Качмар Олену Іванівну. Позивач[PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що у 2021 році вона зверталася до державного реєстратора Качмар О.І. з питанням проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 4624287200:01:011:0679, проте державний реєстратор рішенням від 10.11.2021 року №6181904 відмовила їй у цьому з посиланням на те, що подані нею документи не відповідають вимогам законодавства, зокрема ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: в поданому нею рішенні суду одночасно не зазначено особу, за якою визнається право на таку ділянку. Представник позивача - адвокат Галайський О.В. заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце цього засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача - адвокат Волощук Б.І.не заперечував проти проведення судового засідання за відсутності відповідача [PERSON] , проти заявлених вимог заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Третя особа - державний реєстратор Качмар О.І.в судовому засіданні підтвердила факт відмови позивачу у реєстрації права власності на земельну ділянку згідно з рішенням від 10.11.2021 року №6181904, пояснивши це наявністю на той час вимоги Закону, закріпленої у ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно якої було визначено, що ухвалення судом рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав. Надане їй позивачем рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 не містило рішення про визнання за нею права власності на належне їй майно та про припинення права власності відповідача [PERSON] , що і стало підставою для відмови у проведенні державної реєстрації. Разом з цим зазначила, що на даний час редакція ст. 26 вказаного Закону вкотре викладена в новій реакції і вона не містить такої вимоги, а відтак законодавчі перешкоди для виконання нею рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 в частині реєстрації припинення права власності відповідача [PERSON] та реєстрації права власності позивача на належну їй земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на сьогоднішній день відсутні. Суд, розглянувши заяву представника Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області про розгляд справи у його відсутність, а також відсутність відповідних клопотань та належне повідомлення про судовий розгляд відповідача [PERSON] , вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників справи, які не з`явились, на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до положень ч. 3 ст. 211 та ст. 223ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.04.2003р. N269876 позивач є власником будинку по [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЯ N209778 від 06.12.2004р. вона є власником земельної ділянки площею 2,2405 га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: 4624287200:01:011:0201. Право власності на будинок та земельну ділянку позивачка набула в порядку спадкування, що засвідчено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВАС N702524. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 було задоволено позов [PERSON] , визнано незаконним та скасовано рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області N23 від 06.06.2013р., визнано незаконним і скасовано рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області N72 від 06.05.2016р., скасовано державну реєстрацію земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] в Державному земельному кадастрі, скасовано записи в Поземельній книзі зі зобов?язанням ГУ Держгеокадастру у Львівській області внести відповідні відомості, скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та скасовано запис про відповідне право власності N14696544. Дане рішення за результатами апеляційного перегляду постановою Львівського апеляційного суду від 15.09.2020 року було залишено без змін та набрало законної сили. Постановою Верховного Суду від 30.06.2022 року рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 та постанову Львівського апеляційного суду від 15.09.2020 року залишено без змін. Рішенням від 10.11.2021 року №6181904 державний реєстратор Качмар О.І. відмовила позивачу у проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 4624287200:01:011:0679 з посиланням на те, що подані нею документи не відповідають вимогам законодавства, зокрема ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: в поданому нею рішенні суду одночасно не зазначено особу, за якою визнається право на таку ділянку (а.с. 168). Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2015р. у справі N813/7341/14, що набрало законної сили, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» в особі Львівської регіональної філії Самбірський районний виробничий відділ було зобов?язано виготовити технічну документацію на земельну ділянку позивачки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до плану у державному акті на земельну ділянку серія ЯД N:209778 від 06.12.2004р.. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.02.2022 року за вих. №Б-58/0-109/6-22 на адресу позивача з приводу розгляду заяви про виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 (а.с. 39) скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 4624287200:01:011:0679 можливе після скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на вищезазначену земельну ділянку. Як свідчить лист старшого державного виконавця Самбірського відділу ДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 18.09.2021 року за вих. № 19.8-40/25980 (а.с. 40) зазначене вище рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2015р. у справі N813/7341/14 не виконане, скеровано подання до Самбірського ВП ГУНП у Львівській області про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за злісне ухилення від виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду за ознаками ч. 1 ст. 382 Кримінального Кодексу України. ІV. Нормативно - правове обґрунтування. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, наведені приписи чинного законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. За змістом абзацу 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції Закону №3103-IX від 03.05.2023, яка є чинною на даний час, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. V. Оцінка Суду. Із змісту правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-84цс14 від 03.09.2014р. вбачається, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи інтересу. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову. Як свідчать матеріали справи і це знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, майновий спір між позивачем та відповідачем [PERSON] щодо належних їм земельних ділянок вже вирішено рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17, яким фактично відновлено порушене право власності позивачки на земельну ділянку площею 2,2405 га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: 4624287200:01:011:0201, чим, як зазначено в самому позові, додатково підтверджується право власності позивачки на цю ділянку. Правовстановлюючі документи позивача на цю земельну ділянку наразі не визнані недійсними та не скасовані, позивачем не втрачені. Єдиною підставою для відмови державним реєстратором у проведенні державної реєстрації права власності позивача згідно рішення від 10.11.2021 року №6181904 стала відсутність у поданому неї для реєстрації судовому рішенні вказівки на особу, за якою визнається таке право, відповідно до чинної тоді редакції ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому суд не вбачає потреби та необхідності у захисті права власності позивача у спосіб, визначений у позові - шляхом визнання права власності на належну їй ділянку, оскільки порушення такого права вже було відновлено в судовому порядку, а відомостей про те, що на даний час таке право хтось не визнає чи оспорює матеріали справи не містять і в ході судового розгляду справи здобуто не було, а отже немає підстав для висновку про те, що право власності позивача порушене, невизнане або оспорюване і потребує судового захисту. Невиготовлення технічної документації на земельну ділянку позивача на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2015р. у справі N813/7341/14 як перешкода для державної реєстрації права позивача також не може бути визнано підставою для задоволення її позовної вимоги про визнання за нею права власності, оскільки матеріальною сутністю права власності, яка підлягає відновленню в разі порушення, є стан приналежності матеріальних благ конкретним особам, тоді як технічна документація на ці блага є їх технічною характеристикою, порушення прав при виготовленні якої підлягає захисту в окремому порядку, що і було зроблено вказаним рішенням адміністративного суду. Щодо позовної вимоги про припинення права власності [PERSON] на належну йому земельну ділянку суд зазначає наступне. Дійсно, станом на момент набрання рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 законної сили та звернення його до виконання у відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» одночасно з рішенням про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав таке судове рішення мало містити рішення про визнання, зміну чи припинення цим рішенням речових прав. Разом з цим, на даний час вказана редакція ст. 26 зазначеного Закону такої вимоги не містить, а тому законодавчі перешкоди для виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17 на сьогоднішній день відпали, що додатково підтвердила в судовому засіданні державний реєстратор Качмар О.І.. Отже, аналізуючи підстави позову, для повного відновлення порушеного права позивачки на земельну ділянку площею 2,2405 га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: 4624287200:01:011:0201, на думку суду, достатнім є виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2019р. у справі N452/1079/17, перешкоди для чого, які склали зміст підстав позову, на сьогоднішній день відсутні. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність факту порушення, невизнання або оспорювання відповідачами її прав чи інтересів, а тому у позові слід відмовити повністю. VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.07.2022 року під головуванням судді Пташинського І.А. заяву представника позивача - адвоката Галайського О.В. про забезпечення позову було задоволено. Заборонено Ралівській сільській раді, [PERSON] та органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, вносити зміни в Державний земельний кадастр (Держгеокадастр) включаючи щодо створення нових номерів (поділ) на земельні ділянки, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо відчуження чи реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,2405 га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: 4624287200:01:011:0201 (а.с. 58-59). Частиною 9 ст. 158 ЦПК України визначено, що у випадку, зокрема, ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. З огляду на наведену норму Закону, у зв`язку з прийняттям рішення про повну відмову у задоволенні позову застосовані у даній справі заходи забезпечення згідно ухвали від 01.07.2022 року слід скасувати. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином підстав для вирішення питання щодо перерозподілу витрат на оплату судового збору не вбачається.

Outcome: dismissed