Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в січні 2023 року позивачу стало відомо, що на постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. від 29.09.2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 7968 від 13.04.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором. До цього часу жодних документів щодо заборгованості, зокрема, листів, претензій, заяв від відповідачів, позивач не отримував. Пізніше представник ТОВ «Коллект Центр» зателефонував позивачу та повідомив, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступив їх право вимоги за кредитним договором, укладеним між останнім та позивачем. Разом з тим, позивач зазначає, що жодних кредитних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал» не укладав, а на запити про надання документів щодо зазначеного кредитного договору відповідачу не надають. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса є незаконним та не підлягає виконанню, виходячи з наступних підстав. Так, виконавчий напис вчинено щодо кредитного договору, що суперечить вимогам чинного законодавства. Окрім того, нотаріусу не було надано нотаріально посвідчену копію кредитного договору, оскільки такий договір не укладався позивачем з відповідачами. Наведене також вказує на те, що нотаріусом, при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірність заборгованості за кредитним договором. З урахуванням наведеного, позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7986 вчинений 13.04.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 24741.55 гривень; стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року цивільну справу прийнято до спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Витребувано: у ТОВ «Вердикт Капітал» належним чином завірену копію кредитного договору, на підставі якого приватним нотаріусом приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем було здійснено виконавчий напис № 7986 від 13.04.2021 року; у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. належним чином завірену копію виконавчого напису № 7986 від 13.04.2021 року; у ТОВ «Коллект Центр», належним чином завірену копію Договору про відступлення права вимоги № 10-03/2023, укладений між ТОВ «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ 36799749 та ТОВ «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. 09 червня 2023 року представник відповідача ТОВ «Коллект Центр» подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом щодо стягнення заборгованості з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання даного виконавчого напису також є ТОВ «Вердикт Капітал». ТОВ «Коллект центр» є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не має жодного відношення до правовідносин, що оспорюються позивачем. З урахуванням зазначеного представник ТОВ «Коллект Центр» просив виключити зі складу учасників справи відповідача ТОВ «Коллект Центр» та закрити провадження по справі в цій частині. 15 червня 2023 року представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Також зазначив, що ТОВ «Коллект центр» не має жодного відношення до правовідносин, що оспорюються позивачем, оскільки стягувачем за виконавчим написом є ТОВ «Вердикт Капітал». Також представник відповідача зазначив, що договір на підставі якого було вчинено виконавчий напис нотаріуса не містить заборон щодо використання позасудового врегулювання майнових інтересів товариства. Чинне законодавство не містить будь-яких обмежень щодо вчинення виконавчого напису, що цілком підтверджує правомірність дій, як ТОВ «Вердикт Капітал» так і нотаріуса. При цьому, нотаріусу було надано всі необхідні документи для вчинення такої нотаріальної дії. Нотаріусом перевірено договір про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Вердик Капітал» є правонаступником первісного кредитора. При відступлені права вимоги, від попередніх кредиторів ТОВ «Вердикт Капітал» було передано суму заборгованості за кредитним договором, яка існувала на той час. Наведене вказує на дійсне існування заборгованості позивача за кредитним договором, яка була безпосередньо перевірена приватним нотаріусом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, натомість в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-131 ЦПК України. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-131 ЦПК України. Треті особи - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. в судові засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-131 ЦПК України. Будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надано, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, 13 квітня 2021 року зареєстровано в реєстрі за № 7986 виконавчий напис, відповідно до якого на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі законодавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ 36799749, заборгованість в сумі 24741,55 гривень За заявою ТОВ «Вердикт Капітал» приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І., постановою від 14 березня 2023 року відкрито виконавче провадження № 66971511 з примусового виконання даного виконавчого напису. Позивач вказує на наявність підстав для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з огляду на відсутність безспірності заборгованості, неподання товариством нотаріусу належних та достатніх документів для його вчинення, а також наявність заборони вчинення виконавчого напису щодо кредитних договорів. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц, у справі №727/1561/16-ц від 15 травня 2019 року. В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі ВССУ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 7 лютого 2014 № 2 у шостому пункті зазначено, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса), мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. В ході розгляду справи по суті, судом встановлено, що оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинено на користь ТОВ «Вердикт Капітал», у виконавчому провадженні щодо примусового стягнення даного виконавчого напису стягувачем є також ТОВ «Вердикт Капітал». Після направлення представником ТОВ «Коллект Центр» відзиву на позовну заяв, в якій останній зазначив про відсутність правовідносин з позивачем, [PERSON] будь-яких клопотань щодо уточнення позовних вимог суду подано не було, що вказує на підтримання [PERSON] обставин, що викладені у позові. Водночас, суд доходить висновку, що ТОВ «Коллект Центр» є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки за спірним виконавчим написом стягувачем є саме ТОВ «Вердикт Капітал», а сторонами не надано доказів, що до вказаних правовідносин має відношення ТОВ «Коллект Центр». Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем пред`явлено позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до неналежного відповідача - ТОВ «Коллект Центр», який не є стягувачем за спірним виконавчим написом, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Коллект Центр» слід відмовити. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 13.04.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 13.04.2023 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не сплив строк давності для вчинення виконавчого напису за вимогами. Також приймається до уваги, що судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал», в ході судового розгляду справи, не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 20.06.2018 року по справі № 826/20084 вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, а тому суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного доказу, зокрема належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду з даним позовом, позивачем понесені судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача до ТОВ «Вердикт Капітал», а тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з останнього на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: partial