Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернулася із вказаним позовом до суду, зазначивши, що 04.10.2018 між нею та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1815, за яким позивач надала відповідачці [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 2 973 605,78 грн. на строк до 04.10.2020. Договір позики та отримані за цим договором кошти було укладено [PERSON] за спільною згодою з [PERSON] як подружжям, в інтересах сім`ї. Однак, у строк до 04.10.2020 [PERSON] повернуто лише частину боргу в розмірі 141 600,00 грн., таким чином залишок заборгованості за вищевказаним договором позики склав 2 833 430,00 грн. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26.07.2022 по справі №760/15755/21 частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 2 833 430,00 грн., 3% річних у розмірі 58165,17 грн., пеню у розмірі 708 357, 50 грн. Розрахунки штрафних санкцій (пені та 3 % річних) у вказаному рішенні було стягнуто за період прострочення з 05.10.2020 по 11.06.2021. Відповідач [PERSON] не в повному обсязі виконала взяті на себе зобов`язання за договором позики та заборгованість, що визнана рішенням суду у справі №760/15755/21 не сплачена в розмірі 2 833 430, 00 грн. Відповідач [PERSON] взагалі відмовляється виконувати свої зобов`язання. У зв`язку з наведеним позивачем нараховано штрафні санкції на суму заборгованості за період з 12.06.2021 до 25.10.2022 у загальному розмірі 2 894 797,09 грн., а саме: 3 % річних - 116 675,21 грн.; інфляційні втрати - 743 719,14 грн.; пеня - 2 034 402,74 грн. На підставі викладеного позивач звернулася з даним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідачів штрафні санкції за порушення грошового зобов`язання в зазначеному розмірі та судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2022 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 15.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачам строк для подання відзиву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Ухвалою суду від 25.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представником подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримано в повному обсязі без заперечень щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог із наступних підстав. Судом встановлено, що 04.10.2018 між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. та зареєстрований в реєстрі за №1815, за яким позивачка за згодою її чоловіка - [PERSON] надала [PERSON] за згодою її чоловіка - [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 2 973 605,78 грн., на строк до 04.10.2020. Договір позики та отримані за цим договором кошти було укладено [PERSON] за спільною згодою з [PERSON] як подружжям, в інтересах сім`ї. Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи копією такого договору з наявними у ньому підписами позивачки (позикодавця) [PERSON] та відповідачки (позичальника) [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 26.07.2022, ухваленим у справі №760/15755/21, частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 2 833 430,00 грн., 3% річних у розмірі 58165,17 грн., пеню у розмірі 708 357, 50 грн. Зі змісту рішення суду вбачається, що розрахунки штрафних санкцій (пені та 3 % річних) було проведено за період прострочення з 05.10.2020 по 11.06.2021. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим, судом також встановлено, що від дня ухвалення рішення Солом`янського районного суду міста Києва відповідачка не повернула позивачці суму заборгованості, визначену судом та нараховані штрафні санкції за вказаний період. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачами не надано доказів, які вказували б на виконання ними умов договору позики. Таким чином, беручи до уваги рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 26.07.2022 по справі № 760/15755/21, прострочення виконання грошового зобов`язання з боку відповідачів розпочалося з 12.06.2021. Відповідно до розрахунку штрафних санкцій, обрахованих позивачем за період з 12.06.2021 по 25.10.2022 (дата складення позовної заяви) на основну суму заборгованості в розмірі 2 833 430,00 грн., їх розмір становить: інфляційні втрати - 743 719,14 грн. (2 833 430,00 грн. х 1.26248015 (середній індекс) - 2 833 430,00 грн.) та 3 % річних - 116 675,21 грн. (2 833 430,00 грн. х 3 % х 501 (днів) : 365 : 100). Щодо правильності нарахування позивачем сум інфляційних втрат та 3 % річних в суду сумнівів немає, жодних належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачами не подано, а тому суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом із цим, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення нарахованої позивачем пені на основну суму заборгованості у розмірі 2 034 402,74 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 5 договору позики за прострочення виконання зобов`язання за цим договором позичальник виплачує пеню в розмірі 0,2 % від прострочення суми за кожен день прострочення, а сума несплаченої позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції. Позивачем здійснено нарахування пені за період з 01.11.2021 по 25.10.2022 на основну суму заборгованості, що склало 2 034 402,74 грн. (2 833 430,00 грн. х 0,2 % х 359 : 100). Однак суд не вбачає підстав для стягнення пені у вказаному розмірі, оскільки матеріали справи не містять належного обґрунтування такої суми, пред`явленої до стягнення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи вищенаведене, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині стягнення з відповідачів на користь позивача штрафних санкцій, нарахованих за порушення грошового зобов`язання за договором позики від 04.10.2018 за період з 12.06.2021 по 25.10.2022 в розмірі 860 394,35 грн., у тому числі: 743 719,14 грн. - інфляційні втрати; 116 675,21 грн. - 3% річних. Згідно з вимогами ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 12 405,00 грн., що підтверджується квитанцією №5 від 05.11.2022. Враховуючи те, що задоволено 29,72 % відсотків позовних вимог (860 394,35 грн. від 2 894 796,98 грн.), наявні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору у загальному розмірі 3686,76 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог (12 405,00 грн. х 29,72 % / 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial