Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК "Онлайн Фінанс", треті особи: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В., Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява вмотивована тим, що позивачем у квітні 2023 року було встановлено, що згідно наявної в реєстрі боржників інформації відносно нього Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л.19.04.2021 відкрито виконавче провадження №65192214. Ознайомившись з матеріалами, позивач встановив, що вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого 12.03.2021 року Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. та зареєстрований у реєстрі за № 7062 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 191199511 від 07.11.2019 року, укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником якого в подальшому був ТОВ «ФК «Таліон Плюс», а з 05.08.2020 року згідно договору факторингу за кредитним договором є ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» в розмірі 29 914,91 грн. Позивач з вказаним виконавчим написом не погоджується, з огляду на те, що він вчинений з порушенням норм чинного законодавства, жодних договорів з вказаними компаніями він не укладав, повідомлень щодо вчинення такого виконавчого напису позивач не отримував, при цьому, нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, на адресу боржника не надходила вимога про усунення порушень договору та виконання своїх зобов`язань у добровільному порядку. Ухвалою судді від 15.05.2023 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно судом було витребувано від ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» засвідчені належним чином документи, які були надані приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Головкіній Яні Вікторівні для вчинення 12.03.2021 року виконавчого напису №7062; від Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни засвідчену належним чином копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 7062 від 12.03.2021 р.. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою судді від 15.05.2023 було забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 65192214 відкритим Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівнаною підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною №7062 від 12.03.2021 року до набрання законної сили рішення у даній справі. Відповідач ТОВ «ФК "Онлайн Фінанс" повідомлений про розгляд судом даної справи належним чином. На виконання вимог ухвали суду, представником відповідача були надіслані суду засвідчені належним чином копії документів, які були надані приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Головкіній Яні Вікторівні для вчинення 12.03.2021 року виконавчого напису №7062. Відзиву на позовну заяву на адресу суду від відповідача не надходило. Третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна про розгляд судом даного провадження повідомлялась належним чином, однак поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою « Повертається. адресат відсутній за вказаною адресою». Витребуваних ухвалою суду документів не надала. Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про розгляд судом даного провадження повідомлялася належним чином, про що свідчить відмітка про вручення поштової кореспонденції суду, проте будь - яких пояснень з приводу вимог позовної заяви не надала. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом 12.03.2021 року Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований під № 7062, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» заборгованість в розмірі 29 914, 91 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65192214. Відповідно до вимог ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц визначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України Про нотаріат ). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що підставою для вчинення виконавчого напису є кредитний договір від 07.11.2019 № 191199511, укладений в електронній формі між кредитодавцем ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позичальником [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків за вищевказаним договором, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договорам є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу прав вимоги від 05 серпня 2020 є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а відтак саме дане товариство є належним відповідачем за даними вимогами позивача. Відповідно до ст. 3 ч.1 п. 5 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Тобто, укладення між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] договору було вчинено на підставі положень Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, суду не надано доказів того, що для одержання вищевказаного виконавчого напису, відповідач надав приватному нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, оригінал кредитного договору, оскільки останній був підписаний в електронному вигляді, а Переліком не передбачено подання копії електронного договору в паперовій формі. Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вказані доводи позивача не спростовані відповідачем. Витребувані від Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни (місцезнаходження: [ADDRESS] ) засвідчені належним чином копії всіх матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 7062 від 12.03.2021 р. суду надано не було. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, беручи до уваги те, що заборгованість боржника не є безспірною, що свідчить про вчинення виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 7062 року з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», а тому суд приходить до висновку про задоволення позову про визнання виконавчого напису, що вчинений 12.03.2021 року Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрований у реєстрі за № 7062 таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073, 60 грн,а також витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved