Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг у розмірі 65 100 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 лютого 2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав'єрс Груп» було укладено договір №19/02-15-2 про надання юридичних послуг. Відповідно до додатка №1 до договору про надання юридичних послуг, винагорода за позитивний результат складає сім відсотків від реально повернутої суми вкладу, яка має бути сплачена (зарахована на розрахунковий рахунок ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп») протягом двох діб після фактичного отримання коштів, майна чи майнових прав замовником від боржника. У разі прострочення виплати юридичній фірмі винагороди за позитивний результат, замовник сплачує пеню у розмірі 1% від суми винагороди за кожен день прострочення. Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп» надавались послуги відповідачу та відповідачем було отримано позитивний результат та отримані кошти в розмірі 200 000 грн. 26 січня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп»за Договором відступлення права вимоги 26-01-18/2353 від 26 січня 2018 року відступило Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс «Груп «Київ» право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] з виплати коштів відповідно до умов договору про надання юридичних послуг №19/02-15-2 від 19.02.2015 року та Додатку №1 до договору, а останнявідповідно за Договором відступлення права вимоги №2410-01 від 12 березня 2018 року відступило Громадянці України [PERSON] , право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] з виплати коштів відповідно до умов договору про надання юридичних послуг №19/02-15-2 від 19.02.2015 року та Додатку №1 до договору, що був укладений між [PERSON] та ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав''єрс Груп», а саме виплати винагороди за позитивний результат від реально отриманих коштів, відповідно до умов договору №19/02-15-2 від 19.02.2015 року та Додатку №1 до договору, а саме виплати винагороди в розмірі семи відсотків від отриманих коштів в сумі 200 000 гривень, що перебували на рахунку ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» що були виплачені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що складає 14 000 грн. з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором про надання правової допомоги не виконала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням пені. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві. Крім того просила суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Представник третіх осіб в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у письмових поясненнях. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 19 лютого 2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав'єрс Груп» було укладено договір №19/02-15-2 про надання юридичних послуг. Відповідно до п.1.1 договору, замовник доручає, а юридична фірма бере на себе зобов`язання надавати замовнику юридичні послуги на умовах та в порядку, визначеному цим договором, які підлягають в представництві інтересів замовника у надання правової допомоги з повернення депозитного вкладу. Відповідно до п.2.1 договору, юридична фірма зобов`язується надавати юридичні послуги шляхом усного та письмового консультування; складання необхідних документів (позовних заяв, листів, претензій, апеляційних, касаційних скарг тощо); представництва інтересів замовника перед іншими особами в державних органах і установах, в тому числі у судових установах всіх інстанцій. Позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав'єрс Груп» належним чином виконала свої зобов`язання по Договору, надавши відповідачу правову допомогу. Так, метою звернення за правовою допомогою було те, що [PERSON] не видавались кошти, що перебували на її банківському рахунку. Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав'єрс Груп» було подано позовну заяву в інтересах [PERSON] до Шевченківського районного суду м. Києва та за результатом розгляду справи було отримано виконавчий лист, тобто результатом надання правової допомоги стало позитивне для відповідача судове рішення та, як наслідок отримання коштів в розмірі 200 000 грн. Відповідно до додатка №1 до договору про надання юридичних послуг, винагорода за позитивний результат складає сім відсотків від реально повернутої суми вкладу, яка має бути сплачена (зарахована на розрахунковий рахунок ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп») протягом двох діб після фактичного отримання коштів, майна чи майнових прав замовником від боржника. У разі прострочення виплати юридичній фірмі винагороди за позитивний результат, замовник сплачує пеню у розмірі 1% від суми винагороди за кожен день прострочення. У випадку відмови від юридичних послуг юридичної фірми замовником, підписання мирової угоди між замовником та боржником, відмови від позову у суді вважається, що юридичною фірмою виконано замовлення повністю та отримано позитивний результат. 26 січня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп»за Договором відступлення права вимоги 26-01-18/2353 від 26 січня 2018 року відступило Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс «Груп «Київ» право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] з виплати коштів відповідно до умов договору про надання юридичних послуг №19/02-15-2 від 19.02.2015 року та Додатку №1 до договору, а останнявідповідно за Договором відступлення права вимоги №2410-01 від 12 березня 2018 року відступило Громадянці України [PERSON] , право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] з виплати коштів відповідно до умов договору про надання юридичних послуг №19/02-15-2 від 19.02.2015 року та Додатку №1 до договору, що був укладений між [PERSON] та ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав''єрс Груп», а саме виплати винагороди за позитивний результат від реально отриманих коштів, відповідно до умов договору №19/02-15-2 від 19.02.2015 року та Додатку №1 до договору, а саме виплати винагороди в розмірі семи відсотків від отриманих коштів в сумі 200 000 гривень, що перебували на рахунку ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» що були виплачені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що складає 14 000 грн. з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У ч. 1 статті 903 ЦК України зазначено що, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно зі ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорар), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надані послуги, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею статті 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно ч. 2 статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Укладаючи договір була погоджена умова отримання товариством кошти в розмірі семи відсотків від отриманих коштів. Також, в договорі зазначено, що всі зміни та доповнення до договору вчиняються лише у вигляді додаткових угод. В умовах договору позитивним результатом є отримання коштів замовником, а не отримання результату юридичною фірмою. Рішення суду першої інстанції було позитивним для замовника, однак факт введення тимчасової адміністрації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» був не передбачуваним та ніяким чином від юридичної фірми не залежав. Жодних додаткових угод, які б відміняли виплату винагороди після отримання коштів після введення тимчасової адміністрації не укладалось, однак кошти в сумі 200 000 грн. були отримані по договору банківського вкладу. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, посилався на невиконання відповідачем умов договору у частині несплати гонорару за надання правової допомоги позивачем в розмірі семи відсотків від отриманих коштів, що становить 14 000 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Відповідач не здійснила оплату наданих послуг за договором про надання правової допомоги, чим порушила прийняті на себе договірні зобов`язання. 22 березня 2018 року позивачем було направлено [PERSON] заяву про досудове врегулювання спору, в якій позивач просила перерахувати кошти у розмірі 14 000 грн., однак вимога також не була виконана. Відповідно до додатка №1 до договору про надання юридичних послуг, у разі прострочення виплати юридичній фірмі винагороди за позитивний результат, замовник сплачує пеню у розмірі 1% від суми винагороди за кожен день прострочення. Так, відповідно до додатка №1 до договору про надання юридичних послуг та розрахунку заборгованості, пеня по заборгованості за несвоєчасну виплату винагороди складає: 51 100 грн. (14 000 грн. х 365 х 1%). Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно з чч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках; учасник страви розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд погоджується з тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за договором в розмірі 65 100 грн. Суд встановив, що позивачем були наданні належні докази на підтвердження надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав'єрс Груп» правової допомоги відповідачу. При цьому, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на застосування строку позовної давності, з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Так, відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони право на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, позовна давність починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно наданих в судовому засіданні пояснень представником відповідача [PERSON] отримала 200 000 грн. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в 2016 році. При цьому, дані відомості вона не повідомила ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп», тому вказане товариство не знало і не могло знати про отримання вказаної частини депозитного вкладу. Крім того, як вбачається з матеріалів справи 22 березня 2018 року позивачем було направлено [PERSON] заяву про досудове врегулювання спору, в якій позивач просила перерахувати кошти у розмірі 14 000 грн., однак вимога також не була виконана, а позов про стягнення заборгованості до суду 09 січня 2019 року. На підставі вище описаного, суд вважає, що [PERSON] звернулась до суду в межах позовної давності, а відтак відсутні підстави для застосування строків позовної давності. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за договором №19/02-15-2 про надання юридичних послуг від 19.02.2015 року, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 65 100 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved