Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] , 18.05.2023 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , що зареєстрований 10.10.2018 Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 332. Позивач звернулась до Франківського районного суду м. Львова з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем який зареєстрований 10 жовтня 2018 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 жовтня 2018 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Сихівському районному у м.Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено актовий запис №332. Від шлюбу дітей не має. Згоди на розірвання шлюбу в органах РАЦСу відповідач не дає та ухиляється від зустрічі з позивачкою, оскільки на даний час пішов проживати до іншої жінки. Фактично я з відповідачем перестали підтримувати подружні відносини з січня 2023 року, сторони почали жити кожен своїм особистим життям. Крім того, позивачка зазначає, що є особою з інвалідністю II групи загального захворювання. Після цього у сторін значно погіршилися сімейні відносини і сторони їх не підтримують. Отже, шлюб носить формальний характер, примирення неможливе. У зв`язку з вище викладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області від 22.05.2023 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Франківського районного суду м. Львова (вул. Генерала Чупринки, 69, м. Львів, 79000). Ухвалою судді від 16.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено проведення засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач надала заяву, в якій проти задоволення позовних вимог та ухвалення рішення не заперечувала. Відповідач надав заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти ухвалення рішення не заперечував. Строк на примирення не потребує. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.10.2018 року у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 332, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2018 року. Згідно з ч.2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Встановивши, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, сторони проти розірвання шлюбу не заперечили, відповідач позов визнав, та просять шлюб розірвати, відтак суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а також враховуючи, що позиває є особою з інвалідністю ІІ Групи, що стверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , тому позивачу слід повернути сплачений судовий збір з державного бюджету, що були сплачені нею при подачі позову до суду, тобто 1074,00 грн. та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1074,00 грн.

Outcome: approved