Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

18.11.2021 року позивач [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин з червня 2021року і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2021 року відкрито провадження по даній справі. На підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08 березня 2022року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» цивільну справу №643/20199/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбубуло направлено до Октябрського районного суду м. Полтави за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу розподілено на суддю Материнко М.О. Ухвалою судді від 25.05.2023 року цивільну справу №643/20199/21 позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до свого провадження та відкрито в спрощеному позовному провадженні. В судове засідання позивач не з`явилася, повідомляляся про день, місце та час слухання справи, в позовній заяві зазначила, що прохає розгляд проводити у її відсутність. В судові засідання відповідач, будучи повідомленим про день, місце та час слухання справи, не з`явився, правом на подачу відзиву не скористався, заяв чи клопотань не надсилав, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що знаходиться в матеріалах справи, встановлено що 18.10.2008 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу- [PERSON] ), [INFO] , в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1720. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №341, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №310. Як встановлено з позовної заяви, подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримує з червня 2021року, проживає окремо, позивач примирення не бажає. Фактично сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Спір про місце проживання дитини та поділ майна не заявлено. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтовано, та підтверджено доказами, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не наполягала на зміні прізвища після розірвання шлюбу. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved