Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 16 вересня 2014 року виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, Житомирської області вона з відповідачем зареєструвала шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №60 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вона не проживає, дітей виховує сама. Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на повному її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, не цікавиться їх життям. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачка проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 16 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис №60 (а.с 12). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с.4,5,6). Згідно довідок Червоненської селищної ради Бердичівського району Житомирської області діти проживають разом із матір`ю та перебувають повністю на її утриманні (а.с.9,11). Відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків та закріплюється в сімейному законодавстві. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Згідно ст.181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно положень п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В ході розгляду справи судом встановлено, що на даний час діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з позивачкою [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач по справі працездатний, відомості про наявність обставин, які унеможливлюють стягнення з нього аліментів в матеріалах справи відсутні, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Задовольняючи позов, суд у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved