Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 1 899,01 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачка є споживачем послуг, які Концерн «МТМ» надає у квартиру [ADDRESS] . Позивачем за вказаною адресою за період з 01.06.2021 по 04.10.2021 були надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 1 899,01 гривень. Відповідач за вказаний період нарахування за надані послуги неналежним чином виконувала свої зобов`язання, а тому сума заборгованості становить 1 899,01 гривень. Відповідачкою [PERSON] подано відзив на позов, в якому вона позов не визнала та зазначила про те, що житлове приміщення по [ADDRESS] , об`єкт за яким стягується заборгованість, не приватизоване та отримувалось її батьками на підставі ордеру, копія якого втрачена. Фактично спірне приміщення отримувалось до її народження, а тому ордер не видавався на її ім`я. На сьогоднішній день знайти такий документ не має можливості, тому як не відома дата та ім`я його отримувача. Мати померла [INFO] , після смерті якої батько надав нотаріально завірену заяву про відмову від батьківських прав на доньку та дав згоду на встановлення опіки над нею іншою особою. Розпорядженням № 968 р від 11.05.2006 встановлено опіку над малолітньою [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] , які проживали за адресою: [ADDRESS] . Батько помер [INFO] . Відповідачка отримала статус дитини сироти, набула повноліття [INFO] , а статус дитини-сироти з 28.06.2006 до 22.07.2018. З 2006 року та по сьогоднішній день продовжує проживати за вказаною адресою. За адресою: [ADDRESS] проживав її брат, що підтверджується його зверненням до суду у 2017 році (справа № 334/6887/17) з позовом про визнання її такою, що втратила права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В позові вказав, що відповідачка ніколи не проживала за цією адресою. Справа не розглянута за відсутності позивача, однак підтверджує факт його проживання та зобов`язання по сплаті комунальних платежів (підстава звернення із позовом) та не проживання [PERSON] . Таким чином, відповідачка не являється споживачем комунальних послуг, а тому в неї не виникає обов`язку щодо сплати комунальних платежів за період з 01.06.2021 по 04.10.2021 року. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що згідно інформаційних даних з КП «ЦУІТ» встановлено, що за адресою: [ADDRESS] з 16.02.2002 по 04.10.2021 була зареєстрована [PERSON] , а тому являється користувачем на рівні зі споживачами усіма житлово-комунальними послугами та несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Концерн «Міські теплові мережі» просить стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 1 899,01 гривень, які утворились за період з 01.06.2021 по 04.10.2021, тобто на момент реєстрації відповідача за вказаною адресою. Контррозрахунок відповідачкою надано не було. Посилався на пункт 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, який передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). [PERSON] не відноситься до жодної з категорії осіб, яким надано право на зменшення плати за комунальні послуги. Ухвалою від 02.02.2023 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням від 11.04.2023 позов задоволений, стягнута з [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 1\~899,01 гривень 01 копійка та судовий збір у сумі 2\~684 гривні. Ухвалою від 11.05.2023 скасовано заочне рішення від 11.04.2023, призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Концерну «МТМ», будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві провила розглянути справу без її участі. Відповідача [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов на обставини, якими він обґрунтований не визнали за обставин, зазначених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 02.02.2023, інформація про поточну реєстрацію місця проживання відповідачки [PERSON] відсутня. Місце попередньої реєстрації місця проживання: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та розрахунку суми позову по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , споживачем послуг, які Концерн «Міські теплові мережі» надає за адресою: [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] . Заборгованість перед Концерном за наданими за вказаною адресою послугами за період з 01.06.2021 по 04.10.2021 склала 1 899,01 гривень. Згідно з довідкою про зняття з реєстрації місця проживання особи від 04.10.2021 № 04-23/4-2368 [PERSON] знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із вибуттям за адресою: [ADDRESS] з 04 жовтня 2021 року. Згідно з витягу з обліку-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування від 15.05.2021, виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] має статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до розпорядження голови Ленінської районної адміністрації № 968р від 11.05.2006 встановлено опіку над малолітньою [PERSON] , якій призначено опікуна [PERSON] . Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серії [NUMBER] від 15.05.2001. Факт смерті батьків відповідачки підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 26.02.2006 та № [NUMBER] від 30.06.2006. Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 31.01.2019 по справі № 334/6887/17 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без розгляду. Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України від 02.06.2005 № 2633-ІV «Про теплопостачання» (далі Закон № 2633-ІV), Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, та іншими нормативно-правовими актами України. В розумінні Закону № 2633-ІV та Правил користування тепловою енергією, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України від 02.06.2005 № 2633-ІV «Про теплопостачання» (далі Закон № 2633-ІV), Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, та іншими нормативно-правовими актами України. В розумінні Закону № 2633-ІV та Правил користування тепловою енергією, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Приписами частини першої статті 9 Закону № 2189-VIII визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У статті 1 Закону № 2189-VIII зазначено, що для цілей цього закону власником є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно зі статтею 5 Закону № 2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У статтях 19 та 25 Закону № 2633-ІV зазначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Відповідно до статті 20 Закону № 2633-ІV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , за яким проводились нарахування. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховний Суд України по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013, відповідно до якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживач має право на зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Однак, після досягнення повноліття відповідачка не зверталася до позивача з заявою про тимчасову відсутність за місцем проживання (зареєстрованим), у зв`язку з чим позивачем і нараховувалась їй плата за комунальну послугу. Враховуючи вказане, суд відхиляє аргументи відповідачки та її представника про те, що відповідачка фактично не проживала у спірній квартирі, а отже і не користувалась послугою. Відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання особи від 04.10.2021 № 04-23/4-2368 з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] відповідачка була знята 04.10.2021. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води нарахована за період з 01.06.2021 по 31.10.2021 в сумі 1\~899,01 гривень. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі в сумі 1\~583,50 гривні за період з 01.06.2021 по 03.10.2021, враховуючи те, що за період з 01.10.2021 до 03.10.2021 відповідачка спожила послугу на суму 33,91 гривні (350,41 гривень (нарахована заборгованість за місяць):31 день*3 дні). Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2\~238,07 гривень (2\~684 гривні (судовий збір)*(1\~583,50 гривні (задоволена частина позову)/100%:1\~899,01 гривень (ціна позову)).

Outcome: partial