Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить встановити факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7124686000:02:001:0199 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,7767 га. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначив, що [INFO] померла спадкодавець - бабуся позивача [PERSON] . На час смерті спадкодавця позивач проживав з нею і був зареєстрований разом з нею по [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина до складу якої входить зокрема земельна ділянка кадастровий номер 7124686000:02:001:0199 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,7767 га. Позивач прийняв спадщину після смерті баби, однак не зміг її оформити оскільки був неповнолітнім. Родинний зв`язок позивача і спадкодавця, як онука і баби відповідно, підтверджується свідоцтвами про народження позивача та його матері, свідоцтвами про шлюб, довідкою старости Синицького старостинського округу №102 від 24.05.2023 р. Позивач після смерті баби до нотаріальної контори із заявою не звертався, так як вважав, що фактично вступив в управління спадковим майном, відсутній оригінал державного акта на землю. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, проте від представника позивача до суду надійшла заява в якій він зазначив, що позовні вимоги вони підтримують повністю та просить справу розглядати без його участі та участі позивача.. В судове засіданні відповідач Христинівська міська рада не з`явилась, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON] визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . Обставина її смерті підтверджується свідоцтвом про смерть на бланку [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне її майно, до складу якої зокрема входить земельна ділянка, кадастровий номер 7124686000:02:001:0199 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,7767 га. Відповідно до п.п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01.01.2004, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01.01.2004. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як ч. 2 ст. 1220 ЦК України, так і ст. 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року, а у разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився до набуття чинності Цивільним кодексом України в ред. 2004 року, тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який з 01.01.2004 втратив чинність, але був чинним на момент виникнення та існування спірних правових відносин. Ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що матір`ю позивача [PERSON] , є донька спадкодавця [PERSON] - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У ст. 549 ЦК Української РСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно відомостей зі Спадкового реєстру інформація щодо наявності спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - відсутня. Відповідно до довідки, виданої старостою Синицького старостинського округу № 102 від 24.05.2023 р. на підставі записів по господарської книги Синицької сільської ради за період 19991- 1995 років №4 - [PERSON] , 1905 р.н., на момент смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] , за даною адресою на день смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав онук - [PERSON] , [INFO] . Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Враховуючи, що позивач на день смерті бабусі був неповнолітнім, отже не міг самостійно змінити місце проживання, а також те, що реєстрація неповнолітніх дітей не передбачалась законодавством чинним на той час, суд приходить до висновку, що [PERSON] проживав разом з померлою [PERSON] , яка доводиться йому бабусею, на день її смерті - [INFO] однією сім`єю і відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР фактично вступив у володіння спадковим майном, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші, ніж зазначені у ч. 1 цієї статті, факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне для оформлення позивачем права на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] . Факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується письмовими доказами, наявними у справі. Родинний зв`язок позивача і спадкодавця, як онука і баби відповідно, підтверджується свідоцтвами про народження позивача та його матері, укладення шлюбу, витягами з ДРАЦС, довідкою старости Синицького старостинського округу №102 від 24.05.2023 р., копії яких наявні у матеріалах справи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, згідно якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового стоку для прийняття спадщини. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , спадщину фактично прийняв, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, а також зважаючи на повне і безумовне визнання позову відповідачем та з метою захисту спадкового майнового права позивача, необхідно визнати за ним право власності на спадкове майно, що є предметом позову.

Outcome: approved