Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Московського районного суду м. Харкова із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з теплопостачання. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, станом на 24.02.2022року у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.03.2016року по 23.02.2022року в сумі 78337 грн. 27 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за \~послуги з\~теплопостачання за період з 01.03.2016року по 31.10.2016 року в сумі 8275 грн. 30 коп., стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за \~послуги з\~теплопостачання за період з 01.11.2016року по 23.02.2022 року в сумі 70061грн. 97 коп., а також судові витрати. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.06.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2023 року, у задоволенні клопотання представника відповідачів [PERSON] про поновлення процесуального строку на подачу відзиву відмолено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлявся належним\~чином,\~ в\~позові просить\~ розглянути\~справу за\~його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник відповідачів [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в матеріалах справи мається заява від останнього про розгляд справи без його участі, зазначає, що позовні вимоги підтримує частково, а межах строків позовної давності. Також подав окремо заяву про застосування строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з теплопостачання, які надає позивач. Заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01.03.2016року по 23.02.2022року складає 78337 грн. 27 коп., що підтверджується відомістю про нарахування і оплату за послуги з теплопостачання (а.с.4). Відповідно до частини 1\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.. Пунктом першим частини 1\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів;, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У відповідності до\~ст. 67 ЖК УРСР\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч. 1\~ст. 64 ЖК України). Частиною 1\~ст. 34 ЦК України\~встановлено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Так, відповідач [PERSON] досяг повноліття у листопаді 2016 року. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч.ч. 1, 2\~ст. 543 ЦК України). З огляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, разом з тим з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв`язку з відповідною заявою відповідача та відсутності підстав для застосування положень ст. 264 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами першою, п`ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. При цьому,\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~(набрав чинності 02.04.2020) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19»\~постановлено установити карантин на усій території України з 12.03.2020, який тривав до 30.06.2023. Отже, строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду у період з квітня 2017 року в силу приписів пункту 12\~Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~продовжено на строк дії карантину. Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України по справам № 910/12688/21, 922/4463/21, 922/2638/21, 922/1210/21. Тобто, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.03.2016 по 30.03.2017 не підлягають задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності. В межах розгляду даної справи позивач не довів, а суд не встановив обставин, що вказували б на поважність причин пропуску позовної давності, що дає суду підстави для відмови у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.03.2016 по 30.03.2017 включно, що є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині. При обчислені строку позовної давності судом були враховані положення\~статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до яких, плата за-комунальні послуги (послуги з теплопостачання) нараховується щомісячно, а отже перебіг позовної давності починається після не сплати (часткової оплати) чергового платежу. Натомість позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 по 23.02.2022 , заявлені в межах строку позовної давності. Шляхом математичних розрахунків, зроблених на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 року по 23.02.2022 року становить - 45834 грн. 70 коп. Таким чином, враховуючи викладене вище, позовні вимоги повинні бути задоволені частково, в межах строків позовної давності з 01.04.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі - 45834 грн. 70 коп. Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідачів\~витрати, пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial