Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П. Зазначив, що квартиру придбав у [PERSON] , він був єдиним, хто був зареєстрований у квартирі на постійне місце проживання та зобов`язувався знятися до продажу квартири. Проте, на призначену дату укладення договору 02.06.2023 [PERSON] не зміг повернутися із-за кордону, тому його інтереси за довіреністю представляла [PERSON] , яка запевнила його, що відповідач зніметься з реєстрації у найближчі дні до 06 червня 2023 року, про що було навіть вказано у п.8 договору купівлі-продажу житлової квартири. Але станом на 08.06.2023 року і по даний час [PERSON] зазначену умову договору не виконав, де він знаходиться йому не відомо, його довірена особа [PERSON] на дзвінки не відповідає. Вказує, що факт реєстрації у квартирі колишнього власника, створює йому перешкоди в реалізації права власності, зокрема порушує його право на вільне користування та розпорядження даною квартирою. Також це спричиняє йому матеріальні збитки, оскільки для оплати послуги з вивезення сміття враховується факт реєстрації відповідача, а при призначенні державної субсидії на комунальні послуги враховуються доходи відповідача, хоч він участь в оплаті послуг не бере. Тому, позивач змушений звертатись до суду про визнання відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням. Ухвалою судді від 26 червня 2023 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до суду не з`явився. Представник позивача адвокат Партика О.В. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності учасника, в якій просила справу слухати без участі позивача. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~до суду\~надійшла заява\~відповідача [PERSON] ,\~в якій\~останній просив\~судовий розгляд\~справи проводити\~без його\~участі,\~проти задоволення\~позовних вимог\~не заперечує,\~судові витрати\~зобов`язувався компенсувати.\~ Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П., зареєстрованого в реєстрі за №537 (а.с.6 7). Відповідно до копії будинкової книги за адресою [ADDRESS] , зареєстрований з 14 серпня 2020 року [PERSON] , [INFO] (а.с.9 - 10). Факт реєстрації відповідача [PERSON] також підтверджується копією витягу №562 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого на ім`я власника квартири [PERSON] (а.с.11). Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 33, 34, 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. За порівняльним аналізом статей\~383,\~391 ЦК України\~ у поєднанні зі\~статтею 64 ЖК України\~слід дійти до висновку, що положення статей\~383,\~391 ЦК України\~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї. Суд також враховує, що відповідач, продовжуючи бути зареєстрованим у спірному житловому приміщенні, фактично чинить перешкоди власнику цього приміщення, оскільки нарахування вартості житлово комунальних послуг здійснюється з урахуванням кількості зареєстрованих осіб та у позивача є труднощі в оформленні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 статтею 141\~ЦПК України\~\~у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені при зверненні до суду з цим позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved