Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача є Орган опіки та піклування виконавчого комітету Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, вказавши в ньому, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу. Вказує що, за час спільного проживання у сторін народилась двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю дітей є позивач [PERSON] , [INFO] , а батьком дітей є відповідач [PERSON] , [INFO] , який умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не доглядає і не займається їх вихованням, не цікавиться їх здоров`ям, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток доньок на протязі 2 років. Вважає, що з метою соціального захисту дітей є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її доньок. Просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у зв`язку з його ухиленням від виконання обов`язку по вихованню дітей. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, вказали, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньок не надає та надали аналогічні пояснення згідно позовної заяви. Представник відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував щодо задоволення позовних вимог. Вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки відповідач спілкується з донька та сплачує аліменти на їх утримання. Представник органу опіки та піклування Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак надав заяву відповідно до якої вимоги позову не визнають, просять розглянути справу у їх відсутності. Окрім того надали рішення № 6 від 18.01.2023 року та висновок про не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона з позивачем - [PERSON] друзі, знайомі з 05.03.2022 року так як вона волонтер та прийняла сім`ю позивача до себе на проживання в Австрії. Зі слів дітей їй відомо що відповідач [PERSON] не спілкується з ними, не вітав їх з днем народження та жодного разу їм не дзвонив. Також вказала, що позивач [PERSON] не чинить перешкод у спілкуванні батька з дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є сестрою позивача по справі. Зазначила, що батько з дітьми не спілкується більше п`яти років на даний час діти з матір`ю перебувають у Австрії. Середня дочка [PERSON] взагалі не бажає спілкуватися із батьком. В період з 2019 по 2020 роки середня та молодша доньки сторін по справі проживали у неї поки позивач була в Італії то батько до них жодного разу не приходив. На початку стягнення з відповідача аліментів він нічого не платив, почав потім платити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є донькою позивача та відповідача. Пояснила, що вона з матір та сестрами з 05.03.2022 року проживають у Австрії у будинку [PERSON] . Останній раз вона спілкувалася з батьком близько трьох років тому. Коли їй виповнилось 18 років батько навіть не знав скільки їй років. Також вказала, що певний період проживала у батька, але він до неї ставився як не батько тому вона не має бажання із ним спілкуватися. Окрім того вказала, що батько був лише один раз на останньому дзвонику у школі в 2015 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він є батьком відповідача. Зазначив, що сім`я сина проживала у них в с. Бояни 13 років, потім вони переїхали проживати до с. Припруття. На даний час син з невісткою розлучені. Також вказав, що раніше вони з дружиною та їх син спілкувалися з внуками, а зараз не мають можливості, оскільки останні виїхали за кордон до Австрії. Зі слів сина йому відомо, що він сплачує аліменти на дітей, однак немає можливості спілкуватися з дітьми оскільки його колишня дружина [PERSON] не дозволяє з ними спілкуватися. Також вказав, що його син перебуває наразі в Німеччині. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона мама відповідача. Зазначила, що у її сина та у неї з чоловіком з їхньою колишньою невісткою були хороші відносини до від`їзду невістки в Австрію, після чого відносини зіпсувалися. Вказала, що вона попросила позивача підписати документи щодо аліментів, які її син сплачує, взамін позивач попросила підписати заяву на дозвіл виїзду дітей за кордон. Також зазначила що до від`їзду позивачки з дітьми за кордон вона їм також допомагала. Її син перебуваючи за кордоном на заробітках передавав дітям солодощі. Середня їх донька [PERSON] певний період проживала у них після розлучення її сина та невістки. Зі слів сина їй відомо, що він телефонує до дітей, однак вони трубку не беруть. Після того як діти перестали з ним спілкуватися він запитував про них у нас з чоловіком так як на наші дзвінки вони ще відповідали. Потім колишня невістка сказала, що більше ми не будемо спілкуватися з дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона тітка відповідача. Пояснила, що вони з 2003 року проживали по сусідству. Відповідач був турботливим батьком, дбав про свою сім`ю. Вказала, що конфліктні відносини у її племінника з його колишньою дружиною останні півтора роки. Також їй відомо що її племінним сплачує аліменти на дітей. Коли він був вдома то привозив дітей до бабусі з дідусем. Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що сторони проживали у реєстрації шлюбу, який розірвано 18.04.2019 року рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області (а.с. 9). Від даного шлюбу у сторін народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до зазначених свідоцтв про народження батьками дітей є: [PERSON] та [PERSON] , громадяни України. Також встановлено, що відповідно до розрахунку в/п № 57679336 заборгованості зі сплати аліментів із відповідача відповідно до виконавчого листа №720/1500/18 стягуються аліменти на утриманні дітей 2004, 2009 та 2016 року народження в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини починаючи з 07.09.2018 року по їх повноліття відповідно до якого відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів, а станом на 01.03.2023 року переплата становить 522,84 грн. (а.с. 51-52). Відповідно до рішення № 6 від 18.01.2023 року та висновку Виконавчого комітету Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області визначено недоцільним позбавляти батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 47-48). Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Разом з тим згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] , не ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свої доньок [PERSON] та [PERSON] , а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157, 164, 165, 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed