Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ОСББ «Оазис 4» в якому просить стягнути з останніх матеріальну шкоду у розмірі 221 265,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2212,65 грн. Свої вимого позивач обґрунтовує тим, що 28.08.2018 року відбулось залиття квартири за адресою: [ADDRESS] власником якої є [PERSON] . Позивач вказує, що бездіяльність зі сторони ОСББ «Оазис 4» полягала у не вивезенні залишків будівельного сміття, що призвело до засмічення зливостоку, і, як наслідок залиття квартири позивача, що підтверджується Актом обстеження приміщень квартири від 28.08.2018 року за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вищевказаним Актом встановлено наявність порушення правил проектної документації, а саме виведення зливостоку з корпусу 4 на зливостічну систему корпусу 5, що у сукупності з не прибраним будівельним сміттям призвело до наступних наслідків залиття квартири. Позивач вказує, що згідно договору на виконання ремонтних робіт від 04.10.2018 року та додатку до вказаного договору, який за твердженням позивача є попереднім кошторисом, встановлено, що розмір відновлювальних робіт внаслідок заподіяної матеріальної шкоди залиттям квартири складає 221 265,00 грн. На звернення до ОСББ «Оазис 4» із проханням вжити невідкладних заходів щодо відновлення зливостоку корпусу 5, буд. 4, кв. 38 до первинного стану згідно проектної документації та відшкодування збитків, позивач отримав відповідь про те, що залиття трапилось у результаті неправомірних дій власника квартири [ADDRESS] , яким здійснено самовільну надбудову (добудовано ще один поверх на даху багатоквартирного будинку над технічним поверхом) та не прибрано будівельне сміття. При цьому, жодної інформації стосовно конкретних дій щодо вжиття заходів для відновлення зливостоку та компенсації матеріальної шкоди зазначено не було. Таким чином, позивач просив про задоволення позовних вимог та стягнення понесених судових витрат. 19.09.2019 року на адресу суду поступив відзив, у якому представник відповідача просить у позові відмовити у повному обсязі, вказуючи що вини ОСББ «Оазис 4» у залитті квартири позивача немає, оскільки залиття сталося виключно внаслідок протиправних дій власника квартири [ADDRESS] [PERSON] . За твердженням останніх власником квартири [ADDRESS] протиправно без проектної документації виведено зливостік з корпусу 4 парадного 2 на корпус 5 парадного 1, що призвело до більшого навантаження на зливостічну систему корпусу 5, а також внаслідок не прибраного будівельного сміття (після незаконного будівництва надбудови), що призвело до закриття будівельним сміттям зливостічної решітки на покрівлі корпусу 5 парадного 1 над квартирою [ADDRESS] . 29.10.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив де вказано, що саме ОСББ «Оазис 4» має нести відповідальність за неналежний технічний стан спільного майна, що в результаті призвело до нанесення збитків [PERSON] . У судовому засіданні 29.10.2019 року судом залучено до участі у справі у якості третьої особи [PERSON] , який був власником квартири [ADDRESS] та на підставі договору оренди №281217/01 від 28.12.2017 орендував у відповідача частину технічного горища. Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи в судовому засіданні вказував про відсутність вини [PERSON] у залитті квартири позивача, окрім того просив врахувати надані пояснення, які містяться в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, заслухавши сторін встановив наступне. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . За правилами ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. З огляду на зазначене, [PERSON] , як власник вправі звертатися до суду про захист порушеного права, в тому числі, щодо відшкодування шкоди завданої пошкодженням належної йому квартири. У відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи саму шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, а відповідач на спростування вказаних обставин і, на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. Позивач, як на підтвердження затоплення квартири [ADDRESS] , посилається на Акт обстеження приміщень від 28.08.2028 року який складений комісією ОСББ «Оазис 4» о 13 год. 50 хв. При цьому, у вказаному Акті обстеження приміщень зазначено, що «здійснено обстеження кв. [ADDRESS] в присутності власника [PERSON] ». Тобто, предметом обстеження була квартира [ADDRESS] , а не квартира [ADDRESS] , більше того зазначено, що залиття трапилось в результаті неправомірних дій власника квартири [ADDRESS] , що призвело до закриття будівельним сміттям зливостічної решітки на покрівлі. Відповідно до приписів п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків ті прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). У додатку 4 указаних вище Правил розміщена затверджена форма Акту. З огляду на зазначене, матеріали справи не містять Акту про залиття квартири складеного відповідно до затвердженої форми адже Акт про обстеження приміщення не є актом про залиття. Позивач, як на підтвердження розміру матеріальних збитків, посилається на Договір №04/10-2018 про виконання ремонтних робіт від 04.10.2018 року та кошторис із договірною ціною. Як зазначено у п. 1.1. Договору №04/10-2018 від 04.10.2018 року його предметом є виконання ремонтних робіт по [ADDRESS] , при цьому жодних посилань, що предметом даного договору є відновлення первісного стану квартири внаслідок залиття, останній не містить. Також з тексту даного Договору та Додатку №1 вбачається лише намір замовника у жовтні 2018 року провести ремонтні роботи в квартирі з заміни паркету та натяжних стель, при цьому не за вартістю можливої шкоди, а за узгодженою сторонами договірною ціною на роботи у сумі 221 265 грн. Більше того, стверджуючи, що з метою оцінки понесених збитків залиттям квартири позивачем було проведено експертне обстеження приміщення, що начебто підтверджується попереднім кошторисом за підписом ФОП [PERSON] , позивачем не лише не надано жодного належного доказу на підтвердження проведення будь-якого експертного дослідження визначення розміру заподіяної матеріальної шкоди сертифікованим спеціалістом, але й права та повноважень ФОП [PERSON] на виконання будь-яких ремонтних робіт. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2023 року у справі за позовом [PERSON] до ОСББ «Оазис 4» про стягнення вартості витрат на ремонтно-монтажні роботи встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] , пошкодженням покрівлі корпусу №5 будинку [ADDRESS] і залиттям квартири позивача. Згідно інформації з веб-сайту Судова влада України вказане рішення суду, не оскаржувалось. З огляду на зазначене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження дійсного розміру матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири [ADDRESS] , а також доказів на підтвердження вини ОСББ «Оазис 4» у вказаному у залитті. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. На позивача покладений обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Враховуючи вищенаведене, позицію позивача щодо складу осіб які мають брати участь у справі, відсутність клопотань про заміну відповідача, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed