Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

позивач [PERSON] 12 квітня 2023 року звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , з 1/3 до 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу). Позов обґрунтовано тим, що заочним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року з нього на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України та ч. 5 ст. 183 СК України аліменти на одну дитину стягуються в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. У зв`язку із зазначеним просить зменшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини з 1/3 до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів). Ухвалою судді\~Софіївського районного\~суду Дніпропетровської\~області Кравченко\~Н.О.\~від 14\~квітня 2023\~року цивільну\~справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів передано за підсудністю до Довгинцівського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2023 року вказану вище позовну заяву розподілено на суддю Ніколенко Д.М. Ухвалою суду від 09 травня 2023 року позов залишено без руху для усунення недоліків. Після їх\~усунення ухвалою суду від 16 травня 2023 року матеріали вказаної вище позовної заяви прийнято до розгляду та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 23 червня 2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року закрити підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов таких висновків. Судом встановлено, що заочним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8 копія свідоцтва про народження, а.с. 9, 10 копія рішення). На виконання вказаного рішення суду Центрально-Міським відділом ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №59568346 та постановою державного виконавця Терещенко М.В. від 22 серпня 2019 року звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, [PERSON] ; станом на 01.04.2023 заборгованість за виконавчим листом відсутня (а.с. 25 довідка, а.с. 27, 28 копія постанови). Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України , ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. На дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, згідно до якої визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями , що містяться в п.23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як випливає зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже зміна матеріального чи сімейного становища батька чи матері, може бути підставою для їх вимог про зменшення чи збільшення розміру аліментів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved