Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

1.12 січня 2022 року представник позивачки - адвокат Ейбатов Заур Мардан Огли звернувся від імені та в інтересах позивачки [PERSON] до Печенізького районного суду Харківської області зі позовною заявою до відповідача Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії. 2.У позовній заяві представник позивачки просив суд: -зобов`язати Печенізьку селищну раду Чугуївського району Харківської області забезпечити протягом місяця [PERSON] грошовою компенсацією у розмірі 492 838,00 грн за належні для отримання житлові приміщення для дитини, яка позбавлена батьківського піклування; -стягнути зі Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області на користь [PERSON] судові витрати, у тому числі на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі 3.Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 14.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 08.02.2022. 4.07.02.2022 від відповідача Печенізької селищної ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 36-40). 5.Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 08.02.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.02.2022. 6.Судове засідання, призначене на 22.02.2022, не відбулося у зв`язку зі відпусткою головуючого судді. 7.23.02.2022 надійшла відповідь на відзив від представника позивачки, а також заява про стягнення судових витрат у виді судового збору у сумі 908,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 15 470,00 грн (а.с. 53-59). 8.Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22, ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Печенізького районного суду Харківської області - на Козельщинський районний судом Полтавської області. 9.Цивільна справа передана до Козельщинського районного суду Полтавської області. 10.Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.02.2023 цивільну справу розподілено головуючій судді Козир В.П. 11.Ухвалою судді Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П. від 28.02.2023 справу прийнято до свого провадження, розпочато розгляд справи по суті, призначено судове засідання на 04.04.2023. 12.31.03.2023 від представника позивачки надійшла заява про стягнення судових витрат, у якій представник позивачки повторно просив стягнути з відповідача судовий збір - 908,00 грн та витрати позивачки на правову допомогу - 15 470,00 грн (а.с. 68-71), а також клопотання про поновлення позивачеві строку для подання відповіді на відзив та відповідь на відзив аналогічного змісту попередній відповіді на відзив (а.с. 75-76). 13.03.04.2023 від представника позивачки надійшов текст промови для розгляду справи по суті та судових дебатів (а.с. 81-82). 14.Ухвалою суду від 04.04.2023 відкладено судове засідання на 04.05.2023, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Печенізьку селищну військову адміністрацію Чугуївського району Харківської області. 15.05.04.2023 від представника позивачки надійшло клопотання про поновлення позивачці строку для подання відповіді на відзив та прийняття відповіді на відзив, а також відповідь на відзив змісту аналогічного попередньо поданій відповіді на відзив (а.с. 91-94), а також заява про стягнення судових витрат у попередньо заявленому розмірі (а.с.95-104). 16.24.04.2023 від представника позивачки надійшло клопотання про заміну процесуального статусу Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області з третьої особи на співвідповідача по справі (а.с. 107-108). 17.Ухвалою суду від 04.05.2023 клопотання представника позивачки задоволено, залучено до участі у справі як відповідача Печенізьку селищну військову адміністрацію Чугуївського району Харківської області та виключено її зі складу учасників справи як третю особу, встановлено строк залученому співвідповідачу для надання відзиву на позовну заяву, відкладено судове засідання на 13.06.2023. 18.15.05.2023 від відповідача Печенізької селищної військової адміністрації надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на 30 днів у зв`язку зі звільненням начальника відділу юридичного та кадрового забезпечення. 19.06.06.2023 від Печенізької селищної ради надійшли заперечення на відповідь на відзив з копіями доказів та клопотання про поновлення строку для подання заперечення на відповідь на відзив (а.с. 131-133). 20.06.06.2023 від Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області надійшов відзив на позовну заяву з копіями доказів. 21.12.06.2023 представник позивачки звернувся з клопотанням, у якому просив судове засідання, що призначене на 13.06.2023 на 13:30 годину перенести на іншу більш пізню дату. 22.Протокольною ухвалою суду від 13.06.2023 судове засідання було відкладено на 20 липня 2023 року. 23.16.06.2023 від представника позивачки надійшла відповідь на відзив та заява (з додатками) про стягнення судових витрат у сумі 18 820,00 грн. 17.07.2023 - клопотання про розгляд справи по суті без особистої участі позивачки та її представника, долучення до матеріалів справи та врахування при прийнятті рішення письмової промови для судових дебатів, задоволення позовних вимог у повному обсязі, а також стягнення на користь позивачки витрат на правничу допомогу. 24.20.07.2023 від Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. 25.У судове засідання 20.07.2023 року учасники справи не з`явилися, були належним чином повідомленні про дату, місце та час судового розгляду. 26.У відповідності до ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами. Аргументи сторін 27.Позиція позивача (а.с. 2-8, 53-54, 157-160, 177-179). 28.У позовній заяві представник позивачки зазначав, що позивачка [PERSON] ( [INFO] ) з 2003 року має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується копією обліково-статистичної картки дитини , та з 26.07.2018 перебуває у пільговій черзі для отримання соціального житла згідно з рішенням виконавчого комітету Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області, яку у подальшому було реорганізовано шляхом приєднання до Печенізької селищної ради, яка є правонаступником прав та обов`язків Борщівської сільської ради. 29.З 2006 року позивачка перебувала на вихованні у Печенізькому дитячому будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку. З 06.12.2006 перебувала у прийомній сім`ї [PERSON] та [PERSON] , які були її прийомними батьками. Станом на дату подання позову позивачка проживала і була зареєстрована у квартирі прийомних батьків за адресою: [ADDRESS] . У власності власного житла не мала та, відповідно, потребувала поліпшення житлових умов, але вже багато років не могла отримати пільгове житло. 30.Позивачка як особа з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, перебуває на квартирному обліку та має право на отримання жилих приміщень (позачергова черга за № 3). Проте вже багато років (з липня 2018 року) чекає на отримання належного їй житла, оскільки не має у своїй власності жодного житла, яке гарантоване їй державою як дитині, позбавленій батьківського піклування. Зазначені у позові обставини, на думку позивачки та її представника, порушують гарантовані державою права позивачки, а бездіяльність відповідача є протиправною та незаконною. 31.Позивачка відноситься до категорій дітей, які позбавлені батьківської опіки та піклування, постановлена на облік як дитина, позбавлена батьківського піклування, яка потребує поліпшення житлових умов. З огляду на правовий статус позивачки остання має право на користування пільгами, які передбачені чинним законодавством для вказаної категорії осіб, у тому числі й на позачергове забезпечення житлом, ураховуючи відсутність у неї власного житла. 32.Отже, на думку позивачки та її представника, відповідач зобов`язаний був надати позивачці впорядковане жиле приміщення протягом одного місяця після закінчення терміну проживання позивачки у прийомній сім`ї. 33.Позивачка завершила максимально можливий термін проживання у прийомній сім`ї, коли закінчила навчання у ВНЗ - 05.07.2019, що підтверджується копією наданого диплому. Печенізька ж селищна рада не забезпечила позивачку житлом або грошовою компенсацією за належне їй житло протягом одного місяця із зазначеної дати, тобто до 05.08.2019, що порушує права та гарантії позивачки. 34.Позивачка неодноразово зверталася як до Борщівської сільської ради, так і до Печенізької селищної ради як правонаступника зі заявами щодо надання житла або щодо виплати грошової компенсації. Проте вимоги позивачки тривалий час не виконуються. 35.Обираючи більш доцільний та швидкий і реальний спосіб захисту порушеного права на забезпечення житлом представник позивачки просив стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 492 838,00 грн, розрахунок якої наведено у позові. 36.При нормативному обґрунтуванні позову посилався на ст. 47 Конституції України, ст. 1, 3, 4, 7, 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування», п. 3 ч. 1 ст. 247 СК України, ст. 10, п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 5, 46 ЖК України, ПКМУ від 26.05.2021 № 615, ч. 5 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», ПКМУ від 24.09.2008 № 866, пп. 9 п. 13 ПКМУ від 05.04.1994 № 226, Указ Президента України «Про затвердження Заходів щодо поліпшення становища дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків» від 17.101.1997 № 1153/97, п. 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, абз. 4 п. 2 Положення про прийомну сім`ю, затвердженого ПКМУ від 26.04.2022 № 565, ст. 4, п. 23, 24 Порядку та умов надання у 2019 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, затвердженого ПКМУ від 15.11.2017 № 877; наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 16.12.2021 № 337. 37.У відповіді на відзив Печенізької селищної ради представник позивачки зазначив, що твердження відповідача про відсутність у нього житлових приміщень та вільних коштів для відповідного придбання житла або виплати грошової компенсації, не спростовує аргументи, наведені у позові, та не можуть вважатися поважною причиною для грубого порушення прав позивачки. 38.У відповіді на відзив Печенізької селищної військової адміністрації представник позивачки, не погодившись з аргументами відповідача, наполягав на тому, що позивачку правомірно взяли на облік за місцем її походження, оскільки як вбачається з обліково-статистичної картки дитини № [NUMBER] місцем походження позивачки є саме с. Гарашківка, яке входить до підпорядкування Борщівської сільської ради (на той час). Таке рішення ніким не оскаржувалося та не оспорювалося. У відповідача наявний обов`язок забезпечити позивачку впорядкованим житлом саме протягом місяця після завершення строку її перебування у прийомній сім`ї або ж за її бажанням грошовою компенсацією. Посилання відповідача на забезпечення позивачкою закріпленим за нею житлом є безпідставним, оскільки з акту обстеження будинку вбачається, що такий будинок є непридатним для проживання. Посилання відповідача на п. 5-7 Порядку від 26.05.2021 № 615 уважав безпідставним, оскільки у цих пунктах наведені формули та способи розрахунків загальних сум, які повинні бути в бюджеті органу для забезпечення проведення виплат, та такі розрахунки не пов`язані з розрахунком компенсації, яка належна окремій особі. Позиція відповідачів (а.с. 36-40, 120-128, 136-144) 39.У відзиві на позовну заяву відповідач Печенізька селищна рада (відповідач - 1) просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 40.Відповідач-1 уважав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке. 41.25.10.2020 відбулися перші місцеві вибори депутатів Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області та Печенізького селищного голови Чугуївського району Харківської області. До новоствореної Печенізької об`єднаної територіальної громади увійшли Мартівська, Артемівська, Новобурлуцька та Борщівська територіальні громади з відповідними населеними пунктами. 42.Рішенням виконавчого комітету Борщівської сільської ради від 26.07.2018 за № 26 було взято на квартирний облік особу з числа дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , яка з 12.09.2016 має реєстрацію місця проживання - м. Харків. Тобто виконавчим комітетом Борщівської сільської ради було прийнято рішення щодо постановки на квартирний облік позивачки усупереч вимога п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їй житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою РМУРСР і Української ради професійних спілок від 11.12.1984 за № 470. 43.Печенізька селищна рада, враховуючи статус позивачки, та з метою недопущення порушень її прав та законних інтересів, незважаючи на рішення виконавчого комітету Борщівської сільської ради від 26.07.2018 № 26, прийняла від Борщівської сільської ради квартирну справу позивачки та здійснила перереєстрацію позивача на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради відповідно до рішення виконавчого комітету Печенізької селищної ради від 09.07.2021 № 50. 44.Унаслідок такої перереєстрації станом на момент надання відзиву позивачка перебувала на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради у позачерговій черзі за № 3. 45.Відсутність у Печенізької селищної ради у віданні житлових приміщень для забезпечення житлом осіб, які перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради, а також вільних бюджетних коштів для відповідного придбання житла або надання грошової компенсації, враховуючи черговість позивачки на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради, та того факту, що досудових спірних відносин між Печенізькою селищною радою та позивачкою не виникало, на думку відповідача, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. 46.У запереченнях на відповідь на відзив Печенізька селищна рада повторювала, що виконавчим комітетом Борщівської сільської ради було прийнято рішення щодо постановки на квартирний облік позивачки всупереч вимог пункту 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, оскільки за інформацією, що володіє відповідач, позивачка з 12.09.2016 має реєстрацію місця проживання у м. Харкові. 47.Рішенням виконавчого комітету Борщівської сільської ради від 26.07.2018 № 26 позивачку було взято на квартирний облік як особу з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Печенізька селищна рада прийняла від Борщівської сільської ради квартирну справу позивачки та здійснила перереєстрацію позивачки на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради (рішення виконавчого комітету від 09.07.2021 № 50) з метою недопущення порушень прав позивачки, її законних інтересів та врахувавши її статус. 48.Унаслідок такої перереєстрації позивачка станом на момент розгляду справи в суді перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітету Печенізької селищної ради у позачерговій черзі за № 3. 49.Щодо обов`язку селищної ради забезпечити позивачку впорядкованим жилим приміщенням, то відповідач-1 зазначав, що квартирний облік та соціальний квартирний облік за своєю природою та порядком регулювання є різними обліками, відносно них приймаються юридично окремі рішення відповідних органів, а доводи позивачки про те, що Печенізька селищна рада зобов`язана була надати позивачці протягом одного місяця після закінчення терміну проживання в прийомній сім`ї саме впорядкованого жилого приміщення є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 1 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення». При цьому відповідач-1 просив суд звернути увагу на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Борщівської сільської ради від 21.06.2006 № 17 за позивачкою закріплено житло і майно у розмірі будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 50.Щодо обов`язку Печенізької селищної ради виплатити позивачці грошову компенсацію за належне їй житло, то відповідач-1 зазначав, що у зв`язку з тим, що позивачка перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради у позачерговій черзі за № 3, право на отримання грошової компенсації у неї не виникло, оскільки не підійшла її черга. 51.Уважав, що визначення місця позивачки у відповідній черзі на отримання житла та, відповідно, надання грошової компенсації за належне їй житло є визначальним при вирішенні даного спору та пов`язано з дотриманням прав інших осіб, які перебувають, або можуть перебувати у такій черзі перед позивачкою. 52.Також відповідач-1 не погодився з розрахунком обсягу суми коштів для грошової компенсації, посилаючись на відповідні формули та норми Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, затвердженого ПКМУ від 26.05.2021 № 615 (надалі - Порядок № 615). Уважав, що позивачка помилково розрахувала суму компенсації, врахувавши тільки формулу, зазначену у ч. 8 Постанови, та знехтувала іншими формулами. Власний контррозрахунок суми компенсації відповідач не навів. 53.Як підсумок, Печенізька селищна рада стверджувала, що: 1)не має у віданні житлових приміщень для забезпечення житлом осіб, які перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради; 2)не має вільних бюджетних коштів для відповідного придбання житла або надання грошової компенсації, ураховуючи черговість позивачки на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради; 3)не дотримано досудовий порядок врегулювання спірних правовідносин, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. 54.Відповідач Печенізька селищна військова адміністрація Чугуївського району Харківської області (надалі також - відповідач-2) також не погодився з позовними вимогами та просив суд відмовити у їх задоволенні, про що подав відзив на позовну заяву (а.с. 136 -144). Аргументи заперечень, викладених у відзиві, були аналогічними тим, що викладені Печенізькою селищною радою у відповіді на відзив (див. пункти 39-53). 55.При нормативному обґрунтуванні заперечень на позовні вимоги обидва відповідачі посилалися на ст. 19 Конституції України, ст. 5, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР І Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування), ст. 1 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», ч. 2, 3 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, затвердженої ПКМУ від 26.05.2021 № 615; правові позиції Верховного Суду України у справах № 6-87цс13 (постанова від 02.10.2013), № 6-50цс14 (постанова від 04.06.2014), № 6-390цс15 (постанова від 03.06.2015) та Верховного Суду - № 552/9768/16-ц (постанова від 10.01.2019). Фактичні обставини справи, встановлені судом 56.Позивачка [PERSON] , [INFO] , на момент звернення до суду з позовною заяву набула повних 24 роки. Згідно з відміткою у паспорті (сторінка паспорту 12) місце проживання позивачки з 12.09.2016 зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З 04.12.2006 по 22.03.2016 місце проживання позивачки було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ) (а.с.9). 57.Відповідно до обліково-статистичної картки дитини № [NUMBER] (а.с. 11-12), роздрукованої 17.09.2012, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку з 10.09.2003 у службі у справах дітей Печенізької райдержадміністрації на підставі наказу від 10.09.2003 № 30; причина взяття на облік: смерть батька, позбавлення матері батьківських прав; рішення про надання дитині статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, - 16.11.2004; історія влаштування дитини: дата влаштування - 04.12.2006; форма влаштування - прийомна сім`я; місце проживання - [ADDRESS] ; рішення про влаштування дитини: розпорядження № 318 від 04.12.2006 Печенізької РДА; відомості про наявність майна, у тому числі житла, що належить дитині на праві власності (користування): приватний будинок; місце розташування: [ADDRESS] ; документи, що підтверджують право власності на майно: рішення виконавчого комітету Борщівської сільської ради № 17 від 21.06.2006; відповідальна особа за збереження рухомого чи нерухомого майна - голова ради опіки та піклування Борщівської сільської ради; державна допомога: пенсія по втраті годувальника; соціальна допомога дітям позбавленим батьківського піклування; особовий рахунок в установі банку не відкривався. 58.Рішенням виконавчого комітету Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області від 21.06.2006 № 17 на підставі ст. 71 Житлового кодексу та листа служби у справах неповнолітніх Печенізької РДА від 07.06.2006 № 64 вирішено закріпити житло і майно за неповнолітніми, у тому числі за [PERSON] (рік народження [INFO] ), по будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , доки діти не повернуться з інтернату (а.с. 129). 59.Відповідно до довідки Борщівської сільської ради Харківської області від 03.11.2006 № 84 рішенням виконавчого комітету від 21.06.2006 за № 17 за [PERSON] , [INFO] , закріплено частина будинку, який знаходиться у [ADDRESS] . Будинок побудований з білої цегли у 1992 році, має три кімнати жилих, І кухня, загальна площа будинку становить 72 кв.м., у будинку пічне опалення, біля будинку є надвірні будівлі: погріб і хлів. Усе це знаходиться у занедбаному стані, потребує капітального ремонту, майно зовсім відсутнє. Контроль за збереженням покладено на голову ради опіки та піклування (а.с. 130). 60.12 липня 2018 проведено обстеження житла за адресою: [ADDRESS] , яке закріплено за [PERSON] , позбавленої батьківського піклування, та встановлено, що стан житлового приміщення є незадовільним, цегляний будинок складається з трьох кімнат, знаходиться у занедбаному стані, відсутні вікна та двері, дах тече, будинок не придатний для проживання, про що складено відповідний акт обстеження (а.с. 161). 61.13.07.2021 Печенізька селищна рада листом № 09-18/1351 повідомила [PERSON] , що відповідно до рішення виконавчого комітету від 09.07.2021 № 50 «Про перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради та внесення змін до черговості» проведена перереєстрація позивачки як особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, на підставі пп. 3 п. 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, з позачерговим правом отримання жилих приміщень (позачергова черга № 3) (а.с. 13). 62.12.08.2021 Печенізька селищна рада на запит адвоката Ейбатова З.М. повідомила, що 25.10.2020 відбулися перші місцеві вибори депутатів Печенізької селищної ради. До новоствореної Печенізької об`єднаної територіальної громади увійшли: Мартівська, Артемівська, Новобурлуцька та Борщівська територіальні громади з відповідними населеними пунктами. Печенізька селищна рада не має у своєму віданні рішення Борщівської сільської ради про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування; [PERSON] перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради у позачерговій черзі № 3 (а.с. 14). 63.З витягу з рішення виконавчого комітету Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області від 09.07.2021 № 50 (а.с. 15) вбачається, що було здійснено перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Печенізької селищної ради з позачерговим правом отримання жилих приміщень на підставі п. 46 Правил обліку, а саме гр. [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на квартирному обліку відповідно до рішення виконавчого комітету сільської ради від 26.07.2018 № 26 як особа з числа дітей, позбавлених батьківського піклування на підставі пп. 3 п. 46 Правил обліку (позачергова черга № 3, облікова справа № 13). 64.З копії рішення виконавчого комітету Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області від 26.07.2018 № 26 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , було взято на квартирний облік як особу з числа дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, внесено відповідний запис до журналу обліку громадян, що перебувають на черзі для отримання соціального житла (а.с. 16). 65.Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 21.09.2021 № 275817623 (а.с. 17-18) за [PERSON] не значиться зареєстрованим право власності на об`єкти житлової нерухомості. 66.У 2019 році [PERSON] закінчила Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна та здобула кваліфікацію: ступінь вищої освіти бакалавр, що вбачається з копії диплому від 05.07.2019 (а.с. 19). 67.12.03.2019 Борщівська сільська рада Харківської області повідомила [PERSON] про постановку на квартирний облік та перебування у черзі на отримання житла під номером три. Також роз`яснено, що на території сільської ради не ведеться будівництво житла за відсутності коштів; надати субвенцію з місцевого бюджету можливість відсутня, тому що по коду програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету, субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, забезпечення житлом дітей-сиріт, осіб з їх числа протягом 2018 року та станом на 01.03.2019 до місцевого бюджету не надходило (а.с. 20). 68.Листом від 07.09.2020 № 02-25/147 (а.с. 21) Борщівська сільська рада Харківської області на заяву [PERSON] повідомила, що на підставі ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування» рішенням виконкому Борщівської сільської ради від 26.07.2018 № 26 позивачка поставлена на квартирний облік на території Борщівської сільської ради. Згідно з ПКМУ від 01.06.2020 № 515 «Про внесення змін до постанови КМУ від 15.11.2017 № 877» про порядок та умови надання у 2020 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, субвенція з державного бюджету до бюджету сільської ради у 2018-2020 роках не надходила. Згідно з постановою КМУ та чинним законодавством у 2020 році Борщівською сільською радою до Печенізької РДА був наданий список дітей, які знаходяться на квартирному обліку при сільській раді, районна комісія формує та надає список дітей, які знаходяться на квартирному обліку у Печенізькому районі до обласної комісії і саме там формується регіональний загальний список дітей відповідно до дати взяття їх на квартирний облік місцевими органами виконавчої влади. Тобто саме обласна комісія складає загальнообласний список дітей, яким буде надано компенсацію на придбання житла у 2020 році. 69.Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 17.05.2023 № 408 показник опосередкованої вартості спорудження 1 кв.м житла (квартир будинку (з урахуванням ПДВ) (розрахований станом на 01.04.2023) по Харківській області склав 21940,00 грн. 70.Станом на дату звернення з позивачкою з позовом до суду такий показник складав 15 898,00 грн (а.с. 22). 71.Печенізька селищна рада є органом місцевого самоврядування, що представляє Печенізьку селищну об`єднану територіальну громаду Чугуївського району Харківської області, до складу якої входить село Борщова, село Гарашківка, та здійснює від їх імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування» та іншими законами України. Печенізька селищна рада як об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, у тому числі Борщівської сільської ради. 72. Постановою Верховної Ради України від 16.11.2022 N 2777-IX 1 визначено, що у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування: 1) начальники селищних військових адміністрацій, у тому числі Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області: крім повноважень, віднесених до їх компетенції Законом України "Про правовий режим воєнного стану", здійснюють повноваження відповідних сільських, селищних, міських рад, їх виконавчих комітетів, відповідних сільських, селищних, міських голів; можуть затвердити тимчасову структуру виконавчих органів відповідних сільських, селищних, міських рад (для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду); 2) апарати відповідних рад, у тому числі Печенізької селищної ради та її виконавчого комітету, інші виконавчі органи (з урахуванням абзацу третього пункту 1 частини другої статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"), комунальні підприємства, установи та організації відповідних територіальних громад підпорядковуються начальникам відповідних військових адміністрацій населених пунктів у Харківській області. 73.З урахуванням наведених фактів та норм відповідач - Печенізька селищна рада тимчасово на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення та скасування не здійснює повноваження, а її повноваження фактично здійснює Печенізька селищна військова адміністрація Чугуївського району Харківської області. Застосовані судом норми права 74.Відповідно до ст. 47, 48, 52 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава заохочує і підтримує благодійницьку діяльність щодо дітей. 75.Згідно зі ч. 1, 2, 5 ст. 9 Житлового кодексу України (надалі - ЖК України) громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань. 76.Статтею 16 ЖК України встановлено компетенцію виконавчих комітетів селищних, сільських рад у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, а саме: виконавчі комітети селищних, сільських рад у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, на території відповідної ради: 1) здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); 3) здійснюють управління житловим фондом ради (частина перша статті 18); 4) здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39); 5) приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду (стаття 52);7) видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду (частина перша статті 58); 8) здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154); 9) подають громадянам допомогу в проведенні ремонту жилих приміщень (стаття 178). Виконавчі комітети селищних, сільських рад вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством України. 77.За ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. 78. Статтею 34 ЖК України визначено категорії громадян, які визнаються потребуючими поліпшення житлових умов. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України. 79.Статтею 39 ЖК України встановлено порядок взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов. Так, відповідно до цієї норми діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 80. За ст. 40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 11) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; (пункт 2 частини другої статті 40 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.06.2022 р. N 5-р(II)/2022); 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку. 81.Конституційний Суд України у рішенні від 22.06.2022 р. N 5-р(II)/2022), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 2 частини другої статті 40 Житлового кодексу України, зазначив, що обмеження конституційної свободи пересування, вільного вибору місця проживання, яке міститься в пункті 2 частини другої статті 40 Кодексу, позбавлене легітимної мети та не є виправданим (п. 7.3), реалізація права на житло (стаття 47 Основного Закону України) має ключове значення не лише для реалізації інших економічних та соціальних прав людини, через які насамперед втілюється конституційна цінність гарантування гідних умов життя для кожної людини, а й для ефективного здійснення кожним прав і свобод особистого й політичного характеру (п. 5). Конституційний Суд України наголосив на особливо тісному зв`язку, що існує між гарантованими Конституцією України правом на житло, з одного боку, і свободою пересування й вільного вибору місця проживання (частина перша статті 33), з другого боку. 82.Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень) (ст. 43 ЖК України). 83.Частинами 1, 4 ст. 46 ЖК України передбачено, що поза чергою жиле приміщення надається: дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 84.Жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам (ст. 50 ЖК України). 85.Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються Кабінетом Міністрів України і Українською республіканською радою професійних спілок (ст. 60 ЖК України). 86.Відповідно до п. 8 р. ІІ Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР І Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 (надалі по тексту ріщення - Правила обліку громадян) квартирний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. 87.На підставі п. 13 р. ІІ Правил обліку громадян (у редакції, чинній станом на 26.07.2018 - дату взяття на квартирний облік позивачки) на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі, старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 11 - 14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим - восьмим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". 88.У пункті 15 Правил обліку громадян зазначено, що громадяни, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті. Умова про реєстрацію місця проживання, передбачена в абзаці першому цього пункту, не поширюється на громадян, тимчасово відсутніх у даному населеному пунктів, якщо за ними за законом зберігається жиле приміщення. Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування (надалі по тексту рішення також - діти-сироти), які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 89.Відповідно до п. 27, 28 Правил обліку громадян громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право. Зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку). 90.У відповідності до п. 46 Правил обліку громадян поза чергою жилі приміщення надаються: 3) дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення. Особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення 23 років не втрачають права на позачергове отримання жилого приміщення за рахунок коштів з державного та місцевих бюджетів за умови їх перебування в установленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на момент досягнення 23-річного віку. 91.Згідно зі п. 47 Правил обліку громадян громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список (додаток N 6). Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом. Рішення адміністрації (органу громадської організації) та профспілкового комітету затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Про прийняте рішення повідомляється заінтересованим особам. Список громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, вивішується для загального відома. Громадяни виключаються з указаного списку, якщо вони були включені до нього необґрунтовано або втратили право позачергового одержання жилих приміщень. Виключення зі списку провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про включення громадянина до списку. При розгляді цього питання на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про виключення із списку громадяни у 15-денний строк повідомляються в письмовій формі із зазначенням підстав виключення. 92. Відповідно до п. 23 Правилами обліку громадян громадяни, взяті на квартирний облік, вносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. З числа вказаних громадян складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. 93.Відповідно до підпункту 1 пункту 39 зазначених Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень. 94.Підпунктом 3 пункту 38 Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). 95.Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Відсутність одного або обох з батьків та батьківського піклування підтверджується відповідними документами, які є підставою для надання цим дітям матеріального забезпечення і пільг, передбачених законодавством України. Держава забезпечує дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, мали впорядковане житло, що зберігалося за ними, вселення їх у ці приміщення і повернення їм майна, що знаходилося в цих приміщеннях на день передачі дітей під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, а також особи з їх числа, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання в них таких дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за місцем їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або, за їхнім бажанням, - грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, або забезпечуються позачергово соціальним житлом за місцем їх перебування на соціальному квартирному обліку. Особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення 23 років не втрачають право на позачергове отримання жилого приміщення або, за їхнім бажанням, - грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, на позачергове отримання соціального житла за умови їх перебування у встановленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на момент досягнення 23-річного віку. 96.Відповідно до ч. 1, 3-5 ст. 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» соціальний квартирний облік здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування за місцем проживання громадян (для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за місцем походження або проживання дітей такої категорії до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; для внутрішньо переміщених осіб - за місцем перебування на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб; для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення ними 16 років, а також осіб з їх числа, місцем походження яких є населені пункти тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей, територія населених пунктів на лінії зіткнення, тимчасово окупована територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та які не перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб, - за місцем фактичного проживання на території населених пунктів України, крім тимчасово окупованих територій та територій населених пунктів на лінії зіткнення), які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону. Перебування громадянина на соціальному квартирному обліку не є підставою для відмови йому у взятті на квартирний облік або зняття з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи обліку осіб, які мають право на отримання житла (пільгових кредитів на будівництво і придбання житла) за державними житловими програмами для окремих категорій громадян, визначених законодавством. Порядок взяття громадян на соціальний квартирний облік, їх перебування на такому обліку та зняття з нього затверджується Кабінетом Міністрів України. Надання громадянам житла з житлового фонду соціального призначення здійснюється за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування. Таке рішення є підставою для укладення відповідного договору найму соціального житла. 97.Згідно зі п. 7 ч. 1 ст. 11 цього ж закону право позачергового отримання квартир або садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, за наявності в них права на отримання такого житла, мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, після завершення перебування у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення строку піклування над такими дітьми, а також особи з їх числа у разі відсутності в них житла у власності - протягом місяця. Особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення 23 років не втрачають право на позачергове отримання соціального житла, за умови їх перебування у встановленому порядку на соціальному квартирному обліку на момент досягнення 23-річного віку. 98.Порядок взяття громадян на соціальний квартирний облік, їх перебування на такому обліку та зняття з нього, затверджений постановою КМУ від 06.04.2011 № 365, відповідно до п. 1 якого діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, беруться на облік відповідними органами місцевого самоврядування за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Взяття на облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, здійснюється за заявою піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування, а осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за їх заявою. 99.Згідно з абзацом четвертим частини третьої статті 4 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються щодо житлового забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа після завершення їх виховання в різних формах влаштування після досягнення ними 18-річного віку, якщо вони не мають свого житла відповідно до житлових нормативів або мають житло з характеристиками, нижчими за встановлені житлові нормативи 100.Статтею 33 (ч. 1, 4-9 ) Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після завершення перебування у відповідних закладах, дитячих будинках сімейного типу, прийомних сім`ях або завершення строку піклування діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, а також особи з їх числа протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання. Перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, на соціальному квартирному обліку не є підставою для відмови їм у взятті на квартирний облік або зняття з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи обліку осіб, які мають право на отримання житла (пільгових кредитів на будівництво і придбання житла) за державними житловими програмами для окремих категорій громадян, визначених законодавством. Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом. Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України. Соціальне житло, що надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа для проживання, має відповідати санітарним і технічним вимогам. Забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа впорядкованим житлом або, за їхнім бажанням, - грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення 23 років не втрачають право на позачергове отримання благоустроєного жилого приміщення або соціального житла до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання або, за їхнім бажанням, - грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, за умови перебування у встановленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або соціальному квартирному обліку на момент досягнення 23-річного віку. 101.Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2021 № 615 затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримку малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа; Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (надалі - Порядок № 615). 102.Цей Порядок визначає механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (далі - особи), визначених статтею 33 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" та статтею 25 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - грошова компенсація). 103.Право на отримання грошової компенсації відповідно до Порядку N 615 за власним вибором мають особи віком від 16 років у порядку черговості відповідно до дати включення у списки громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень. 104.Відповідно до частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення 105.Судом установлено, що [PERSON] з 26 липня 2018 року як особа з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, взята на квартирний облік, про що внесено відповідний запис до журналу обліку громадян, що перебувають на черзі для отримання соціального житла (а.с. 16). 106.У подальшому позивачку перереєстровано на підставі рішення виконавчого комітету Печенізької селищної ради як особу, яка перебуває на квартирному обліку з позачерговим правом отримання жилих приміщень на підставі п. 46 Правил обліку громадян як особу з числа дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування. 107.Станом на дату розгляду справи у суді позивачка перебуває під № 3 у списку на позачергове отримання житла. 108.Позивачка народилася [INFO] . 18 років їй виповнилося - [INFO]. 23-річного віку, відповідно, позивачка досягла у 2020 році, тобто на облік взята до досягнення 23-річного віку. 109.Позивачка не забезпечена впорядкованим житлом. Житло, яке за нею закріплене є непридатним для проживання, що вбачається з матеріалів справи. 110.Перебуваючи на позачерговому квартирному обліку для отримання соціального житла, позивачка житла не отримала та виявила бажання отримати компенсацію, яку відповідачі виплачувати відмовляються. 111.Відповідачі, заперечуючи права позивачки на отримання компенсації, фактично посилалися на: 1) відсутність вільних житлових приміщень; 2) відсутність коштів та фінансування (субвенцій); 3) недотримання позивачкою процедури досудового врегулювання спору; 4) непроживання позивачки на території Печенізької територіальної громади; перебування її на квартирному обліку, а не на соціальному; 5) перебування нею на обліку під номером три та неможливість отримання нею житла до отримання житла особами, що перебувають під номерами один та два у цьому ж списку; 6) помилковий розрахунок представником позивачки суми компенсації тощо. 112.Вирішуючи спір суд ураховує, що законом для дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності у таких дітей житла, передбачено право на позачергове отримання житлових приміщень, а також визначено строк, впродовж якого відповідні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування у прийомні сім`ї зобов`язані забезпечити таких дітей соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання - протягом місяця після досягнення 18 років або завершення перебування у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми. 113.Відповідачі не надали доказів, що позивачка, яка з 26 липня 2018 року перебуває у черзі на позачергове отримання житла за місцем свого походження та проживання до влаштування у прийомну сім`ю, втратила право на позачергове отримання житла, виключена з відповідного списку, або їй неможливо виплатити компенсацію за неотримане житло саме через наявність осіб, які мають переважне перед позивачкою право на позачергове забезпечення житлом. 114.Рішення виконавчого комітету Борщівської сільської ради від 26.07.2018 № 26, яким було взято позивачку на квартирний облік як особу з числа дітей, сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є чинним, ніким не оскаржене. Позивачка не знята з обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов. Відповідачами не надано доказів існування підстав, передбачених ч. 2 ст. 40 ЖК України, для зняття позивачки з обліку потребуючих поліпшення житлових умов. 115.Отже, суд відхиляє доводи відповідачів про безпідставне та неправомірне перебування позивачки на відповідному обліку. 116.Відповідачами також не доведено, що позивачка має у володінні житло, яке є придатним для проживання та у яке вона має можливість повернутися для проживання. 117. Доводи відповідачів про закріплення за позивачкою будинку суд не бере до уваги, оскільки з довідки Борщівської сільської ради Харківської області від 03.11.2006 № 84 (а.с. 130) та з акту обстеження житла, закріпленого за дитиною-сиротою чи дитиною, позбавленою батьківського піклування, на праві власності або праві користування, від 12.07.2018 (а.с. 161) вбачається, що житло, закріплене за [PERSON] , позбавленої батьківського піклування, є непридатним для проживання. Доказів про наявність у власності чи володінні позивачки іншого житла матеріали справи не містять. 118.Крім того, суд ураховує, що таке закріплення передувало рішенню Борщівської сільської ради (а.с. 16), яким було взято позивачку на квартирний облік як особу з числа дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування та поставлено у чергу для отримання соціального житла. Отже, виконавчому комітету сільської ради як уповноваженому органу у сфері забезпечення житлових прав громадян, у тому числі дітей-сиріт, станом на дату прийняття рішення про взяття позивачки на квартирний облік з метою отримання соціального житла, було відомо про таке закріплення. Проте, ураховуючи наявність такої інформації, і Борщівська сільська рада і Печенізька селищна рада взяли на облік позивачку. Такі рішення є чинними та не скасованими. Отже суд виснує, що позивачка відноситься до категорії дітей, позбавлених батьківського піклування, та перебуває на обліку не безпідставно, а заперечення відповідачів у цій частині відхиляє. 119.Щодо доводів відповідачів про зміну місця проживання позивачкою у 2016 році, суд уважає за необхідне послатися на рішення Конституційного Суду України від 22.06.2022 № 5-р (ІІ)/2022, який у п. 7.3 рішення виснував, що виходячи з розуміння конституційних прав і свобод людини як єдиної й цілісної системи встановлення законодавцем у пункті 2 частини другої статті 40 Кодексу (ЖК України) зв`язку між реалізацією громадянином права на житло в населеному пункті, у якому він перебував на обліку тих, хто потребує поліпшення житлових умов, і виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту не узгоджується з гарантованими Конституцією України кожному, хто законно перебуває на території України, свободою пересування, вільним вибором місця проживання (частина перша статті 33 Основного Закону України). Гарантовані Конституцією України свобода пересування, вільний вибір місця проживання не можуть бути ефективно реалізовані за умови, якщо законодавче регулювання поведінки особи щодо їх здійснення допускає настання несприятливих для особи наслідків, які не можуть бути виправданими з огляду на конституційні цінності. Зниження внутрішньої мобільності особи в сучасному суспільстві істотно ускладнює реалізацію особою низки її інших прав, гарантованих Основним Законом України, зокрема прав: брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, на рівне право доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування (стаття 38), на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом (стаття 42), на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку вона вільно обирає або на яку вільно погоджується (стаття 43), на соціальний захист (стаття 46), на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування (стаття 49), на освіту (стаття 53). Конституційний Суд України водночас урахував, що свобода пересування, вільний вибір місця проживання можуть бути обмежені законом, що визначено частиною першою статті 33 Конституції України. Однак таке законодавче регулювання (установлення винятків із цієї свободи) не може бути свавільним, а навпаки - воно має бути узгоджене з конституційними цінностями та виправдане з огляду на суспільний інтерес. Конституційний Суд України зазначив, що обмеження конституційної свободи пересування, вільного вибору місця проживання, яке міститься в пункті 2 частини другої статті 40 Кодексу, позбавлене легітимної мети та не є виправданим. Відтак Конституційний Суд України дійшов висновку, що пункт 2 частини другої статті 40 Кодексу не узгоджується з частиною першою статті 33 Основного Закону України. Отже, Конституційний Суд України вважав, що пункт 2 частини другої статті 40 Кодексу суперечить приписам частини другої статті 24, частини першої статті 33 Конституції України. 120. У даній справі з доказів, що містяться у матеріалах справи, вбачається, що позивачка змінила місце проживання у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі, тобто у зв`язку зі реалізацією нею права на освіту, що не може її позбавити іншого гарантованого права на житло. 121. Крім того, вірним є доводи представника позивачки про правомірне взяття її на облік за місцем її походження, яким відповідно до обліково-статистичної картки дитини (а.с. 11-12) є с. Гарашківка Печенізького району Харківської області. А ст. 39 ЖК України, ст. 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Правила обліку громадян, Порядок взяття громадян на соціальний квартирний облік - дозволяють взяття відповідними органами місцевого самоврядування на облік осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування як за місцем їх походження, так і за місцем їх проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 122. Крім того, суд уважає, що можливість реалізації особою права, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», на забезпечення протягом місяця соціальним житлом до надання їй благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання не може бути поставлене у залежність від рівня організації уповноваженими суб`єктами роботи щодо ведення квартирного обліку та соціального квартирного обліку за місцем походження або проживання таких осіб. З цих підстав суд відхиляє доводи відповідачів про перебування позивачки не на тому виді обліку, оскільки з рішення уповноваженого органу (а.с. 16) чітко вбачається, що позивачку було взято на квартирний облік, про що внесено запис до журналу обліку громадян, що перебувають на черзі для отримання соціального житла, й саме орган, який здійснює такий облік має нести негативні наслідки за свої дії чи помилки, якщо такі помилки мали місце. Неналежне урядування не може служити виправдуванням бездіяльності чи дій державних органів та підставою для позбавлення особи права на житло чи отримання грошової компенсації. 123. Не можуть бути також виправдуванням бездіяльності відповідачів відсутність вільних бюджетних коштів та вільного упорядкованого жила. 124.Крім того, у розумінні ч. 9 ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» немає різниці, на якому обліку (на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або соціальному квартирному обліку) перебуває позивачка для реалізації нею права на позачергове отримання благоустроєного жилого приміщення або соціального житла до надання їй благоустроєного жилого приміщення, або ж за її бажанням грошової компенсації за належне їй для отримання жиле приміщення. 125.Суд наголошує, що відповідно до статей 47, 48, 52 Конституції України, ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 33 «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у їх взаємозв`язку на державу покладено позитивний обов`язок забезпечити осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, посилений соціальний захист. Позитивний обов`язок держави у цьому разі, по суті, вимагає від неї вжити заходів підтримчої дії з огляду на те, що йдеться про обов`язок захисту державою однієї з найуразливіших верств населення, яка того потребує. Про такий позитивний обов`язок свідчать й уживані по тексту наведених вище норм слова «держава гарантує», «держава забезпечує» тощо. 126.Отже, держава взяла на себе позитивний обов`язок забезпечувати осіб з числа дітей-сиріт благоустроєними жилими приміщеннями або соціальним житлом до надання благоустроєного жилого приміщення, або ж - виплатити грошову компенсацію, якщо особа виявила саме таке бажання. Умовою для використання особою такого права, наданого державою та закріпленого у законі, є перебування у встановленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або соціальному квартирному обліку, на момент досягнення 23-річного віку. 127.Як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні від 1 червня 2016 року N 2-рп/2016, держава, виконуючи свій головний обов`язок - утвердження і забезпечення прав і свобод людини - повинна не тільки утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини, але й вживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожним, хто перебуває під її юрисдикцією; з цією метою законодавець та інші органи публічної влади мають забезпечувати ефективне правове регулювання, яке відповідає конституційним нормам і принципам, та створювати механізми, необхідні для задоволення потреб та інтересів людини; при цьому посилена увага має бути зосереджена на особливо вразливих категоріях осіб (абзац перший пункту 3 мотивувальної частини). 128.Ратифікувавши Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, передбачені Конвенцією (стаття 1). Гарантовані Конвенцією права і свободи є мінімальними для демократичної держави, яка її ратифікувала. 129.Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; нікого не може бути позбавлено його власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, що їх передбачено законом і загальними принципами міжнародного права. 130.Європейський суд із прав людини, здійснюючи тлумачення статті 1 Першого протоколу до Конвенції як невіддільної її частини, виснував, що поняття "майно" має автономне значення, яке не залежить від формальної класифікації в національному праві та не зводиться до володіння матеріальними речами: як і матеріальні речі, певні права та інтереси, як-от активи, також можуть розглядатися як "майнові права", а отже, як "майно" для цілей цієї статті [рішення у справі у справі "Iatridis v. Greece" від 25 березня 1999 року (заява N 31107/96), § 54; у справі "Beyeler v. Italy" від 5 січня 2000 року (заява N 33202/96), § 100; у справі "Broniowski v. Poland" від 22 червня 2004 року (заява N 31443/96), § 129; "Depalle v. France" від 29 березня 2010 року (заява N 34044/02), § 62; у справі "Centro Europa 7 S.R.L. and di Stefano v. Italy" від 7 червня 2012 року (заява N 38433/09), § 171]. 131.У даній справі суд виходить із того, що держава взяла на себе обов`язок забезпечувати таку вразливу верству населення як діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, позачерговим отриманням благоустроєного жилого приміщення або соціального житла до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання або, за їхнім бажанням, - грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення. 132.Дослідивши матеріали справи та законодавство України у сфері спірних правовідносин суд дійшов висновку, що держава в особі відповідачів не дотрималася свого позитивного обов`язку, та права позивачки на отримання житла або ж грошової компенсації за нього є порушеними та підлягають захисту. 133.Відсутність коштів або ж відповідного житла, чи помилки відповідачів, допущенні при взятті на облік позивачки як дитини, позбавленої батьківського піклування, не можуть бути лігітимною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Наслідком же відмови з боку відповідачів у забезпеченні позивачки житлом чи грошовою компенсацією є позбавлення позивачки майна у розумінні того, як його витлумачив Європейський суд із прав людини. 134.Крім того, суд уважає, що забезпечення державою соціального захисту позивачки як особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, якій держава гарантувала посилений захист, не має залежати від активності інших осіб, що перебувають з нею в одній черзі (їй передують), та не повинно обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави. У зв`язку з цим суд не уважає за можливе відмовити у задоволенні позовних вимог тільки на тій підставі, що позивачка перебуває у позачерговій черзі під номером «3», а не «1». 135.Судом встановлено, що позивачка перебувала на відповідному обліку з 2018 року. На той момент вона не досягла 23-річного віку. Відповідно до закону вона має право на отримання компенсації за належне їй для отримання жиле приміщення, яким вона забезпечена не була. 136.Позивачка як особа з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідності до п. 46, 47 Правил обліку громадян після досягнення нею 23 років не втратила права на позачергове отримання жилого приміщення за рахунок коштів з державного та місцевих бюджетів, оскільки перебувала в установленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на момент досягнення 23-річного віку; не виключалася з указаного списку, якщо вона була включена до нього необґрунтовано або втратила право позачергового одержання жилих приміщень. Отже, її право на позачергове отримання житла або за її бажанням грошової компенсації є порушеним з боку Печенізької селищної ради як органу місцевого самоврядування. 137.Проте, зважаючи на те, що на даний час Печенізька селищна рада фактично позбавлена повноважень та підпорядковується Печенізькій селищній військовій адміністрації Чугуївського району Харківської області, поновлення прав позивачки має відбуватися саме військовою адміністрацією. 138.Висновки Верховного Суду України, на які посилалися відповідачі, у справах № 6-87цс13, № 6-50цс14, предметом позову у яких було зобов`язання виконавчого комітету позачергово забезпечити позивача благоустроєним жилим приміщенням; у справі № 6-390цс15 про зобов`язання виконавчого комітету надати позивачеві благоустроєне житло у вигляді окремої квартири у межах норми житлової площі, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, та видати ордер на заселення жилої площі; у справі № 552/9768/16-ц (вірним є номер справи 522/9768/16-ц), предметом позову у якій було визнання незаконною бездіяльність районної адміністрації щодо надання позивачеві житлового приміщення, як дитині сироті чи дитині, позбавленій батьківського піклування; зобов`язати міську раду, виконавчий комітет міської ради придбати за рахунок міського бюджету в межах населеного пункту однокімнатну квартиру, впорядковану відповідно до умов населеного пункту, таку, що відповідає санітарним та технічним нормам; передати придбану квартиру у розпорядження районної адміністрації та зобов`язати районну адміністрацію видати житловий ордер на ім`я позивача на квартиру, придбану на виконання рішення суду, суд у даній справі не застосовує, оскільки обставини наведених справ та обставини даної справи не є релевантними, а предмети позовів не є тотожними. Що стосується суми компенсації 139.Представник позивачки просив зобов`язати забезпечити протягом одного місяця позивачку грошовою компенсацією у розмірі 492 838,00 грн (розрахованої станом на 01.10.2021), розмір якої розрахував у відповідності до п. 8 Порядку № 615 з урахуванням опосередкованої вартості спорудженого житла за регіонами України. 140.Відповідачі таку суму компенсації заперечували, але власний контррозрахунок суми грошової компенсації не надали. 141.Станом на дату ухвалення рішення суду опосередкована вартість спорудженого житла, яка має враховуватися при розрахунку суми грошової компенсації, змінилася у більшу сторону.

Outcome: partial