Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

23.06. 2023 року [PERSON] звернувся до Веселинівського районного суду з позовною заявою до Веселинівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] в с. Бондарівка Вознесенського району Миколаївської області помер його дядько [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 4, 45 га. За життя [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що земельну ділянку повністю заповідає йому - [PERSON] . На час складення вказаного заповіту він та [PERSON] проживали в одному селі, але на різних вулицях, підтримували родинні зв`язки, але про те, що дядько склав такий заповіт йому не повідомив, а тому, провівши поховання [PERSON] , до нотаріуса з приводу спадщини не звертався, вважаючи, що не має спадкових прав. При цьому він продовжував доглядати за будинком дядька та зберігати його документи, у тому числі і Державний акт на право приватної власності на землю , на випадок появи спадкоємців [PERSON] . На початку 2023 року він випадково від колишніх працівників Кудрявцівської селищної ради почув про вище зазначений заповіт та в зв`язку з цим звернувся до старости Токарівського старостинського округу, яка підтвердила факт складання [PERSON] заповіту на його ім`я та 13 січня 2023 року видала йому, як спадкоємцеві за заповітом, дублікат заповіту. Постановою у прийнятті заяви нотаріус відмовила у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини, про видала письмове роз`яснення. Одночасно нотаріус роз`яснила, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, він змушений звернутися до суду та просить суд визнати поважними причини пропуску строку та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 26.06.2023 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 13.07.2023 року справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та з тих же підстав, просили суд їх задовольнити. Представник Веселинівської селищної ради Вознесенського району А.Стаднічук в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують щодо їх задоволення. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому чинним законодавством, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом встановлено, [INFO] в с. Бондарівка Вознесенського району Миколаївської області помер [PERSON] , [INFO] , смерть якого було зареєстровано 10 січня 2022 року Веселинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 4, 45 га, право власності на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серія МК № 014956 від 01 березня 2002 року та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав н нерухоме майно 22.08.2013 р. за номером запису про право власності 2243398, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 8462235 від 26.08.2013 р. Відповідно до заповіту (дублікат), який складено 12 листопада 2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Соколенко А.С., зареєстрованого в реєстрі за №113, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4, 45 (чотири цілих сорок п`ять сотих) гектарів, яка розташована на території Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області та належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 041956, виданого Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області 01.03.2002 року повністю заповідає позивачу [PERSON] . Згідно Витягу з реєстру територіальної громади Веселинівської селищної ради від 21.06.2023 р. № 15283-02/06-06-2023 [PERSON] проживав в [ADDRESS] з 09.09.1994 року по день смерті [INFO] . 21.06.2023 року позивач звернувся до нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О. Ф. із заявою про прийняття спадщини, однак постановою у прийнятті заяви нотаріус відмовила у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини, про що видала письмове роз`яснення «Про надання консультації» від 21.06.2023 року № 117/01-16, Одночасно нотаріус роз`яснила, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73035172 від 30.06.2023 року спадкова справа за фактом смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] не заводилась. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Тобто, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Відповідно до статті 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Оскільки до нотаріуса з повідомленням про відкриття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, нотаріус не мала підстав перевірити наявність його заповіту в Спадковому реєстрі, а тому і не могла виконати покладений на нотаріуса обов`язок повідомити спадкоємців, зокрема, позивача про відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відсутність у спадкоємця за заповітом інформації про заповіт та наявність у нього спадкових прав, є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на що неодноразово вказував Верховний Суд України, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року, у справі N 6-496цс17, від 12 вересня 2018 року, у справі N 484/3221/17 (провадження N 61-22510св18), від 10 січня 2019 року, у справі N 263/1221/17 (провадження N 61-18261св18), від 25 березня 2020 року та у справі N 642/2539/18-ц (провадження N 61-5609св19). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судовому практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року : «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Враховуючи обставини справи та надані докази, суд вважає, що [PERSON] з поважних причин пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не знав та в силу вимог закону щодо нотаріальної таємниці і не міг знати про складення [PERSON] заповіту на його ім`я, як наслідок цього, наявність у нього спадкових прав, а тому йому необхідно надати додатковий строк для такого звернення в три місяці, який на думку суду є достатнім для вчинення відповідних дій. На підставі викладеного,

Outcome: approved