Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Представник позивачки звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог вказуючи, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] . Померла була внутрішньо переміщеною особою та перебувала на обліку у Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Після смерті відкрилася спадщина, що складається з пенсії у розмірі 72 640,03 грн. Даний розмір пенсії було вказано відповідачем у відповідь на запит нотаріуса, проте, у відповіді не було вказано період заборгованості, а зазначено, що розмір недоотриманої пенсії розраховується з урахуванням ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що розмір недоотриманої пенсії померлої буде зменшено в залежності від дати надіслання заяви спадкоємцем. Із змісту вищевказаного листа-повідомлення вбачається, що розмір пенсії дорівнює розміру недоотриманої пенсії станом на день смерті пенсіонерки за останні 3 роки, тобто з 13.07.2017 по 15.02.2020. Відомостей про розмір недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01.03.2016 по 15.02.2020 надано не було. 15.10.2020 року позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з недоотриманої пенсії у розмірі 72 640,03 грн. У виплаті іншої частини пенсії позивачці листом ГУ ПФУ в Донецькій області було відмовлено. Вважає, що дане рішення відповідача не відповідає чинному законодавству України, є таким, що перешкоджає реалізації прав позивачки як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. Просить суд визнати за позивачкою право власності на суми недоотриманої пенсії спадкодавця за період з 01.03.2016 р. по 12.07.2017 їх стягненням на користь позивачки. У судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивачки надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, на адресу суду направив відзив на позов, в якому вказав, що сума недоотриманої пенсії померлої [PERSON] була зменшена відповідно до ч. 1, 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вказаних положень нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Тобто, розмір пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу пенсійного форду особи, яка має право на спадщину. Також зазначив, що до заяви [PERSON] про виплату недоотриманої пенсії після померлої бабусі не додано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що суперечить вимогам п. 5 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016 року. Вважає, що головним управлінням не допущені порушення права позивачки, тому відсутні підстави для задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~з ч.\~1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. [PERSON] доводилася онукою [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.05.2020, копії свідоцтва про народження матері позивачки серії [NUMBER] від 12.01.1949 року, копії свідоцтва про одруження матері позивачки серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.06.2020 року Печерським районним у м. Києві відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 198. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15.10.2020 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Коніченко Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1112, [PERSON] отримала в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] спадщину, яка складається з недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії в розмірі 72\~640,03 грн, належність якої спадкодавцеві підтверджується повідомленням № 0579-04-8/1601 від 16.07.2020 року, наданим Мангушським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 60885561 від 10.07.2020 року вбачається. що приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Коніченко Н.М. було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] . На ухвалу суду про витребування доказів, а саме надати копію електронної пенсійної справи [PERSON] відповідачем було надано відповідь про неможливість її надання у зв`язку з тим, що на час воєнного стану для мінімізації ризиків щодо розголошення інформації (персональних даних) пенсіонера, доступ до електронних пенсійних справ обмежено. Також зазначено, що управлінням вже було надано нотаріусу вірні відомості щодо розміру пенсії [PERSON] - 72\~640,03 грн з урахуванням ч. 1, 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коніченко Н.М. на запит суду 10.0.12023 року було надано відповідь, що з 31.10.2022 року зареєстровано її нотаріальну діяльність по Київському міському нотаріальному округу. Також, у зв`язку з введенням воєнного стану на території України та ведення бойових дій на території Донецької області, доступ до архіву нотаріуса відсутній, можливість передачі архіву нотаріуса також відсутня, тому надати на адресу суду інформацію щодо спадкоємців [PERSON] не можливо. Інші заходи, що вживалися судом для витребування вищевказаної інформації, результатів не надали. Відповідачем було відмовлено позивачці у виплаті недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] , про що представнику позивачки було видано відповідне рішення № 300 від 22.03.2021 року, яке мотивоване тим, що до документів, необхідних для виплати пенсії не долучено довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивачки, що суперечить вимогам п. 5 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016 року. Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою [PERSON] свого права на спадкування за законом, а саме, права власності на спадкове майно у вигляді частини не виплаченої пенсії спадкодавцю за період з 01.03.2016 по 15.02.2020. Підставою своїх позовних вимог позивачка зазначає наявність у неї як спадкоємця першої черги після смерті матері права на спадкування недоотриманої частини суми пенсії. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналізом змісту відповіді ПФУ № 500-0202-8/74236 від 12.15.2022 року, згідно якої розмір недоотриманої пенсії [PERSON] , з урахуванням вимог ст.46 Закону України № 1058, тобто за три роки, становить 72\~640,03 грн, суд набуває висновку, що вказана сума нарахована за період з 13.07.2017 р. по 15.02.2020 р. Зазначені відомості вкотре вказують на обліковування відповідачем розміру вже призначеної пенсіонеру пенсії за віком, яка, навіть за умови її не нарахування та / або не виплати, обчислюється органом ПФУ у разі відсутності підстав для скасування вже призначеної пенсії. Рішення про скасування вже призначеної довічної пенсії спадкодавцеві [PERSON] суду не надано, за змістом наданих пояснень таке рішення відповідачем не приймалось, в той час як було вирішено призупинити виплату пенсії спадкодавцеві з 01.03.2016. Отже, в даному випадку, призначена довічна пенсія спадкодавця мала обліковуватися в будь-якому разі, навіть за умови її не нарахування та не виплати (внаслідок призупинення виплати). Судом було вжито заходів для витребування відомостей щодо розміру пенсії та періоду заборгованості. Проте, до моменту ухвалення судом рішення повних відомостей з цього приводу відповідачем не надано. \~З листа\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Коніченко Н.М.\~№ 1/01-16\~від 10.01.2023\~року вбачається, що діяльність приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Н.М. була припинена з 06.10.2022, архів нотаріуса до державного нотаріального архіву не передавався. Відповідачем не надано суду відомостей про розмір пенсії спадкодавця у спірний період помісячно. Разом з тим, суд позбавлений можливості самостійно достовірно обчислити розмір недоотриманої пенсії спадкодавця за період 01.06.2016 р. по 12.07.2017. Суд вважає, що позивач, як такий що прийняв спадщину в цілому (ч. 2 ст. 1268 ЦК України), має право на спадкове майно - пенсію за віком [PERSON] з період з 01.06.2016 р. по 12.07.2017. Не надання відповідачем відомостей про розмір цієї пенсії не має бути перешкодою для належного захисту порушеного права позивача (такий підхід було застосовано ВС у постанові № 638/19167/19 від 30.11.2022). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо заявленого періоду, але з урахуванням неможливості обчислення її розміру і як наслідок неможливості її стягнення за рішенням суду, ефективним засобом захисту порушеного права в такому випадку суд вважає визнання за позивачем права на недоотриману пенсію [PERSON] за період з 01.06.2016 р. по 12.07.2017 та зобов`язання відповідача виплатити позивачеві недоотриману пенсію [PERSON] за період з 01.06.2016 р. по 12.07.2017. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved