Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

29.06.2023 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Бочевар Михайло Павлович, звернувся до суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення. Своє клопотання обґрунтував тим, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.2023 р. у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, закриття розділу Державного реєстру прав та припинення права власності на майно було відмовлено у повному обсязі. У зв`язку з розглядом справи позивачка понесла судові витрати професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 гривень. Просив стягнути зазначені витрати з позивача. Позивачка у судове засідання не з`явилася, представник позивачки надав суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, зазначаючи, що в своєму відзиві представник відповідача зазначив, що орієнтований розрахунок судових витрат складає 60 000,00 гривень, однак у заяві про відшкодування витрат на правову допомогу зазначає 50 000,00 гривень, тобто сума є неспівмірною із попередньо заявленою, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на підставі ч.5 ст. 141 ЦПК України. Також зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката Бочевара М.П. не є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою за викладеними у клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу доводами. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити свою заяву про ухвалення додаткового рішення та слухати справу у його та відповідача відсутність. Судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.2023 р. у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, закриття розділу Державного реєстру прав та припинення права власності на майно було відмовлено у повному обсязі. Згідно зі ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як зазначено в ч. 1 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підставі ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч.5 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що 19.06.2023 року представник відповідача надав суду заяву, в якій зазначив, що ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть надані докази на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу. 26.06.2023 року представник відповідач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просив суд стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 гривень, на підтвердження чого надав суду завірені копії документів, що підтверджують понесення таких витрат. Судом встановлено, що надаючи до суду відзив на позовну заяву, представником відповідача було зазначено, що орієнтований розрахунок судових витрат, які очікує понести відповідач складає 60 000,00 гривень. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.2023 р. було стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 12 000,00 гривень. Отже, загальна сума судових витрат, яку поніс відповідач та просив суд стягнути на його користь з позивачки складає 62 000,00 гривень, відтак є хибними посилання представника позивачки на те, що сума судових витрат, заявлених відповідачем до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, та судом до уваги такі доводи не приймаються. Також судом встановлено, що відповідачем було витрачено на правову допомогу адвоката Бочевар Михайла Павловича, пов`язану із представництвом інтересів відповідача, 50 000,00 гривень, на підтвердження чого до суду була надана копія договору № 17.11.2022-1 від 17.11.2022 року про надання послуг у сфері права, копія акту наданих послуг №1 від 21.06.2023 року, в якому зазначено детальний опис наданих адвокатом відповідачу послуг та витраченого адвокатом часу та зазначено про про відсутність претензій стосовно виконання договору. Також представником відповідача було надано до суду копію квитанції АТ КБ «Приватбанк», код 9309-4406-4347-6524 від 22.06.2023 року про сплату адвокату 50 000,00 гривень. Суд погоджується із доводами представника позивачки щодо того, що відповідач не приймав участі у судових засідання по справі № 509/4494/22, відтак заявлені відповідачем витрати у сумі 16 000,00 гривень не є підтвердженими. При цьому, судом враховується, що представник відповідача чотири рази приїжджав до суду, для ознайомлення з матеріалами справи 22.11.2022 року (а.с. 68), та за судовими викликами для участі у судових засіданнях, а саме під час проведення підготовчого судового засідання 28.02.2023 року, де власноруч склав та подав до канцелярії суду заяву про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду (а.с.181,184), під час судового розгляду 30.05.2023 року, однак судове засідання не відбулося у зв`язку із неявкою позивачки та її представника (а.с. 192), та 19.06.2023 року під час винесення судового рішення, де також у зв`язку із повторною неявкою позивачки та її представника, власноруч склав та подав до канцелярії суду заяву про слухання справи у відсутність відповідача та його представникам (а.с. 198). Також не є обґрунтованими посилання представника позивачки про відсутність підстав для відшкодування заявленої відповідачем вартості аналізу матеріалів справи та підготовки відзиву, оскільки справа не є складною та не потребує досліджених великого обсягу документів, адже позов з додатками містить близько 60 сторінок, відзив ґрунтується на підставі аналізу наданих позивачем та наданих відповідачем до відзиву документів. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Профільний Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» хоча і не застосовує термін «професійна правнича допомога», натомість визначає адвокатську діяльність через здійснення правової допомоги, а також визначає її види, серед яких ключове місце посідає представництво інтересів клієнта в судах. Комплексне тлумачення ст. 43 та 137 ЦПК України дають підстави для висновку, що таке представництво не обмежується участю в судовому засіданні та включає роботу адвоката поза його межами, в тому числі ознайомлення з матеріалами справи, збір та подання доказів і процесуальних документів, консультації клієнта. В цій площині підлягає вирішенню питання, чи включається до складу витрат на надання правової допомоги час, витрачений адвокатом на виконання технічних завдань в інтересах клієнта, а також час «очікування», витрачений адвокатом з причин, що від нього не залежать. Таким чином, суд вважає, що ознайомлення адвоката з матеріалами справи, підготовка звернення адвоката до судового експерта для отримання висновку судової експертизи, отримання такого висновку експерта та подача його до суду входять до надання професійної правничої допомоги адвоката, тому підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного, враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі, відповідачем понесені у справі судові витрати пов`язані з розглядом справи, розмір таких витрат є частково обґрунтовани, є співмірним та пропорційним до предмета спору та заявлених вимог, такий розмір витрат встановлено судом на підставі поданих представником відповідача протягом п`яти днів після ухвалення рішення доказів, - стягненню з позивачки підлягає сума в розмірі 34 000 грн. - вартість професійної правничої допомоги.

Outcome: partial