Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

У своїй заяві заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності йому трудової книжки серії книжка серії [NUMBER] від 05.08.1977 року, яка заповнена на [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявник мотивував тим, що він народився [INFO] в с. Брошнів Рожнятівського району. В даний час він отримав право на призначення пенсії за віком. Проте, при заповненні трудової книжки серії [NUMBER] від 05.08.1977 року була допущена помилка у його по-батькові та даті народження й зазначено « [PERSON] [INFO] » замість « [PERSON] [INFO]». Дана помилка могла мати місце з вини особи, яка оформляла трудову книжку та допустила помилку, а в подальшому не виправили її у визначеному законодавством порядку. У зв`язку із вказаними розбіжностями у даті народження та по-батькові, зазначеному у трудовій книжці, у нього виникли складнощі при оформленні пенсії за віком. У зв`язку з цим він змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності вищевказаного правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник не прибув, направив до суду заяву, в якій просить заслухати справу у його відсутності, заяву підтримує повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, подала до суду пояснення згідно яких вважає дану заяву подану передчасно, просить справу розглядати без її участі. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно зі копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.08.1960 року [INFO] народився [PERSON] (а.с.7) . З копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 10 жовтня 1981 року (а.с.12) вбачається, що 10.10.1981 укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 19.11.1999 Рожнятівським РВ УМВС в Івано-Франківській області видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , уродженцю с. Брошнів Рожнятівського району (а.с.17-19). З копії атестату № 3883 від 20.07.1977 (а.с.8) вбачається, що [PERSON] з 01.09.1975 року по 20.07.1977 року навчався у міському професійно-технічному училищі №4 м. Калуш Івано-Франківської області. При цьому, навчання у ПТУ №4 зазначено і у трудовій книжці серії [NUMBER] від 05.08.1977 року (а.с.4-6). Копією військового квитка [NUMBER] від 17.05.1979 року (а.с.9-11) вбачається, що [PERSON] , [INFO] з 17.05.1979 року по 17.036.1981 рік проходив службу в армії, що також записано у трудовій книжці серії [NUMBER] від 05.08.1977 року під №5. Згідно довідки № 109 від 16.06.2023 року, виданої Вільхівським старостинським округом Дубівської сільської ради [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є однією і тією ж самою особою. Посилання представника заінтересованої особи у поясненнях від 17.07.2023 на те, що заявником не надано доказів, що він звертався за останнім місцем роботи з проханням усунути недоліки трудової книжки, а роботодавець йому відмовив, тому заява [PERSON] є передчасною, суд не може покласти в основу рішення у даній справі, оскільки заінтересованою особою в поясненнях не заперечується саме право заявника на звернення з такою заявою в суд. При цьому суд враховує, що останній запис у трудовій книжці заявника датовано 1992 роком. Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до частин першої та другої статті 124 Конституції України делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. З урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що вимоги до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої у порядку окремого провадження, встановлені у ст. 318 ЦПК України, згідно з якою у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] , який досягнув пенсійного віку та має право на пенсію відповідає цим вимогам, а посилання заінтересованої особи на передчасність звернення заявника до суду є безпідставними. Досліджені в судовому засіданні докази дають підстави суду дійти до висновку, що трудова книжка серії книжка серії [NUMBER] від 05.08.1977, яка заповнена на [PERSON] , [INFO] належить [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved