Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Мірошниченко М.В. звернулась в суд з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що 30.12.2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. вчинено виконавчий напис №117106, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в розмірі\~22121,64\~грн.\~Виконавчий напис\~перебуває на\~виконанні у\~приватного виконавця\~Табінського О.В.,\~яким \~відкрито виконавче\~провадження №64262427\~та постановлено\~про здійснення\~стягнення суми\~боргу із\~пенсії та\~заробітної плати\~позивача.\~ 12.03.2021 прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено за відсутності правових підстав та з порушенням процедури його вчинення, оскільки стягуавач не міг надати нотаріусу оригінал кредитного договору, так як він укладений в електронній формі. Із сумою заборгованості позивач не погоджується. Вказує, що нотаріусу не було надано належних документів для вчинення оскаржуваного виконавчого напису та останнім не перевірено безспірність заборгованості. Просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання сторони не викликались. Відповідач відзив на позов не надав. Надійшло клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу. Треті особи пояснень щодо позову не надали. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст.\~ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не подала заперечень проти заочного вирішення справи. Ухвалою суду від 05 травня 2023 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про витребування доказів від приватного нотаріуса. 17 травня 2023 року задоволено клопотання позивача про забезпечення даного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що оскаржується. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №117106, про звернення стягнення з [PERSON] , як боржника за Кредитним договором №181624 від 26.08.2018, укладеним з ТОВ «ТОП КРЕДИТ». У виконавчому написі зазначено, що право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» на підставі укладеного з ТОВ «ТОП КРЕДИТ» договору відступлення права вимоги від 27.02.2019, який в подальшому відступило право вимоги на користь ТОВ «Українські фінансові операції», який є стягувачем. За виконавчим написом стягнення заборгованості проводиться за період з 01.09.2020 по 19.12.2020, сума заборгованості 22121,64 грн. З урахуванням плати за вчинення виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягненню 22621,64 грн. 26 січня 2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження №64262427 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Як видно із копії свідоцтва про зміну імені, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №07 від 12.03.2021. Позивач є інвалідом з дитинства 2 групи. Витребувані у третьої особи - приватного нотаріуса Горай О.С. докази, а саме матеріали (копії документів), на підставі яких вчинено оспорюваний виконавчий напис, суду не надані. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса. Згідно зі\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з пунктом 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з правового аналізу вказаних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повина існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З матеріалів\~справи не\~вбачається,\~що при\~вчиненні виконавчого\~напису приватний\~нотаріус отримувала\~від стягувача\~ТОВ «УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ»\~первинні бухгалтерські\~документи щодо\~видачі позивачу\~кредиту та\~його невиконання,\~або здійснення\~позичальником його\~часткового погашення\~(квитанції,\~платіжні доручення,\~меморіальні ордери,\~розписки,\~чеки тощо). Таким чином, доказів наявності\~заборгованості позивача за договором жодним документом не підтверджено. Відповідно до пункту 2.3\~глави 16\~розділу II\~Порядку №296/5\~передбачено,\~що вчинення\~виконавчого напису\~в разі\~порушення основного\~зобов`язання\~та (або)\~умов іпотечного\~договору,\~здійснюється нотаріусом\~після спливу\~30\~днів з\~моменту надісланих\~іпотекодержателем повідомлень\~-\~письмової вимоги\~про усунення\~порушень іпотекодавцю\~та боржнику,\~якщо він\~є відмінним\~від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу позивача. Із наданих суду письмових матеріалів не видно, що боржнику направлялось відповідачем повідомлення -письмова вимога\~про усунення\~порушень.\~ Отже,\~не підтверджено\~обізнаність позивача про розмір заборгованості до вчинення виконавчого напису нотаріусом. Окрім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року,\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. У висновку, викладеному в постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 вказано, що нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими, оскільки останні не входять до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку. З матеріалів справи не видно, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: виконавчий напис вчинено на стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором після спливу 30 днів з моменту повідомлення боржника про усунення порушень, було встановлено, що заборгованість є безспірною та встановлено отримання стягувачем права вимоги до боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, оскільки відповідач не скористався правом на подання відзиву, не надав суду копії документів, з якими він звертався до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не довів безспірність суми заборгованості, третіми особами також суду не були надані документи на спростування викладених в позові обставин, суд вважає доведеним твердження позивача, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений в порушення вимог законодавства, а тому не підлягає виконанню. Відповідно до ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи, відповідно до \~ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, у зв?язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7\~ст.158\~ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 23.09.2022 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір в загальному розмірі 1610,40 грн (1073,60 грн. + 536,80 грн). Клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу судом не береться до уваги, оскільки вимоги про компенсацію таких витрат позивачем не заявлені.

Outcome: approved