Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

12 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] із вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що офіційний шлюб між сторонами не укладався, натомість вони мешкали спільно, як сім`я та є батьками [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя між сторонами не склалося, на даний час вони проживають окремо. При цьому, донька проживає спільно з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Тому остання прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої доньки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 від усіх його доходів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 15 березня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін (а. с. 24), копія якої надіслана учасникам справи 15 березня 2023 року за вихідним № 8567/23-вих/2/204/499/23 (а. с. 25). 19 квітня 2023 року на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» повернуто конверт (а. с. 27), яким відповідачу, за адресою місця реєстрації, направлялася копія ухвали суду від 15 березня 2023 року та примірник позовної заяви з додатками, що в свою чергу є неналежним повідомленням про розгляд справи. З цих підстав та з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, 01 травня 2023 року судом повторно на адресою його місця реєстрації було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження та примірник позовної заяви з додатками (а. с. 29). 28 червня 2023 року на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» повторно повернуто конверт (а. с. 31), яким відповідачу, за адресою місця реєстрації, направлялася копія ухвали суду від 15 березня 2023 року та примірник позовної заяви з додатками, що є неналежним повідомленням про розгляд справи. Ухвалою суду від 04 липня 2023 року постановлено здійснити перехід зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін (а. с. 32). Позивачка та її представник адвокат Федорець Є.Є., в судове засідання не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 37), в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 38), в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що сторони\~є батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~від 30\~січня 2013\~року (а.\~с.\~14). Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги добровільно на утримання дитини не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою, в свою чергу, ст.\~15\~СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку,\~а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Законом України\~від 03\~листопада 2022\~року №\~2710-IX «Про державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6\~до 18\~років у\~розмірі 2833 гривні. Частиною 1\~ст.\~1 Закону\~України «Про\~прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , на час розгляду справи виповнилось 10 повних роки. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Враховуючи вищевикладене, оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Через те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, суд доходить висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 від усіх його доходів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 вересня 2022 року, тобто із дня звернення із позовом до суду, і до досягнення дитиною повноліття, що є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених у справі обставин. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір на підставі приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved