Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~15.12.2022 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.10.2007 року сторони уклали шлюб, [INFO] в них народилася дочка, [PERSON] . З травня 2022 року шлюбне життя не склалося та сторони почали проживати окремо, дитина залишилася проживати разом з позивачем. \~ \~ \~ \~Усі обов`язки щодо утримання та виховання доньки позивач виконує самостійно, мати ухиляється від обов`язку утримання дитини, хоча є працездатною та може утримувати дитину. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Позивач пояснив, що дочка фактично мешкає з ним за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого місця проживання дитина не має. З серпня 2022 року дочка з матір`ю не спілкується взагалі, наскільки йому відомо. Дочка знаходить на повному його утримання, відповідач жодних коштів не надає. \~ \~ \~ \~Представник відповідача позов визнала частково, просить стягнути аліменти з 17.05.2023 року. Наразі дитина дійсно мешкає з батьком, проте до позовної заяви не додано жодних доказів, що дитина проживала з батьком з травня 2022 року або на момент звернення позивача до суду. Єдиним доказом фактичного місця проживання дитини з батьком є акт обстеження умов проживання від 17.05.2023 року. Крім того, відповідач заперечує, що дитина постійно проживала з батьком, оскільки дитина періодично проживала у різних родичів або з відповідачем. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2007 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON] , [INFO] . Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] немає зареєстрованого місця проживання. Сторони у своїх пояснення були не послідовними, кожний з батьків стверджував, що дитина періодична мешкала з одним з них або з родичами ( у зв`язку з ракетними обстрілами м. Запоріжжя). Під час розгляду вказаної цивільної справи відповідач звернулася з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2023 року вказаний судовий наказ був скасований. Згідно копії акту про фактичне місце проживання від 16.05.2023 року, копії акту обстеження умов проживання служби (управління) у справах дітей, відділу по Вознесенівському району Запорізької міської ради було встановлено, що неповнолітня [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем та його цивільною дружиною, [PERSON] . У судовому засіданні 01.08.2023 року обидві сторони визнали, що наразі неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком. Таким чином, єдиними доказами проживання неповнолітньої [PERSON] з батьком є вказані акти від 16.05.2023 року та 17.05.2023 року. Інших доказів на підтвердження проживання дитини з батьком чи з матір`ю сторонами не надано, а також на спростування вказаних обставин. Відповідач заперечує, що дитина постійно проживала з батьком, позивач у судовому засіданні визнав, що дитина деякий час проживала у родичів у зв`язку з ракетними обстрілами міста. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та вважає за необхідне стягнути аліменти з 16.05.2023 року, оскільки судом було достовірно встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживала разом з позивачем та перебувала на його утриманні. Право на отримання аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина та на утриманні якого вона знаходиться. Надані суду докази не дають можливості встановити з ким з батьків проживала дитина до 16.05.2023 року, а пояснення позивача та відповідача суперечать один одному.

Outcome: partial