Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; встановити піклування над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , призначивши [PERSON] її піклувальником; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. Посилається на те, що батьками [PERSON] , [INFO] , значаться: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] [INFO] померла. На теперішній час відповідач догляд за дитиною не здійснює, не дбає про дочку, не забезпечує її необхідним для нормального фізичного і духовного розвитку. Всі турботи про неповнолітню [PERSON] покладено на позивача, сестру неповнолітньої. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою проживала та була зареєстрована покійна [PERSON] . Невдовзі після смерті їх матері [PERSON] 31.08.2021р. відповідач надав повноваження позивачеві представляти його інтереси з усіх, без винятку, питань, що стосуються [PERSON] , через заяву, яка засвідчена нотаріально та дійсна і по теперішній час. З моменту смерті матері позивача та по теперішній час відповідач жодним чином не допомагав ні матеріально, ні по господарству, чим би міг значно покращити побут своєї рідної доньки. Якщо позивач його і просила про невелику допомогу в налагодженні побуту, то результат праці та допомоги відповідача завжди був матеріально винагороджений, від чого останній ніколи не відмовлявся, не дивлячись на те, що його рідна донька тут проживає. Влітку 2022 року позивач за власні кошти, без будь-якої допомоги відповідача, організувала транспортування молодшої сестри до КП «Дніпропетровського обласного клінічного центру кардіології та кардіохірургії ДОР» та оплатила останній, операцію на серці. Так, при обстеженні неповнолітньої [PERSON] , останній був встановлений наступний діагноз: аневризма міжпересердної перегородки з дефектом вторинним та показане операційне втручання. Позивач повністю оплатила медичні товари та препарати, які були призначені для проведення кардіологічної операції лікарями. [PERSON] змогла в повному обсязі організувати навчальний процес дистанційного формату, вона не лише допомогла молодшій сестрі надолужити у зв`язку з хворобою пропущений матеріал, а й підготувати дівчинку до загального незалежного оцінювання, шляхом організації додаткових занять, придбання навчальних матеріалів, сучасних гаджетів тощо. 01.02.2023 року позивач звернулася до виконавчого комітету Покровської міської ради з заявою щодо невиконання відповідачем батьківських обов`язків. З отриманої відповіді від 14.02.2023 року вбачається: - за інформацією управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради від 07.02.2023 року [PERSON] з донькою не проживає, участі в її вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає; - за інформацією КНП "ЦПМСД ПМР ДОР" від 07.02.2023 року [PERSON] до лікарів з неповнолітньою [PERSON] не звертався ; - [PERSON] відмовився надавати доступ до житлового приміщення за адресою свого проживання, провести обстеження умов проживання, провести профілактично-роз`яснювальну роботу, а також здійснити оцінювання потреб не видалося можливим. З огляду на наведене 13.02.2023 року службою у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради направлено клопотання до органів Національної поліції щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Внаслідок систематичного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків виникла необхідність захисту інтересів неповнолітньої дитини шляхом позбавлення батьківських прав її батька - [PERSON] , встановлення опіки та стягнення аліментів. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, але надали суду заяву, в якій просять розглянути справу за їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. В судове засідання представник третьої особи - Тишкевич Є.Р. не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину іі дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний тa моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , батьками є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.21). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Палацом реєстрації новонароджених м. Кіровоград, позивача [PERSON] , [INFO] , батьками є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.20). Мати неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , видане 25.08.2021р. Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.19). Згідно заяви від 31.08.2021 року, завіреної приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П., відповідач [PERSON] надав повноваження позивачу [PERSON] представляти його інтереси з усіх, без винятку, питань, що стосуються [PERSON] , [INFO] , у будь-яких установах, закладах з метою повного і ефективного захисту інтересів його дочки [PERSON] (а.с.22). Згідно письмових пояснень [PERSON] , яка підтверджує той факт, що [PERSON] народилась в с. Шолохово і мешкає за адресою - [ADDRESS] з моменту народження. Проживала з матір`ю [PERSON] після її смерті. [PERSON] проживає з сестрою [PERSON] за вказаною адресою. Сестра ставиться дуже відповідально до виховання своєї сестри, утримує її матеріально та морально в гарному стані. Батько дитини здійснював фізичну допомогу, за що йому [PERSON] платила гроші (а.с.23). Згідно листа Виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] з донькою не проживає, участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає. Відповідно до інформації КНП «ЦПМСД ПМР ДО» №326 від 07.02.2023р. [PERSON] до лікарів з неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , не звертався. Крім того, [PERSON] відмовився надавати доступ до житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , провести обстеження умов проживання, профілактично-роз`яснювальну роботу, а також здійснити оцінювання потреб останнього не видалося можливим (акт обстеження умов проживання служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області від 08.02.2023р., інформація управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області від 10.02.2023р. №605/26). З огляду на зазначене, 13.02.2023 року службою у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області направлено клопотання до органів Національної поліції щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с.28). Про доцільність призначення [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON] свідчить висновок органу опіки та піклування Покровської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради №241/06-53-23 від 28.06.2023 року, яким встановлено, що [PERSON] доцільно призначити піклувальником неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у разі набуття останньою відповідного статусу (а.с.63-64). За приписами ч. 1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у житті доньки, її вихованні, навчанні, підготовці до самостійного життя, зокрема: не забезпечує її необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання донькою освіти, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тобто жодним чином не проявляє батьківського піклування, передбачене та гарантоване дитині нормами ст. 150 СК України. Про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав свідчить висновок органу опіки та піклування Покровської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради №241/06-53-23 від 28.06.2023 року, яким встановлено, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно не повнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.60-61). Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою BP №789-ХП від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України). Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Суд погоджується з позивачем, що така поведінка та бездіяльність відповідача, як батька, суперечить інтересам дитини, порушує її права, гарантовані міжнародним та національним законодавством та приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та розвитку дитини, а тому позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved