Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивачки адвокат Іванів О.Б. звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким збільшити раніше визначений розмір аліментів на утримання дітей та стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 грн. на кожну дитину щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 09.11.2017 стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 950,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. На даний час здійснюється примусове виконання вищевказаного рішення суду Калуським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області. Проте з часу присудження аліментів змінилося матеріальне становище позивачки та відповідача, збільшилися витрати на утримання дітей, що надає підстави для звернення до суду з даним позовом. Так, діти сторін подорослішали з часу призначення аліментів. Вони потребують більших витрат, аніж раніше, зокрема, на придбання одягу, шкільного приладдя, на організацію дозвілля, тощо. На даний час значно зросла собівартість промислових та продуктових товарів. Купляти дітям необхідні для них одяг, продукти харчування для позивачки стало складніше. Діти ростуть, розвиваються, у них вже є свої особисті потреби та побажання. Але найголовніше, в чому полягає потреба у збільшенні раніше призначеного розміру аліментів, так це наявність вродженого захворювання дітей. Діти сторін являються дітьми з інвалідністю. Діагноз їхнього захворювання: вроджений множинний артрогрипоз з ураженням суглобів верхніх та нижніх кінцівок та порушенням функцій в помірно вираженій степені. Лікування дітей вимагає постійних витрат, пов`язаних із відвідуванням лікарів, медичних закладів, придбанням ліків, відвідуванням масажних кабінетів. Це все в свою чергу вимагає збільшення витрат на утримання дітей. Так, з часу призначення аліментів діти сторін близько 4-х разів перебували на стаціонарному лікуванні (виписки з історії хворіб додаються). Також діти проходили індивідуальні заняття з гідрокінезотерапії та курси масажу на базі спортивно-оздоровчого комплексу «Акваторія». Всі вищевказані обставини вимагають більше витрат, які пов`язані із витратами на дорогу, на харчування, на оплату медикаментів, на придбання одягу для тренувань та масажу, на оплату самих послуг масажиста. Позивачка постійно намагається надавати дітям необхідне матеріальне забезпечення. Однак, на даний час позивачці це складно здійснювати з врахуванням того розміру аліментів, який стягнуто із відповідача, по 950 грн. в місяць на дитину. Зі слів позивачки відповідача не цікавить доля дітей в плані належного матеріального забезпечення. Він не переймається тим, як діти харчуються, в що одягаються, як проводять дозвілля, який їх стан здоров`я, лікуванням. Відповідач вважає, що того розміру аліментів, який він надає в місяць, є достатнім для матеріального забезпечення дітей. Окрім того, матеріальне становище відповідача значно покращилося. Відповідач, що стало відомо позивачці, зі слів дітей, які з ним спілкуються, придбав квартиру в м. Івано-Франківську, проте документи оформив не на своє ім`я. Окрім того, відповідач тільки за пів року (з квітня по вересень 2022 року) перевів на рахунок позивачки грошові кошти в сумі 1000 Євро, що в гривневому еквіваленті становить в середньому 41\~000 грн., а в місяць 6800 грн. Всі ці обставини однозначно вказують на покращення матеріального становища Відповідача. Інших утриманців у Відповідача немає. Позивачка вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі, однак, ухиляється від виконання цього обов`язку. З огляду на вищевказане вбачається, що є всі підстави для збільшення розміру призначених раніше до стягнення аліментів з відповідача в користь позивачки на утримання їхніх дітей. Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Свій відзив мотивує тим, що на її думку, твердження позивачки, викладені у позовній заяві, не відповідають дійсності. Позивачка заявляла, що змінилось її матеріальне становище і збільшились витрати на утримання дітей. Але зі сторони позивачки не додано жодного доказу, які підтверджували б матеріальні доходи [PERSON] . Також у позовній заяві вказано, що лікування дітей вимагає постійних витрат. Але зі сторони позивачки не долучено жодного документу про понесені особисто нею витрати на лікування. Це зумовлено тим, як стверджує представник відповідача, що більшість заходів по лікуванні дітей оплачував саме він, але оскільки [PERSON] зараз перебуває за кордоном, то не має можливості надати такі докази для суду. Також з виписок з медичних карт вбачається, що діти лікуються стаціонарно 1 раз на рік, а не щомісяця. Крім цього, позивачка стверджує, що відповідача не цікавить доля дітей в належному матеріальному забезпечені. Однак, представник відповідача вважає, що це не так, оскільки у саму позовній заяві вказаний факт про переведення з квітня по вересень 2022 року грошових коштів позивачці, що і свідчить про любов відповідача до своїх дітей. Також позивачка вважає, що відповідач отримує достойну заробітну плату, перебуваючи за кордоном, однак, вона не надала жодних доказів. Представник відповідача підтверджує, що перебуває за кордоном, але стверджує, що доходи не є стабільними і не такими високими, як вважає позивачка. Водночас, позивачка жодним доказом не підтвердила, чому саме така сума їй потрібна. Представник позивачки\~адвокат Іванів\~О.Б.\~подав відповідь\~на відзив,\~в якій\~зазначив,\~що увідзиві на позов відповідач визнає заявлені позивачкою позовні вимоги частково на суму 2500 грн. щомісячно на кожну дитину. Відзив на позов прочитано позивачкою, і з приводу викладених в ньому заперечень вона бажає повідомити наступні обставини. Дійсно, відповідач спілкується з дітьми, що позивачка не заперечує, навіть по телефону, оскільки перебуває за кордоном. Однак, належної допомоги дітям добровільно відповідач не надає. За цей рік відповідач надав на утримання дітей 200 злотих (на Різдвяні Свята). Передав із-за кордону три передачі з солодощами для дітей, третю з яких діти отримали менше половини. Також мама відповідача придбала рюкзак за 500 грн. і дала дітям двічі по 200 грн. на репетиторство. Отже, всього з початку року добровільно було надано відповідачем та його родичами на утримання дітей 2700 грн. готівкою, рюкзак та солодощі. В той же час відповідач працює в будівельній фірмі за кордоном. Він головний в будівельній бригаді, розподіляє між людьми робочі обов`язки, перевіряє стан виконання доручень іншими працівниками. За кордоном відповідач придбав собі автомобіль. Про всі вищевказані обставини відповідач розповідав дітям, які в свою чергу повідомили це позивачці. Також відповідач похвалився придбаним автомобілем, фотографію якого теж відправив дітям. Відповідач облаштував своє проживання за кордоном, має постійне місце роботи, ще й у вигляді керівної посади, має в користуванні транспортний засіб, який ним придбано. Всі ці обставини вказують на покращення рівня матеріального становища відповідача, а відтак і можливість надавати ним матеріальну допомогу на утримання дітей у більшому розмірі. Представник відповідача подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, однак, у розмірі, меншому, ніж просить стягнути позивачка, оскільки остання не довела належними та допустимими доказами факт покращення матеріального становища відповідача. При цьому, твердження позивачки є лише припущенням, чутками та відомі їй зі слів дітей, тому не можуть братись судом до уваги. Фото автомобіля, яке додано до відповіді на відзив, жодним чином не підтверджує, що він належить саме відповідачу. Також, на думку представника відповідача, твердження позивачки у відповіді на відзив неналежно обґрунтовані і не підтверджені доказами. Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Окрім цього, витребувано із Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України, відповідачем за період часу з 01.01.2018 по 01.06.2023, із зазначенням дати виїзду та в`їзду в Україну (із зазначенням дати кожного такого перетину). Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила задоволити позовні вимоги частково (а.с. 33-36). 27.06.2023 адресу суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації про дати в`їзду та виїзду через кордон України відповідачем (а.с. 46). 30.06.2023 представник позивачки адвокат Іванів О.Б. подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 48-49). 07.07.2023 представник відповідача подала до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с. 54-55). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 29.06.2011.\~(а.с.\~6) та [PERSON] , [INFO] , що стверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 21.08.2009 (а.с. 7) Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.11.2017 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 950,00 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 31.10.2017 і до досягненням ними повноліття (а.с. 4-5). Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними бази громади Калуської міської територіальної громади від 11.05.2023 №2181998, яка видана [PERSON] , встановлено, що остання разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 8). [PERSON] як законному представнику дітей з інвалідністю надається державна соціальна допомога на [PERSON] , яка призначена з 18.12.2022 до 31.01.2028 у розмірі 2100,00 грн., та [PERSON] , яка призначена з 14.10.2010 до 30.11.2025 у розмірі 2552,80 грн., що підтверджується довідками № 161 від 01.02.2023 та № 24 від 06.10.2021 (а.с. 9). [PERSON] встановлений діагноз: вроджений множинний артрогрипоз з ураженням суглобів верхніх та нижніх кінцівок та порушенням функцій в помірно вираженій степені, що підтверджується випискою № 228 від 16.06.2018 (а.с. 10) Згідно з консультаційним висновком спеціаліста №19/564 від 10.11.2020 та випискою № 65 від 12.06.2021 [PERSON] встановлений діагноз: вроджений множинний артрогрипоз, множинні деформації та контакрутри суглобів, стійкі значні функціональні порушення опірно-рухового апарату (а.с. 14, 16). [PERSON] рекомендовано лікування кінцівок, хребта постійно, санаторне лікування, носити ортопедичне взуття, консультація ортопеда 1-2 рази на рік, заповнити індивідуальну програму реабілітації хворого за місцем проживання, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 13153/22 від 13.01.2023 (а.с. 17). [PERSON] встановлений діагноз: вроджений множинний артрогрипоз з ураженням суглобів верхніх та нижніх кінцівок та порушенням функцій в помірно вираженій степені, що підтверджується виписками № 227 від 16.06.2018, від 18.07.2019, № 131 від 12.06.2021 (а.с. 11, 12-13, 15). Відповідно до довідки, виданої [PERSON] , [INFO] , він пройшов 10 індивідуальних занять з гідрокінезотерапії та курс 10 масажів на базі спортивно-оздоровчого комплексу «Акваторія» (а.с. 18). Відповідно до довідки, виданої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановлено, що вони з 12.09.2018 по 01.10.2018, 18.04.2019 по 21.08.2019, 30.08.2019 по 08.10.2019 відвідували індивідуальні заняття з гідрокінезотерапії, що проходили на базі спортивно-оздоровчого комплексу «Акваторія». (а.с. 19) Згідно з перекладом зі словацької на українську мову довідки про трансакції встановлено, що [PERSON] за період з 07.04.2022 по 22.09.2022 переказав [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 Євро (а.с. 22-23). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їхніх неповнолітніх дітей. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог та відповідачем на обгрунтування його заперечень, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7ст. 8 СК Українипередбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і вст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1 статті 141 СК Українивизначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. В силу частини 3 статті 181, частини 1 статті 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення міститься у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 липня 2023 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2833,00 гривень на місяць. Тобто, на даний час мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 2833,00 гривень. Згідно зі статтею 81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на сьогоднішній день [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] [INFO] в розмірі по 950,00 грн. щомісячно на кожну дитину. На виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2023 Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надав інформацію про перетин відповідачем державного кордону України за період часу з 01.01.2018 по 01.06.2023, із зазначенням дат виїзду та в`їзду в Україну, відповідно до якої встановлено, що [PERSON] неодноразово здійснював перетин державного кордону, зокрема, востаннє 16.01.2022 виїхав за межі України та не повертався (а.с. 47). Представник відповідача вказує, що відповідач перебуває за кордоном, але стверджує, що його доходи не є стабільними і не такими високими, як зазначає позивачка, однак, суд вважає, що зазначена інформація вказує про покращення його матеріального стану, оскільки для такого частого перетину державного кордону та доволі тривалого перебування за межами України необхідне достатнє матеріальне забезпечення. А тому, вважає доведеними твердження позивачки про те, що з часу постановлення судом рішення про стягнення аліментів в розмірі 950,00 грн. матеріальне становище відповідача покращилося. Водночас, розмір аліментів, який стягується на даний час на утримання дітей, є значно нижчим за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності не відповідає інтересам та потребам дітей. При цьому твердження представника відповідача про те, що останній постійно допомагає дітям по мірі можливості, не має якогось самостійного правового значення, оскільки в інтересах дітей є отримання саме постійного, стабільного утримання, а не періодичних витрат, які залежать виключно від волі відповідача. Також судом встановлено, що з квітня по вересень 2022 року позивачці було перераховано відповідачем кошти в розмір 1000 Євро на утримання дітей, що не заперечується останнім, а також підтверджується матеріалами справи (а.с. 22-23), що в свою чергу вказує на реальну можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі. Окрім цього, суд враховує стан здоров`я синів сторін у справі, які є дітьми з інвалідністю у зв`язку з чим потребують відповідного догляду. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу дітям, оскільки діти ростуть і потребують більшого забезпечення, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги батька. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 3500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, проте не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. З огляду на викладене, збільшуючи розмір стягуваних аліментів, враховуючи пріоритет інтересів дітей, рівність обов`язку обох батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище та сімейне становище сторін по справі, зокрема, покращення матеріального становища відповідача, часткове визнання позову останнім, вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти, стан їхнього здоров`я, ріст їх потреб, підвищення цін та ріст рівня мінімальних соціальних гарантій, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі 950,00 грн. є недостатніми, тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі по 3000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. В іншій частині позову необхідно відмовити. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] \~уклала з\~адвокатом Іванівим\~О.Б.\~договір про\~надання правової\~допомоги від\~12.05.2023\~та сплатила\~визначенурозрахунком-переліком послуг, які надаватимуться адвокатом, у розмірі 5000,00 гривень, що підтверджено квитанцією № б/н від 07.06.2023 (а.с. 24-27). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 4285,00 грн. (5000 грн. х 85,7 %) витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289 ЦПК України, суд

Outcome: partial