Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що 27 жовтня 2020 року між нею та відповідачкою було укладено договір позики, відповідно до якого вона передала [PERSON] грошову суму в розмірі 2500 доларів США, що на даний час по курсу НБУ складає 91 425,00 грн. Договір був посвідчений нотаріально, кошти передавалися в присутності нотаріуса. Згідно умов договору позичальниця [PERSON] зобов`язалася повернути борг до 27 жовтня 2021 року, проте до теперішнього часу гроші не повернула. Просить стягнути з відповідачки основну суму боргу 91 425,00 грн., 3 відсотка річних в сумі 4058,00 грн., пеню за час затримки сплати заборгованості в розмірі 50 631,94 грн., та суму інфляції - 29 502, 30 грн. Крім того, вказала, що вона зазнала моральних страждань внаслідок того, що відповідачка не бажала віддавати борг, не виходила на зв`язок, вона вимушена була обмежувати сімейний бюджет, відмовляти собі та дітям у ряді необхідних покупок та проведення сімейного відпочинку. У зв`язку з цим просить стягнути з [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги у повному обсязі і просить задовольнити, пояснила, що гроші вона надавала у доларах США, тому просить стягнути їх на теперішній час у гривнях відповідно до курсу долару США згідно довідки НБУ. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, за виключенням моральної шкоди, пояснила, що в неї склалася складно сімейна ситуація, у зв`язку з чим в неї зараз немає коштів для того, щоб віддати борг. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору позики, 27 жовтня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець передала позичальнику грошову суму в розмірі 70 838,00 грн., яка на день підписання договору згідно офіційного курсу НБУ склала 2500 доларів США. Позика надавалася строком до 27 жовтня 2021 року. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Ковальовою М. С., реєстр № 471. [PERSON] зазначила, що після спливу строку договору [PERSON] борг їй не повернула, а тому вона просить стягнути з останньої суму боргу згідно офіційного курсу долару США відповідно до довідки НБУ в розмірі 91 425,00 грн. Згідно правил ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оскільки факт надання грошових коштів у позику та сума боргу обома сторонами не оспорюється, є підстави для стягнення з відповідача 91 425,00 грн. За загальним правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з п. 4. 1 укладеного між сторонами договору, за згодою сторін якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, тобто несплачену у строк суму боргу та 3 процента річних від суми боргу. Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, є правові підстави для стягнення з відповідачки 3% річних - 4058 грн. та витрати від інфляції - 29502 грн. [PERSON] у позові просить стягнути також пеню за несвоєчасне виконання договору в розмірі 50631,94 грн., проте суд вважає, що ці вимоги задоволені бути не можуть, оскільки умови для нарахування пені, її розмір за кожний день прострочення зобов`язання повинні були передбачені договором позики, але у п. 4. 2. міститься лише вимога про відшкодування збитків. Частина 1-3 ст. 623 ЦК України передбачають вимогу про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, а саме - боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Враховуючи, що вимоги про стягнення пені не грунтуються на законі, не передбачені укладеним між сторонами договором, вони стягнуті з відповідача бути не можуть. Суд також відмовляє у стягнення моральної шкоди, яка позивачкою не доведена, крім того, суд вважає, що стягнення суми боргу з урахуванням офіційного курсу долару США на день звернення до суду вже є компенсацією за неналежне виконання відповідачем зобов`язання по поверненню боргу, і додатковому стягнення у вигляді моральної шкоди не підлягає.

Outcome: partial