Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12.12.2006, актовий запис № 2599. Від шлюбних відносин мають спільну дитину - [PERSON] , 2007 р.н. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 09.03.2023 провадження у даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 17.05.2023 сторонам надано строк для примирення терміном два місяці. Ухвалою суду від 17.07.2023 провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 12.12.2006 укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 2599. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с. 7). Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України, в силу якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положенням частин 3 і 4 статті 56 СК України за кожним з подружжя визнано право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, як і примушення до їх припинення, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. У відповідності до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім`ю. Враховуючи вищевикладене, той факт, що сторонам був наданий строк для примирення, який не дав результатів, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст.. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved