Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 26.04.2023 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 25.11.2013 року було зареєстровано шлюб, який 29.07.2019 року рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області розірвано, дошлюбне прізвище відновлено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу є дитина - донька [PERSON] , [INFO] , дитина зареєстрована та проживає з позивачем. Як зазначає позивач, батько матеріальну допомогу дитині не надає, її вихованням не займається, щомісячні витрати на [PERSON] становлять близько 6 000 грн., враховуючи витрати на лікування. Дочка [PERSON] часто хворіє, на даний час дитина перебуває на амбулаторному лікуванні з діагнозом: гострий верхньощелепний гайморит та рекомендовано оперативне втручання. Відповідач добровільно не сприяє вихованню спільної дитини та вже тривалий час матеріальних коштів на її утримання не надає. [PERSON] вважає, що батько зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні дитини, на даний час обов`язки обох батьків покладені лише позивача, оскільки відповідач самоусувається від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала (а.с. 32). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. (а.с. 24, 34-35). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.05.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду на 19.06.2023 року. Довідкою від 19.06.2023 року розгляд справи було знято, в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/1051/23 відповідача [PERSON] (а.с. 31). Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з копії витягу з реєстру територіальної громади № 2023/001799242 від 28.02.2023 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади № 2023/002837056 від 07.04.2023 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно копії рішення Косівського районного суду від 29.07.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, неповнолітню дитину залишено на проживання з матір`ю, дошлюбне прізвище « [PERSON] » відновлено (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] виданого 22.12.2014 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно копії довідки № 299/08-08 виданої Рожнівською сільською радою від 07.04.20203 року, за адресою: [ADDRESS] з позивачем зареєстровані та проживають, - мати [PERSON] , [INFO] , родичка [PERSON] , [INFO] , брат матері [PERSON] , [INFO] , брат матері [PERSON] , [INFO] , родичка [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] , родичка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов № 92/08-09 від 07.04.2023 року, за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї позивача входять мати [PERSON] , [INFO] , родичка [PERSON] , [INFO] , брат матері [PERSON] , [INFO] , брат матері [PERSON] , [INFO] , родичка [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] , родичка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає в будинку батьків, на час видання акту ніде не працює, має на утриманні дочку [PERSON] , умови проживання посередні (а.с. 12). Згідно копії довідки № 38 від 26.04.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] знаходиться на амбулаторному лікуванні та продовжує лікуватись з діагнозом «гострий верхньощелепний гайморит», рекомендовано оперативне втручання (а.с. 13). Відповідно до копії довідки від 07.04.2023 року, [PERSON] часто хворіє та перебуває на амбулаторному лікуванні з приводу «Гостра респіраторна вірусна інфекція. Гострий двобічний риносинусит» (а.с. 14). Зміст спірних\~правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: - 2833 гривні. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 10). Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своєї дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Крім того, суд звертає увагу про відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, чи наявність інших утриманців, а, відтак, давали б суду підстави вважати, що відповідач не зможе сплачувати аліменти у визначеній позивачкою твердій грошовій сумі. Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені, а сам відповідач в судове засідання не з`явився. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Таки розмір аліментів на переконання суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду з 26 квітня 2023 року. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1073,60 грн). На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial