Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

21.02.2023 представник позивача - адвокат Реус Д.С., звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про зняття арешту з нерухомого майна, в обґрунтування якої зазначив, що 16.12.2003 між [PERSON] з однієї сторони та з другої сторони [PERSON] , [PERSON] , які діяли від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , уклали договір дарування житлового будинку. За умовами вказаного договору [PERSON] подарувала, а обдаровані - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях прийняли у дар належний їй на праві власності житловий будинок за номером [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. На день смерті [PERSON] , позивач [PERSON] перебувала з ним в зареєстровано шлюбі, а тому є спадкоємцем першої черги. На день смерті спадкодавця разом з ним проживала та була зареєстрована позивач, а тому є такою, що прийняла спадщину. Всі інші спадкоємці за законом це діти спадкодавця, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь матері [PERSON] . Позивач на даний час є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] 03.02.2023 постановою приватного нотаріуса Малинського районного нотаріального округу відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом став факт наявності зареєстрованого обтяження всього нерухомого майна [PERSON] . З метою досудового врегулювання спору приватним нотаріусом направлено запит до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області щодо уточнення відомостей в частині визначення ідентифікуючих даних боржника по реєстраційному обтяженню № 2503578 від 17.10.2005 року, підставою обтяження був лист б/н. Іванівська державна виконавча служба. 20.09.2022 на запит нотаріуса надано відповідь, згідно якої відділ примусового виконання рішень не може здійснити належну ідентифікацію боржника. Із відповіді вбачається, що хоча арешт був накладений Іванівською державою виконавчою службою Херсонської області, однак жодних відкритих виконавчих проваджень у вказаному відділі стосовно померлого [PERSON] , 1960 року народження - ніколи не перебувало. Накладений арешт всього нерухомого майна є незаконним та порушує права позивача, Виконавче провадження, на підставі якого було накладено арешт на примусовому виконанні, відсутнє. На даний час у провадженні Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження за № [NUMBER] про стягнення з [PERSON] , [INFO] , рнокпп - [NUMBER] на користь Житомирської митниці штрафу в сумі - 8500,00 грн. Представник позивача просить суд скасувати арешт нерухомого майна [PERSON] на невизначене майно, окреме майно, який зареєстрований Іванівською державною нотаріальною конторою Генічівського району Херсонської області від 17.10.2005 року, накладений на підставі листа Іванівської державної виконавчий служби, реєстраційний номер обтяження: 2503578 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Ухвалою суду від 22.02.2023 відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача, витребувано у нотаріальній конторі спадкову справу до майна померлого [PERSON] 28.02.2023 на адресу суду від приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. надійшла копія спадкової справи до майна померлого [PERSON] 14.03.2023 до суду від представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання про заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на його правонаступника. 21.03.2023 від Житомирської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якої зазначено, що 22.10.2018 Житомирської митницею ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 1815/10100/18 у відношенні [PERSON] , якою останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Штраф не був сплачений. Оскільки штраф добровільно не сплачений, 18.11.2018 постанова Житомирської митниці була спрямована до Малинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області для примусового стягнення штрафу, на даний час на користь держави штраф не сплачено, за таких обставин позовні вимоги про зняття арешту з нерухомого майна не підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 15.05.2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на його правонаступника: Великопетиський відділ державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, 26.07.2023 від представника позивача надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, судові витрати просить вважати фактично понесеними. Представник Житомирської митниці в судове засідання не з`явився, 13.03.2023 у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав повністю та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Великопетиський відділ державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило. 03.05.2023 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшов лист про розгляд справи без його участі. Суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 16.12.2003 між [PERSON] з однієї сторони та з другої сторони [PERSON] , [PERSON] , які діяли від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] уклали договір дарування житлового будинку. За умовами вказаного договору дарувальник [PERSON] подарувала, а обдаровані, - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних долях кожний прийняли у дар належний дарувальнику на праві власності житловий будинок за номером [ADDRESS] (а.с.6 зворот аркуша,7,8,9). [INFO] [PERSON] помер, про що Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області, Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було складено актовий запис за № 462 та видано свідоцтво про смерть (а.с.9). 03.02.2023 постановою приватного нотаріуса Малинського районного нотаріального округу було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом став факт наявності зареєстрованого обтяження всього нерухомого майна [PERSON] (а.с.13). Листом Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області від 02.05.2023 № 9825/23.16 підтверджується, що станом на 02.05.2023 року на примусовому виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження, стороною за якими виступає [PERSON] . Виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання постанови № 1815/10100/18, виданої 22.10.2018 року Державною фіскальною службою України про стягнення з [PERSON] 8500, грн. штрафу на користь Житомирської митниці завершено 18.04.2023 року у зв`язку з фактичною повною сплатою заборгованості (а.с.78). Між сторонами виник спір щодо зняття арешту з нерухомого майна. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст.41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлених вимог про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Постановою Верховного суду від 22.12.2021 року у справі № 645/6694/15-ц надано правову позицію згідно якої наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувана, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення позивача до суду, за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується її право власності, внаслідок чого остання позбавлена змоги реалізувати свої права та в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з даним позовом до суду, не підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивач згодна нести судові витрати самостійно. Таким чином, судові витрати по справі слід вважати фактично понесеними.

Outcome: approved