Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

До Придніпровського районного суду міста Черкаси звернулась [PERSON] з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У позовній заяві зазначає, що з 05 квітня 2021 року перебувала у трудових відносинах з управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області. З 01 вересня 2021 року працювала на посаді начальника відділу -головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності Управління. Верховною Радою України прийнято Закон України від 21.09.2022 №2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №2620), яким Закон України від 23.09.1999 №1105 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» викладено у новій редакції (надалі - Закон №1105). Закон №2620 набрав чинності з 01.01.2023. Розділом VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105 (в редакції Закону №2620) передбачено припинення Фонду соціального страхування України (надалі - Фонд) та управлінь виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступником Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. На виконання Закону №1105 (в редакції Закону №2620) Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 27.12.2022 №1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» (надалі Постанова №1442), якою передбачено припинити з 01 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області. Постановою №1442 призначено головою комісії з реорганізації Управління Філоненко О.А. 17 січня 2023 року позивач отримала попередження за підписом голови комісії з реорганізації Управління Філоненко О.А. від 17.01.2023 № 09-09-111 про скорочення чисельності та штату працівників Управління на підставі наказу голови комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України від 16.01.2023 №9-ОД та наказу голови комісії з реорганізації Управління від 16.01.2023 №9, та про наступне звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, яке відбудеться 18 квітня 2023 року. Наказом від 10.04.2023 № 61-к позивача звільнено із займаної посади 18.04.2023 по п. 1 ст. 40 КЗпП України. Головою комісії з реорганізації Управління не забезпечено дотримання процедури вивільнення та працевлаштування позивача у зв`язку з реорганізацією Управління. [PERSON] було звільнено з роботи з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України, оскільки не було запропоновано іншої посади на підприємстві -правонаступнику одночасно з попередженням про звільнення та голова комісії з реорганізації Управління діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Наказом голови комісії з реорганізації виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 16.01.2023 №9-ОД скорочено увесь штат та усю чисельність працівників, визначених штатними розписами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях та м. Києві з 18.04.2023. Отже, підставою звільнення позивача визначено скорочення займаної нею посади, тобто скорочення штату та чисельності працівників Управління, про що зазначено у попередженні про звільнення. Про збільшення кількості та штатної чисельності працівників ГУ ПФУ в Черкаській області під час реорганізації Управління свідчать штатні розписи ГУ ПФУ в Черкаській області. Так, з порівняльного аналізу штатних розписів вбачається, що: штатна чисельність працівників ГУ ПФУ в Черкаській області на 2022 рік становила 765 штатних посад; штатна чисельність на 2023 рік становила 804 штатні посади, з них вакантних посад - 57; станом на 18.04.2023 (момент звільнення) штатна чисельність становила 814, з них вакантних посад - 33. За таких обставин очевидним є висновок про те, що під час реорганізації Управління в ГУ ПФУ в Черкаській області не відбулося скорочення чисельності або штату працівників. Встановлена законодавством можливість припинення юридичної особи шляхом її приєднання до іншої юридичної особи, тобто по суті одночасне створення іншої більш великої установи, яка буде виконувати повноваження особи, що припиняється, не виключає, а навпаки покладає на роботодавця зобов`язання по працевлаштуванню працівників юридичної особи, яка припиняє свою діяльність. Тобто, при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу). Отже, важливою умовою при звільнені працівника на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України є неможливість перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу, що передбачене частиною другою вказаної статті. Тобто, звільнити працівника у зв`язку зі скороченням штату або чисельності працівників, можна тільки у випадку, якщо його не можливо за наявності його згоди перевести на іншу роботу. Іншою важливою умовою при скороченні штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника, тобто запропонувати працівнику іншу роботу. Указує, що з моменту вручення 18.01.2023 попередження про скорочення штату та до моменту звільнення, позивачу не було запропоновано жодної наявної вакансії. В той же час наявність вакансій, які могли та повинні бути запропоновані підтверджується переліком вакантних посад у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області станом на 01.01.2023 та 18.04.2023 (дата попередження про звільнення та дата звільнення з посади). Однак, голова комісії з реорганізації Управління належним чином не виконала свого обов`язку щодо працевлаштування позивача, не запропонувала рівнозначної посади або іншого місця роботи, тим самим порушила гарантоване Конституцією України право на збереження місця роботи та захист від незаконного звільнення. У відповідності до абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 у випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч. 3 ст. 36 КЗпП). Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. Слід також зазначити, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису - ввести скорочену посаду. З наведеного очевидним є висновок про те, що можливість поновлення незаконно звільненого працівника до проведення реорганізації, напряму пов`язана з збереженням його посади у новоутвореному внаслідок реорганізації підприємстві. Враховуючи, що реорганізація (припинення) Управління відбулася шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, до якого перейшли всі права й обов`язки припиненої установи, голова комісії з реорганізації Управління повинна була запропонувати позивачу рівнозначну посаду або іншу роботу в установі - правонаступника. Отже, голова комісії з реорганізації Управління не виконала вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування [PERSON] , оскільки не запропонувала їй наявні в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області вакантні посади, які вона могла обіймати відповідно до своєї кваліфікації. При виданні оскаржуваного наказу голова комісії з реорганізації Управління діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позивача було звільнено з роботи з порушенням вимог чинного законодавства, а тому наказ від 10.04.2023 № 61-к «Про звільнення [PERSON] » по п.1 ст.40 КЗпП України є незаконним та підлягає скасуванню, а [PERSON] має бути поновлено на попередній посаді в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, або на рівнозначній посаді. Згідно ч.ч.1,2 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Тобто, в результаті незаконного звільнення позивачу не було нараховано середньомісячну заробітну плату, тому відповідач зобов`язаний виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.04.2023 року (дата звільнення 18.04.2023 року) по день ухвалення рішення у справі. При обчисленні середнього заробітку слід керуватися ст.27 Закону України «Про оплату праці» та п.2, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, згідно з якими середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з довідкою Управління від 09.05.2023 №05-28-488 за останні два місяці, які передували звільненню, [PERSON] отримала заробітну плату: за лютий місяць 2023 року - 22 260,00 грн., за березень 2023 року - 22 299,18 грн. Таким чином середня заробітна плата за два відпрацьовані місяці перед звільненням становить 1036,26 грн. (22 260 +22 299,18 = 44 559,18 грн. : 43 роб. днів у лютому та березні = 1036,26). Тому середній заробіток (заробітна плата) за час вимушеного прогулу (станом на час подачі позову, тобто з 19.04.2023 року до 16.05.2023) становить 20 725,20 грн. (20 робочих днів * 1036,26 грн). Згідно ч. 7 ст. 235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Аналогічне положення міститься й у п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Відповідно до ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому позов подано до Придніпровського районного суду м. Черкаси. З 01 січня 2023 року набув чинності Закон України № 2620-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого передбачається припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11 травня 2023 року до реєстру було внесено запис при припинення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, правонаступником визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є правонаступником прав та обов`язків управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, тому позов подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Просить визнати незаконним та скасувати наказ голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області від 10.04.2023 №61-к «Про звільнення [PERSON] », поновити [PERSON] на посаді начальника відділу-головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та звітності Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області або на рівнозначній посаді, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 20 725,20 грн., але по день ухвалення рішення у справі, рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання. Ухвалою суду від 24.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій зазначається, що Головне управління позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, та просить суд відмовити в їх задоволенні повністю, виходячи з наступного. Щодо визнання протиправним та скасування наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області від 10.04.2023 № 61-к «Про звільнення [PERSON] ». З 01.01.2023 набрав чинності Закон України від 21.09.2022 № 2620-IX "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 2620), яким Закон України від 23.09.1999 № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 1105) викладено в новій редакції. Пунктом 2 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105 (в редакції Закону № 2620, що діє з 01.01.2023) передбачено припинення Фонду соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону. Пунктом 12 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105 Верховна Рада України зобов`язала Кабінет Міністрів України: забезпечити передачу коштів Фонду соціального страхування України до Пенсійного фонду України; привести нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити набрання чинності нормативно-правовими актами, зазначеними у підпунктах 2-4 цього пункту, одночасно з набранням чинності цим Законом тощо. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 № 1442 "Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України? (далі - Постанова № 1442), зокрема: утворено комісію з реорганізації ФСС України та комісію з реорганізації управлінь виконавчої дирекції ФСС України (далі - управління ВД ФСС України); установлено, що до голови комісії з реорганізації Фонду та голів комісій з реорганізації управлінь ВД ФСС України переходять повноваження щодо управління справами Фонду та управлінь ВД ФСС України на період до завершення їх реорганізації; Крім того, згідно пункту 7, вказаної постанови, голові комісії з реорганізації Фонду та головам комісій з реорганізації управлінь виконавчої дирекції Фонду, серед іншого, забезпечити: - дотримання трудового законодавства щодо гарантій прав працівників Фонду та управлінь виконавчої дирекції Фонду; - складення передавальних актів, які повинні містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється, щодо всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами протягом трьох робочих днів після закінчення строку пред`явлення вимог кредиторів та задоволення чи відхилення таких вимог; - вжиття інших передбачених законодавством заходів, пов`язаних з припиненням Фонду та управлінь виконавчої дирекції Фонду; - здійснення заходів з припинення Фонду та управлінь виконавчої дирекції Фонду у чотиримісячний строк з дня набрання чинності Законом України від 21 вересня 2022 р. № 2620-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Частиною п`ятою цієї статті визначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно із частиною третьою статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Відповідно до частини 4 статті 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Таким чином, Постановою № 1442 установлено, що до голови комісії з реорганізації Фонду переходять повноваження щодо управління справами Фонду на період до завершення їх реорганізації, що повністю відповідає частині четвертій статті 105 ЦК України. Наказом голови комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України від 16.01.2023 № 9-ОД «Про скорочення чисельності та штату працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та працівників управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України», на виконання пункту 2 розділу VII Закону № 1105 та Постанови № 1442,

Outcome: approved