Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н від 19.05.2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банком на підставі договору про надання банківських послуг було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 29000,00 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, але у процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 14.06.2022 року має заборгованість за кредитом у розмірі 37092,89, грн., яка складається із: 29934,18 грн.- заборгованості за тілом кредиту ( у т.ч.: 29934,18 грн.- за простроченим тілом кредиту); 7858,71 грн.- заборгованості за простроченими відсотками. У добровільному порядку відповідач заборгованість за кредитним договором не сплачує, тому позивач вимушений звернутися до суду. Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.05.2011 року, яка виникла станом на 14.06.2022 року у розмірі 37092,89 грн. та стягнути судові витрати по справі у сумі 2481,00 грн. Ухвалою суду від 09 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача Бондаренко К.С. (за довіреністю) позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суду додатково пояснив, що [PERSON] дійсно 24.05.2021 року звернувся до Приватбанку із заявою про блокування кредитної картки через викрадення телефону і кредитної картки 21.05.2021 року. Кредитна картка була заблокована і видана нова кредитна картка. Згідно виписки по договору про рух коштів, за період з 21:39:13 год 21.05.2021 до 03:39:39 год 22.05.2021 з кредитної картки [PERSON] було здійснено зняття готівки в банкоматі, а також здійснено переказ коштів на іншу картку іншого банку, при цьому переадресації виклику не було, логін у Приват24 не був змінений. Всього було витрачено 27969,63 грн. Згідно з Умовами договору клієнт зобов`язаний був вживати усіх заходів до збереження свого майна і повідомити банк негайно про втрату карти або фінансового телефону. Відповідач проти позову заперечував. Суду пояснив, що дійсно у 2011 році вперше оформив кредитну картку, якою періодично користувався. Останнє користування карткою було пов`язано із купівлею в кредит телефону Хіомі , за який він повністю розплатився з банком. 21.05.2021 року приблизно о 18-00 год., перебуваючи на вул. Курчатова в м. Дніпро, його вдарили по голові, від чого він знепритомнів. Після цього у нього були викрадені мобільний телефон, пенсійна та кредитна картки Приватбанку, пенсійне посвідчення, технічний паспорт на автомобіль. Після цього він був доставлений до обласної клінічної лікарні з травмою голови, перебував у комі, потім був переведений до клінічної лікарні №4, з якої його було виписано ввечері 22.05.2021 року. 24.05.2021 року він звернувся до ПриватБанку з приводу отримання нових карток і дізнався про те, що за час його перебування у лікарні, у період часу з 21-00 год 21.05.2021 року до 03-30 год 22.05.2021 року з його кредитної картки було знято близько 29000,00 грн., а також на його ім`я було взято декілька мікрокредитів. 25.05.2021 року він подав до поліції заяву про вчинення злочину. Було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 185 КК України. Однак встановити осіб, причетних до вчинення злочину не вдалося і кримінальне провадження було закрито. Ухвалою слідчого судді від 04.07.2023 року у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження було відмовлено. Наразі Приватбанк вимагає від нього повернення грошових коштів, які він не отримував і якими він не користувався. Вважає, що вимоги банку є безпідставними, просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 19.05.2011 року [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.9). Відповідач [PERSON] висловив згоду, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг та засвідчивпідписом, що ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. 19.05.2011 року [PERSON] також підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Згідно із довідкою за договором встановлена базова процентна ставка - 2,5% на місяць (а.с.14). На підтвердження укладення кредитного договору Банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які були затверджені наказом від 06.03.2010р. №СП-2010-256. (а.с.15-39). Так, згідно із п.1.1.2.19 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку клієнт зобов`язаний негайно повідомити Банк шляхом здійснення дзвінка до Колцентру ( протягом 15 хвилин) інформацію про втрату/крадіжку карти, стікера PayPass. Сім-карти мобільного телефону, несанкціонованих транзакцій по його рахункам. Відповідно до п. 1.1.2.11 Умов та правил клієнт зобов`язаний інформувати Банк та правоохоронні органи про факт втрати карти, стікера PayPass. Сім-карти мобільного телефону або отримання відомостей про їх незаконне використання. Згідно із п.1.1.2.11.1 Умов та правил у разі оспорювання держателем карти операцій,здійснених з використанням карти або інформації, нанесеної на карту, держатель карти зобов`язаний протягом 30 днів з моменту утримання грошових коштів звернутися в Банк та заявити про оспорювані операції та про причини оспорювання, подати письмову заяву ( у разі якщо вирішення передбачає таку необхідність). З наданих Банком розрахунків заборгованості (а.с.45-52), виписки за договором б/н за період з 19.05.2011- 15.06.2022, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 14.06.2022 року становить 37092,89, грн., яка складається із: 29934,18 грн.- заборгованості за тілом кредиту ( у т.ч.: 29934,18 грн.- за простроченим тілом кредиту) ; 7858,71 грн.- заборгованості за простроченими відсотками. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно із ч.1 ст.1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.1, ч.3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Судом встановлено, що основна сума заборгованості за договором, яку просить стягнути позивач, виникла у період з 21.05.2021 року. З пояснень відповідача і досліджених судом письмових доказів було встановлено, що 21.05.2021 року о 18-30 год. [PERSON] був доставлений до КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечнікова» м. Дніпро з діагнозом; кома неясного генезу, хворий направлений на лікування у 4 міську лікарню, що підтверджується довідкою КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечнікова» м. Дніпро №478 (а.с.85). Згідно із випискою КЗ «Дніпропетровська МБКЛ №4» ДОР №9108 від 22.05.2021 року [PERSON] направлений на стаціонар 21.05.2021 року о 21-08 год, виписаний зі стаціонару 22.05.2021 року о 18-00 год. (а.с.84). 26.05.2021 року в ЄРДР було зареєстровано кримінальне провадження №12021046030000420 на підставі заяви [PERSON] від 25.05.2021 року, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.185 КК України, за таких обставин: 21.05.2021 року приблизно о 19-00 год. невстановлена особа, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , таємно, шляхом вільного доступу викрала чуже майно, а саме: мобільний телефон «Хонор 11», грошові кошти, а також банківську картку «ПриватБанк», які належать [PERSON] . Сума матеріальної шкоди встановлюється (а.с.86). З ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2023 року встановлено, що постановою дізнавача СД Дніпровського РУП від 29.05.2021 року кримінальне провадження №12021046030000420 від 26.05.2021 року було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. Слідству не вдалося встановити особу, причетну до вчинення злочину, вичерпано всі можливості для здобуття нових доказів, тож злочин не може бути розкрити, оскільки встановити будь-яку доказову інформацію не вдалося. Ухвалою слідчого судді у задоволенні скарги [PERSON] на постанову дізнавача від 29.05.2021 року було відмовлено. З листа АТ КБ «ПриватБанк» від 15.02.2023 №780205-ВБ встановлено, що за результатами перевірки заяви- повідомлення [PERSON] від 24.01.2021 року щодо незаконного проведення невідомою особою транзакцій з його кредитної картки 21-22 травня 2021 року встановлено: -21.05.2021 року о 22:44:21 знято 8320,00 грн. в банкоматі-9287 (Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Сучкова,40, лікарня); -21.05.2021 року о 22:44:21 знято 9360,00 грн.в банкоматі -9287 (Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Сучкова,40, лікарня); -21.05.2021 року о 21:28:31 здійснено переказ на карту «Сенс банк» через мобільний додаток - 1864,41 грн.; -21.05.2021 року о 21:39:13 здійснено переказ на карту «Сенс банк» через мобільний додаток - 4324,03 грн.; -21.05.2021 року о 21:44:37 здійснено переказ на карту «Сенс банк» через мобільний додаток - 3780,87 грн.; -22.05.2021 року о 03:39:39 здійснено переказ на карту «Сенс банк» через мобільний додаток - 320,32 грн. Всього з кредитної картки [PERSON] за цей час було знято 27969,63 грн. Таким чином, судом встановлено, що вказані транзакції були здійснені невідомою особою. Відповідач [PERSON] ці грошові кошти не отримував. З огляду на приписи ст. 1046 ЦК України, згідно із якими договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, суд приходить до висновку, що договір банківських послуг в частині надання в кредит відповідачу 27969,63 грн. є неукладеним, оскільки відповідач не отримав ці грошові кошти від позивача. Відтак, у задоволенні позовних вимог про стягнення цих грошових коштів і нарахованих за користування коштами процентів необхідно відмовити. Разом з цим, судом встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 21.05.2021 року ( на момент крадіжки коштів з рахунку) становила 1018,63 грн. Грошові кошти, які були внесені ним на рахунок ПриватБанку 08.06.2021 року у сумі 850,00 грн., 26.06.2021 року у сумі 599,41 грн, 08.07.2021 року у сумі 835,62 грн., 18.08.2021 року у сумі 836,00 грн. були здійснені відповідачем на погашення споживчого кредиту (купівля телефону в кредит) від 17.03.2021 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість станом на 21.05.2021 року у розмірі 1018,63 грн. Відповідно до підписаної [PERSON] 19.05.2011 року Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (а.с.14) за договором встановлена базова процентна ставка - 2,5% на місяць. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути проценти за користування кредитними коштами 1018,83 грн. у розмірі 2,5% на місяць, на день розгляду справи судом, за період з 17.05.2021 року до 17.07.2023 року (26 місяців) у сумі 662,11 грн. Всього підлягає стягненню 1880,74 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 124,05грн. (5% суми задоволених вимог)

Outcome: partial