Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Білецької сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на 2/8 частини житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складалася з відповідної частини житлового будинку [ADDRESS] , який мав статус колгоспного двору, та в якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані ще шість чоловік (всього вісім членів колгоспного), тому кожному належало по 1/8 частині в цьому будинку. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина - [PERSON] , подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак за життя свої спадкові права [PERSON] не оформила. Після смерті матері спадщину прийняли позивач та його брат [PERSON] , подавши нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Однак в подальшому між ними було укладено договір про поділ спадкового майна, згідно якого частки у будинку [ADDRESS] переходять позивачу. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві. З цих підстав просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Ухвалою судді від 30 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 25 липня 2023 року. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Семененко С.М. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача Білецької сільської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 листопада 1965 року Н-Іванівською сільською Радою Зборівського району Тернопільської області. У вказаному свідоцтві батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 27 липня 2022 року Івачеводолішнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Згідно довідки № 196 від 19 вересня 2022 року, виданої старостою с. Ігоровиця Ігровицького старостинського округу Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Винницьким П.М., на день смерті громадянин [PERSON] , який помер [INFO] , в житловому будинку в [ADDRESS] , разом з померлим були зареєстровані і проживали дружина [PERSON] , син [PERSON] , онука [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 січня 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ). Згідно довідки, виданої сільським головою Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Малик Д., на день смерті громадянка [PERSON] , яка померла [INFO] , в житловому будинку по [ADDRESS] разом з померлою були зареєстровані: син [PERSON] , невістка [PERSON] , онука [PERSON] , правнука [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою №487 від 26 липня 2022 року, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 червня 1990 року на підставі рішення виконкому № 123 від 28 червня 1990 р. та записано 30 червня 1990 р. в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 89. Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №486 від 26 липня 2022 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, будинковолодіння [ADDRESS] рахується за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 26 липня 2022 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку, загальна площа приміщень становить 173 кв.м., житлова - 61,7 кв.м. Згідно Виписки № 158 від 26 липня 2022 року з погосподарської книги № 3 за 1991-1995 роки, виданої виконкомом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року в житловому будинку в [ADDRESS] , членами двору були: голова двору - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онука - [PERSON] , онука - [PERSON] , онук - [PERSON] . З постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. № 840/02-31 від 01 травня 2023 року встановлено, що відповідно до інформаційної довідки, виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області 23 березня 2023 року за № 187/01-21, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 671 за 2005 р., за заявою дружини померлого - [PERSON] . Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину за фактом спільної реєстрації разом з померлим на час смерті був син померлого [PERSON] . Окрім того, у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 309/2022 року, після смерті [PERSON] , за заявою сина померлої - [PERSON] за № 641 та [PERSON] за № 642 про прийняття спадщини за законом 22 липня 2022 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини, який був посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. 01 травня 2023 року за реєстровим № 214, згідно якого частка у вказаному житловому будинку переходить до сина померлого - [PERSON] . Вищевказаною постановою нотаріуса № 840/02-31 від 01 травня 2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , частка якого належала померлій особисто, а інша частка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Судом установлено, що будинковолодіння [ADDRESS] належало колгоспному двору, головою та членом якого станом на 15 квітня 1991 року були: голова двору - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онука - [PERSON] , онука - [PERSON] , онук - [PERSON] . Таким чином, кожному з них належало по 1/8 частині вказаного житлового будинку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Зважаючи на те, що [PERSON] помер [INFO] , правовідносини щодо спадкування після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Враховуючи те, що [PERSON] заповіту щодо належного йому, як члену колгоспного двору, майна - 1/8 частини житлового будинку по [ADDRESS] , не складав, спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] та син [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, що встановлено з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 01 травня 2023 року № 840/02-31, у якій вказано, що вказані обставини підтверджуються довідкою, виданою Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 19 вересня 2022 року № 196, тому кожен із них успадкував по 1/6 частині вказаного будинковолодіння. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] , як члену колгоспному двору належала 1/8 частина житлового будинку по [ADDRESS] , та після смерті [PERSON] вона успадкувала 1/16 частину житлового будинку, то їй належало 3/16 частини вказаного будинковолодіння, однак прав на належне їй майно не зареєструвала. Також встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми ЦК України 2003 року. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя заповіту не склала, спадщину після її смерті прийняли сини [PERSON] та [PERSON] , подавши нотаріусу відповідні заяви про прийняття спадщини, а тому вони успадкували належні померлій 3/16 частини житлового будинку по [ADDRESS] , в рівних частках. Однак, враховуючи те, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини після смерті матері [PERSON] , згідно якого частка вказаного житлового будинку переходить [PERSON] , тому останній після смерті матері успадкував 3/16 частини спірного будинковолодіння. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачами, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, останній не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності на 2/8 (4/16) частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд [ADDRESS] , загальною площею 173 кв.м., житловою площею 61,7 кв.м., з яких 1/16 частка - в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та 3/16 частини - в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved