Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 28.06.2023 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 23.09.1986 у міському відділі ЗАГС м. Коломия Івано-Франківської області, актовий запис №407. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.09.1986 між сторонами укладено шлюб, від якого у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми, однак відповідач відмовляється зареєструвати розірвання шлюбу через органи РАЦС, оскільки перебуває за межами України. Зазначає, що з часом сімейні відносини між ними погіршилися, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на сім`ю, оскільки не могли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Між ними часто виникали різного роду непорозуміння. Вказує на те, що вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Вважає, що вони не змогли створити міцної сім`ї, оскільки втратили почуття любові та поваги один до одного та протягом 15 років проживають окремо. За таких обставин вважає, що їхня сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання заявлених позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її участі не заявляла, заперечень проти позову не надала, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 23.09.1986 серія [NUMBER] , виданого міським відділом ЗАГС м. Коломия Івано-Франківської області, вбачається, що 23.09.1986 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено актовий запис №407. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію позивача при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved