Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з тих підстав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці, наданій у приватну власність, площею 0,25 га, кадастровий номер 1222084000:02:006:6024, але позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, через пропуск строку, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому позивач просить визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Представник відповідача Криничанської селищної ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений. Представник третьої особи Криничанська державна нотаріальна контора, згідно листа, просить справу розглянути без присутності державного нотаріуса. Статтею 4\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~своїх порушених,\~невизнаних або \~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Оцінивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданим 26 січня 2022 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Камянське Камянського району\~Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 201. Позивач [PERSON] є рідним сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 28 січня 1994 року, запис № 90. Позивач пропустив визначений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до\~ст.1216\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від20 січня 2021 року по справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20). При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи ( 23 рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00). Враховуючи, що після смерті [INFO] [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців не має (копія спадкової справи № 45/2023), з огляду на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та території України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений, позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з об`єктивними обставинами, а тому причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд визнає поважними та вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме терміном два місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved