Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Адвокат Дмитренко І.Б., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду з позовом в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з Житомирського комунального книжково-газетного видавництва «Полісся» Житомирської обласної ради на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі і компенсацію за невикористану відпустку в сумі 80671,97 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період шість місяців в сумі 124414,35 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах. Наказом від 12.07.2022 року №07-К в.о. директора Житомирського комунального книжково-газетного видавництва «Полісся» Житомирської обласної ради позивача звільнено з посади технолога згідно з п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Однак, при звільненні роботодавець не провів з ним повного розрахунку. Зазначене стало підставою для звернення до суду. Ухвалою від 21.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також постановлено витребувати у Житомирського комунального книжково-газетного видавництва «Полісся» Житомирської обласної ради інформацію про суми коштів, належних [PERSON] при звільненні із зазначенням окремо кожного виду виплати (заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, індексація, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, інші виплати) (а.с. 33-34). 07 березня 2023 року постановлено ухвалу про витребування у Житомирського комунального книжково-газетного видавництва «Полісся» Житомирської обласної ради інформації про суми коштів, належних [PERSON] при звільненні із зазначенням окремо кожного виду виплати (заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, індексація, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, інші виплати) (а.с.46). 16 червня 2023 року постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Бородіна Д.В. про відвід головуючого судді у цивільній справі №296/8756/22. Також ухвалою від 16 червня 2023 року постановлено поновити позивачу строк для подання заяви про уточнення (збільшення) позовних вимог від 22.05.2023 року і прийнято її до розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Дмитренко І.Б. позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також представник заявила про намір надати додаткові докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу. В судовому засіданні 09.02.2023 року в.о. директора Житомирського комунального книжково-газетного видавництва "Полісся" Житомирської обласної ради Антонюк Д.П. заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він не підготовлений до розгляду справи по суті. В подальшому в.о. директора Житомирського комунального книжково-газетного видавництва "Полісся" в судові засідання не з`являвся, інтереси відповідача з травня 2023 року представляє адвокат Бородін Д.В. В судовому засіданні 16.06.2023 року адвокат Бородін Д.В. заперечив щодо заявлених позовних вимог. В дане судове засідання адвокат Бородін Д.В. не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпусті. Враховуючи, що вказана неявка мала місце вдруге поспіль, доказів поважності причин неявки не надано, зважаючи на заперечення позивача та його представника щодо відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд при вирішенні спору виходить з наступного. Встановлено, що наказом №40-к від 27.12.2019 [PERSON] прийнято на роботу до Житомирського комунального книжково-газетного видавництва «Полісся» Житомирської обласної ради на посаду технолога, що стверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.10-11). 12.07.2022 [PERSON] звільнено з посади технолога за п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін, що підтверджується копією наказу в.о. директора Житомирського комунального книжково-газетного видавництва «Полісся» Житомирської обласної ради від 12.07.2022 №07-К (а.с.12). 16.11.2022 [PERSON] надіслав на адресу Житомирського комунального книжково-газетного видавництва «Полісся» Житомирської обласної ради заяву з проханням: виплатити йому заборгованість по заробітній платі за лютий-липень 2022 року та компенсацію за всі дні невикористаної щорічної відпустки; виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку; надати розрахунок про суми коштів, належні до виплати при звільненні із зазначенням окремо кожного виду виплати (а.с.13-14). Вказана заява була отримана уповноваженою особою Житомирського комунального книжково-газетного видавництва «Полісся» Житомирської обласної ради 21.11.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.16). Згідно довідки Житомирського комунального книжково-газетного видавництва «Полісся» Житомирської обласної ради №18-К від 05 серпня 2022 року, [PERSON] дійсно працював у ЖККГВ "Полісся" з 28.12.2019 року по 12.07.2022. Кількість календарних днів основної щорічної відпустки за весь період перебування в трудових відносинах становить 61 календарний день. У лютому 2022 року [PERSON] була надана частина основної щорічної відпустки терміном 10 календарних днів з 17 по 26 лютого 2022 року. Таким чином, кількість календарних днів основної щорічної відпустки, які підлягають компенсації при звільненні, становить 51 календарний день (а.с.66). За змістом ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 КЗпП України). Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КЗпП України). Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. За змістом ст. 117 КЗпП України, разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Суд зазначає, що відповідачем не було виконано ухвали суду щодо витребування доказів, а саме не надано на вимогу суду інформацію про суми коштів, належних [PERSON] при звільненні із зазначенням окремо кожного виду виплати (заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, індексація, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки). Також не було надано доказів відсутності заборгованості перед позивачем (доказів виплати). Тому при вирішенні питання доведеності позовних вимог, зокрема суми боргу по заробітній платі, суд виходить з доводів позивача з посиланням на форму ОК-5 Індивідуальні відомості про застрахованих осіб ПФУ, в якій вказані суми нарахованої заробітної плати, однак не виплаченої позивачу (а.с. 63-65). Так, згідно доводів позивача нарахована, однак не виплачена заробітна плата за лютий, червень та липень 2022 року становить 57483,80грн. Відповідно до довідки Житомирського комунального книжково-газетного видавництва «Полісся» Житомирської обласної ради №18-К від 05 серпня 2022 року кількість календарних днів основної щорічної відпустки, які підлягають компенсації при звільненні, становить 51 календарний день. З проведеного позивачем розрахунку компенсація за 51 день невикористаної відпустки становить 23188,17грн. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 80671,97 грн, до складу якої входить заборгованість із невиплаченої заробітної плати у сумі 57483,80 грн та компенсація за невикористану відпустку в сумі 23188,17 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 80671,97 грн заборгованості з невиплаченої заробітної плати без відрахування (утримання) ПДФО і військового збору. Стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). За змістом п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок) встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Отже, середній заробіток за весь час затримки розрахунку визначається відповідно до Порядку, шляхом множення суми середньоденної заробітної плати працівника на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до вищевказаних положень середній заробіток за весь час затримки, що має бути стягнутий з відповідача на користь [PERSON] повинен бути обрахований таким чином. Як вже встановлено судом, заробітна плата позивача у лютому 2022 року становила 13398,23 грн, у червні 2022 року 14847,24 грн. У період березень, квітень, травень відповідач не працював у зв`язку з воєнними діями в Україні, тому саме лютий та червень є останні місяці роботи. Кількість фактично відпрацьованих позивачем робочих днів у лютому становить 20 робочих днів, кількість фактично відпрацьованих робочих днів у червні 22 робочі дні. Відповідно середньоденна заробітна плата позивача становить 672,51 грн. ((13398,23 грн. + 14847,24 грн.)/(20+22)=672,51 грн.) Таким чином розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на момент подачі позову має здійснюватись у відповідності до ст. 117 КЗпП України з 13.07.2022 року по 13.01.2023 року; період затримки розрахунку з 13.07.2022 року по 13.01.2023 року становить 185 робочих днів. Відповідно середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні, але не більш як за шість місяців складає: 185 робочих днів х 672,51 грн = 124414,35 грн, які слід стягнути з відповідача. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови N 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Отже, суд визначає суму, що підлягає стягненню без утримання податків й інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата податку є обов`язком роботодавця та працівника. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року (справа № 712/9213/18) доходила до висновку, що визначена судом сума середнього заробітку підлягає стягненню з вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. За змістом ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Отже, це рішення суду у відповідній частині підлягає негайному виконанню. З огляду на вищезазначене, суд дійшов до переконання про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Так, до позовної заяви позивачем додано: 1) копію договору №б/н про надання правничої (правової)допомоги від 01.12.2022, укладеного між адвокатом Дмитренко Іриною Богданівною та [PERSON] ; 2) акт приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання правничої допомоги від 01.12.2022; 2) квитанцію від 05.12.2022 про прийняття від [PERSON] коштів у сумі 5000,00 грн. на підставі договору про надання правничої допомоги від 01.12.2022. Суд, з урахуванням предмету та складності справи, обґрунтованості та пропорційності розміру витрат на правничу допомогу до предмета спору, принципів дійсності та необхідності, інших обставини, передбачених статтею 137, частиною 4 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, вважає обґрунтованими зазначені та доведені витрати у розмірі 5000,00 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 992,40грн. (за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні), а також 992,40 грн. судового збору в дохід держави (за вимогами про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати), від сплати якого позивач звільнений згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved