Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

У травні 2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі заочного Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2011 по справі № 2-1599/2011 р., з 500,00 грн. до 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що за заочним Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2011 у справі № 2-1599/2011 р., зокрема, із [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500,00 грн. щомісяця. Позивач зазначає, що за період з дня винесення вказаного рішення і до цього часу відповідач не платить аліменти на утримання дитини. З часу присудження аліментів змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, розмір яких на даний час не відповідає потребам дитини та є значно меншим від встановленого законодавством мінімуму. Станом на час подання позову прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні з 01.01.2023. Відповідач ніде не працює та не має постійного доходу, а тому позивач вважає за необхідне заявити позов про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., щомісячно до досягнення сином повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач працездатного віку, має автомобіль, житло, не перебуває на обліку у лікарів, тому вважає, що на даний час відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 4000,00 грн. щомісячно. Ухвалою від 22.05.2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, 16.06.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] зазначив, що не визнає позовні вимоги, в обґрунтування своїх заперечень послався на те, що після припинення шлюбних відносин спілкувався з сином, у добровільному порядку надавав грошові кошти на утримання спільного сина позивачу. На теперішній час рішення про стягнення аліментів не перебуває на примусовому виконанні, виконавчий документ повернуто стягувачу за письмовою заявою стягувача. Документи, які долучені до позовної заяви не містять жодного підтвердження погіршення матеріального положення або здоров`я позивача або зміну сімейного стану. Зазначив, що з часу постановлення Рішення Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 20.05.2011 по справі № 2-1599/2011, змінилося його сімейне та матеріальне становище, яке стосується збільшення кількості осіб, що знаходяться на його утриманні. 27.08.2016 зареєстрував другий шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] , фактично на його утриманні, крім неповнолітнього сина, також перебуває дружина, яка не працює, та її дочка від першого шлюбу. Повідомив, що працює на посаді менеджера у ТОВ «КОМПАНІЯ ВІДІС», його щомісячний дохід після вирахування податків складає 6700 гривень. Також зазначив, що відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2015 (справа № 335/101/15-ц) з нього на користь [PERSON] була стягнута заборгованість по аліментах та пеня за прострочення сплати аліментів. На виконання зазначеного рішення було відкрито виконавче провадження № 47997248, на підставі якого бухгалтерією підприємства, на якому він працює, проводилися стягнення. З урахуванням обов`язку обох батьків утримувати неповнолітню дитину, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності вважає, що розмір аліментів, визначений Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2011 відповідає закону та критеріям розумності. Позовні вимоги вважає необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами. Просив відмовити у задоволенні позову про збільшення розміру аліментів. 21.06.2023 від відповідача надійшла заява розгляд справи без його участі, на підставі наявних у справі документів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, суд приходить до такого. Судом встановлено, що сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] , є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 26.06.2008, актовий запис № 402. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2011 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та аліментів у твердій грошовій сумі задоволено, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по аліментах за період з 05.10.2009 по 01.04.3011 - у розмірі 3321,80 грн.; стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2011 та до повноліття дитини; стягнуто із [PERSON] на утримання [PERSON] за доглядом неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно до виповнення сину 3-х років, починаючи з 01.03.2011 та до 11.06.2011; стягнуто із [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. В подальшому виконавчий лист з примусового виконання вказаного рішення був пред`явлений позивачем до виконання, після чого у вересня 2013 року він був повернутий позивачу за її заявою. Як свідчить зміст рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2015 року у справі № 335/101/15-ц, позивач знову пред`являла виконавчий лист до виконання, а вказаним рішенням суду з відповідача було стягнуто пеню на несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 12500,00 грн., які він повністю сплатив в межах виконавчого провадження № 47997248, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Крім того, відповідно до загальнодоступних відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, з 17.02.2015 у Березанському ВДВС УМР МО ПМУМЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 47997073, стягувачем у якому є [PERSON] , а боржником - [PERSON] , однак чи стосується воно стягнення аліментів, з матеріалів справи встановити є неможливим. 27.08.2016 року відповідач уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. [INFO] у відповідача від шлюбу з [PERSON] народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 31.01.2017, актовий запис № 122. З 2022 дружина відповідача [PERSON] не працює, дохід не отримує, що підтверджується випискою з реєстру застрахованих осіб ПФУ форми ОК-7 від 15.06.2023. Відповідач [PERSON] працює на посаді менеджера у ТОВ «КОМПАНІЯ ВІДІС» та має щомісячний дохід після вирахування податків 6700 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 12.06.2023. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів. Згідно приписів ст. 141 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 грн. з 01.01.2023. Суд погоджується із доводами позивача про те, що на теперішній час витрати на утримання дитини, з врахуванням її віку та економічних змін у державі, зросли, та аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2011 у розмірі 500 грн., не вистачає на утримання дитини. Водночас суд враховує той факт, що у відповідача народився син від іншого шлюбу, та вбачає за очевидне наявність зміни матеріального стану відповідача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] . З врахуванням того, що після ухвалення попереднього судового рішення у позивача збільшилися витрати на утримання дитини, а розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також з урахуванням заперечень відповідача, який повідомив про зміну майнового стану, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн., виходячи із встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язку обох батьків утримувати дитину, суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів до половини прожиткового мінімуму, встановленого законом, що у твердій грошовій сумі станом на день ухвалення рішення становить 1417,00 грн. на місяць. При цьому суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що станом на час розгляду справи не відбувається примусове стягнення аліментів, оскільки ця обставина в силу ст. 192 СК України не може бути перешкодою для вирішення питання про збільшення аліментів. Суд зауважує, що сплата аліментів на утримання дитини є обов`язком батьків незалежно від наявності рішення суду про їх стягнення та (або) перебування такого рішення на примусовому виконанні. При цьому відповідач не надав доказів того, що він сплачує аліменти в добровільному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Беручи до уваги, що позивач при поданні до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.181, 182, 192, 273 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial