Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

В позовній заяві АТ «Сенс Банк», як правонаступник Акціонерного товариства «Альфа-Банк», просить про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 22.02.2019 року про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631117318, найменування продукту «Максимум», мета кредиту, - для особистих потреб, кредитний ліміт 200 тис. грн., строком дії три роки з моменту випуску картки, процентна ставка 35,99 відсотків річних, тип процентної ставки, - фіксована. В обґрунтування поданого позову зазначив, що кредитні кошти позичальником отримано. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач, станом на 22.01.2023 року, має заборгованість за кредитом в сумі 258107,4 грн. Вимогу банку про погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем проігноровано. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача наявну заборгованість та понесені судові витрати в сумі 3871,61 грн. сплаченого судового збору за подачу позову до суду. Представник позивача за довіреністю Рудницький Ю.І в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявні в матеріалах справи ордер адвоката та його клопотання, як представника, про ознайомлення з матеріалами справи і яка в телефонному режимі повідомила суд про ознайомлення з матеріалами справи та про відмову клієнта від юридичного супроводу. Тим самим, обізнаний відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. За таких обставин суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 280 282 ЦПК України, про що 19.07.2023 року постановлено відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~судом встановлені\~такі обставини\~та відповідні\~їм правовідносини.\~ Між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається за укладеним сторонами договором та нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, щовчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З наданих суду письмових доказів встановлено, що відповідач з метою отримання банківських послуг у АТ «Альфа -Банк» 22.02.2019 року власноруч заповнив та підписав Анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг, згідно змісту якої ця анкета разом з офертою, істотні умови надання та користування кредитом, які не врегульовані Угодою, регулюються договором, діюча редакція якого розміщена за посиланням www.alfabank.com.ua (ас6-8) і зі змістом істотних умов договору позичальник погодився, поставивши свій підпис. Крім того, відповідач був ознайомлений з Умовами, Правилами та Тарифами банківських послуг, про що свідчить його підпис у анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 22.02.2019 року, копія якої надана суду (а.с. 7). Судом також встановлено, що після підписання відповідачем анкети-заяви відповідачеві надана кредитна картка, на яку відповідно до умов договору Банком були надані кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту. Вказаний кредитний ліміт на момент отримання кредитної картки складав 200 000 грн. З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором (ас9) з"ясовано, що з моменту отримання кредитної картки і станом на 23.01.2023 року, відповідач активно користувався вказаним картковим рахунком і свої зобов"язання за цим договором не виконував належним чином, що збігається із даними виписки по рахунку з кредитною карткою відповідача (ас 10-23). Станом на 25.01.2023 року встановлено, що розмір простроченої заборгованості за кредитом складає 258107,4 грн., що збігається із розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований. Отже, позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. \~ \~ \~ \~Відповідач же зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, виникло прострочення заборгованості за кредитом. Відповідач вимогу банку про погашення існуючої заборгованості проігнорував(ас 24-26). А тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 3871,61грн. Разом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 258107,4 грн+3871,61 грн=261979,01 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved