Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, Головного Управління Держпродспроживслужби в Тернопільській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та будинковолодінням, щляхом зобов`язання відповідача утримувати домашню птицю на відстані 12 метрів від житлової забудови та у відповідності до ветеринарно-санітарних вимог утримання птиці в особистих селянських господарствах посилаючись на те, що він є власником будинковолодіння та земельної ділянки для обслуговування даного будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Протягом останніх двох років відповідач [PERSON] , не зважаючи на його зауваження та висновки, надані третіми особами щодо не належного утримання ним домашньої птиці в особистому селянському господарстві, продовжує порушувати його права. Даний факт підтверджується відповідями, наданими Білобожницькою сільською радою від 02.07.2021 року та Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 24.07.2020 року. Крім того, відповідач [PERSON] будь-яким чином не реагує на його зауваження та немає жодного наміру припинити свої незаконні дії відносно його прав, як позивача. У зв`язку із цим він був змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. В позовній заяві посилається на статтю 55 Конституції України, якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Вказує, що згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством. За правилами ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог п. 3.26 ДБН 360-92, «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень», затверджених Наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 р. № 44, сараї для утримання худоби і птиці відповідно до санітарних вимог повинні знаходитись у глибині двору не ближче 12 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язаний утримувати домашню птицю на відстані не менше 12 метрів від його будинку. Ці норми є обов`язковими для виконання усіма громадянами. Вказує, що згідно п. 1.1. Правил ці вимоги є обов`язковими для: фізичних осіб (далі - власник), діяльність яких пов`язана з утриманням та обігом птиці; спеціалістів державних установ ветеринарної медицини, які здійснюють їх ветеринарне забезпечення (обслуговування); фахівців державної служби ветеринарної медицини, які здійснюють державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд за діяльністю особистих селянських господарств. Згідно п. 1.2. Правил цим нормативно-правовим актом установлюються ветеринарні та санітарні вимоги щодо утримання, вирощування та розведення птиці в особистих селянських господарствах, виробництва, зберігання яєць свійської птиці або добового молодняку. Згідно п. 1.3. Правил при утриманні птиці в особистих селянських господарствах кожен власник повинен дотримуватись та виконувати ветеринарно-санітарні вимоги або проводити еквівалентні до них санітарні заходи, які дають змогу досягти рівноцінного рівня санітарного захисту птиці та людини. Згідно п. 3.1 Ветеринарно-санітарних вимог утримання птиці в особистих селянських господарствах, затверджених Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Мінагрополітики України 1 9.12.2006 р. №100 при утриманні птиці в особистих селянських господарствах кожен власник повинен дотримуватись та виконувати ветеринарно-санітарні вимоги або проводити еквівалентні до них санітарні заходи, які дають змогу досягти рівноцінного рівня санітарного захисту птиці та людини. Приміщення для утримання птиці повинно бути спроектовано і побудовано так, щоб забезпечити зручне та належне у ветеринарному та санітарному відношенні утримання. Це означає, що власник повинен враховувати господарсько-побутові умови, санітарно-гігієнічні та протипожежні вимоги, а також загальне об`єктно-планувальне рішення забудови садиби, (п. 5.1 Ветеринарно-санітарних вимог утримання птиці в особистих селянських господарствах). Просить зобов`язати [PERSON] , утримувати належну йому свійську птицю (качок), яка розміщена на території садиби за адресою: [ADDRESS] , на відстані 12 метрів від належного позивачу [PERSON] житлового будинку, розміщеного по [ADDRESS] та у відповідності до Ветеринарно-санітарних вимог утримання птиці в особистих селянських господарствах. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Квятковський Д.В. позовні вимоги підтримують, просять задоволити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Цимбалюк П.А. позовні вимоги не визнає, вважає їх недоведеними, просить в задоволенні позову до його довірителя відмовити в повному обсязі, оскільки по перше, позивачем не доведено того факту, що відповідач чинить йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою та будинковолодінням, щляхом зобов`язання відповідача утримувати домашню птицю на відстані 12 метрів від житлової забудови та у відповідності до ветеринарно-санітарних вимог утримання птиці в особистих селянських господарствах. По друге, відповідач [PERSON] є одним із 6 співвласників будинку в [ADDRESS] (а не [ADDRESS] , як про це вказує в позові та в резолютивній частині позовної заяви позивач [PERSON] ) та фактично в будинку проживає 4 співвласників, а не один відповідач - [PERSON] . По третє, [PERSON] є перестарілою, хворою людиною, сам потребує сторонньої допомоги рідних у догляді, ніякої домашньої птиці не купляв, не заводив, не годував і не здійснював за нею догляд, а позивачем, у визначений законом спосіб та строки, не було подано клопотання про заміну відповідача на належного чи належних. Представники Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області та Головного Управління Держпродспроживслужби в Тернопільській області до суду не з`явивлись, подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи із наступного: Позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що стверджується договором дарування від 13 лютого 2004 року. Відповідач [PERSON] є одним із 6 співвласників житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухому майно від 17.01.2007 року. (а не Доєва, 81, як про це вказує в позові та в резолютивній частині позовної заяви позивач [PERSON] ) та фактично в будинку проживають четверо співвласників. Листом за вихідним номером 762/03-05 від 02.07.2021 року, адресованого позивачу [PERSON] сільським головою Білобожницької сільської ради В.М. Шепетою вбачається, що щодо розгляду звернення позивача про розведення сусідами качок, комісією Білобожницької сільської ради в складі: голови комісії Білан Т.В., головного спеціаліста відділу юридичної роботи та майнових відносин [PERSON] , дільничного інспектора поліції Галата В.М. проведено обстеження території суміжного домогосподарства та виявлено факт розведення сусідами качок на власній території. Враховуючи, що земельні ділянки приватизовані, рекомендовано вирішити питання за правилами добросусідства чи звернутись у судовому порядку для вирішення спору. При цьому, в листі не вказано, що саме відповідач [PERSON] здійснює вказане розведення качок, та взагалі не встановлено, хто з співвласників займається їх утриманням та розведення. З листа за вихідним номером 01-32.1/179-20 від 24.07.2020 року, адресованого позивачу [PERSON] першим заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області вбачається, що в межах наданих повноважень, встановлено, що факти, викладені у зверненні позивача знайшли своє часткове підтвердження, а саме порушені вимоги Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць та порушень Ветеринарно-санітарних вимог утриманні птиці в особистих селянських господарствах. З огляду на вказане, рекомендовано вирішити дане питання за правилами добросусідства або в судовому порядку. Проте, в чому виразилось часткове підтвердження порушення вимог законодавства та ким саме із співвласників воно було допущене, вимоги до порушників про зупинення порушень вимог законодавства, не пред`явлено та в даному листі не зазначено. Таким чином, описані вище докази не доводять поза розумним сумнівом причетність саме відповідача [PERSON] (одного із шести співвласників) до утримання домашньої птиці з порушенням норм законодавства, тим більше з врахуванням його похилого віку, стану здоров`я, інвалідності та потреби сторонньому догляді за ним самим. З акту комісії Білобожницької сільської ради Тернопільської області від 12 червня 2020 року в складі: голови [PERSON] , дільничного інспектора поліції Гасія В., голови адміністративної комісії Лучки О.М., членів адміністративної комісії: [PERSON] , [PERSON] взагалі вбачається, що [PERSON] висловлює претензії до [PERSON] , дружини відповідача [PERSON] , яка утримує домашню птицю ( качки) біля огорожі в безпосередній близькості до колодязя [PERSON] і саме вона, як вказано в акті, відмовилась забрати домашню птицю (качки) в інше місце, пояснивши, що це приватна території і вона буде утримувати качки, де вважає за потрібне. При цьому, комісією не встановлювалось, хто конкретно з співвласників домоволодіння за адресою [ADDRESS] придбав вказану домашню птицю, доглядає та утримує її. З вказаного вище акту не вбачається, що комісією було встановлено, що саме [PERSON] займається утриманням домашньої птиці з порушенням чинного законодавства та чинить перешкоди позивачу [PERSON] у користуванні будинковолодінням та земельною ділянкою. З акту обстеження присадибної ділянки гр. [PERSON] в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області від 30.08.2022 року щодо порушення вимог Державних санітарних норм, здійсненого комісією в складі: голови комісії Братківа І.М., членів комісії: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що проведено обстеження у зв`язку з надходженням заяви від громадянина [PERSON] , жителя [ADDRESS] , щодо порушення санітарних норм розміщення майданчика для відгодівлі та утримання домашньої птиці (качок) сусідом, [PERSON] ( [ADDRESS] ), від житлового будинку та криниці заявника, а також присутність неприємного запаху. Під час розгляду даного звернення виявлено, що приватна територія заявника [PERSON] межує з земельною ділянкою [PERSON] , на якій дійсно заходиться майданчик для відгодівлі та утримання домашньої птиці біля огорожі заявника на відстані 7 м до житлового будинку та 70 см до криниці заявника. На момент обстеження факт наявності домашньої птиці (качок) та присутність неприємного запаху не підтверджено. Рекомендації комісії: «Відповідно до вимог ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» - таблиця 6.7 - «Допустимі відстані від житлових будинків до господарських будівель і споруд»; господарські будівлі /сараї/ для худоби, інших тварин та птахів необхідно розміщувати на відстані не менше 15 м від житлового будинку та літньої кухні і на відстані не менше 20 м від артсвердловини водопостачання (питний колодязь); майданчики для компосту необхідно розміщувати на відстані не менше 20 м від житлового будинку та літньої кухні 20 м від артсвердловини водопостачання (питний колодязь). Тому, враховуючи вищенаведене, [PERSON] необхідно: встановити майданчик для відгодівлі та утримання домашніх тварин та птиці на відставні не менше 15 метрів від житлового будинку та на відстані не менше 20 метрів від питного колодязя [PERSON] ( [ADDRESS] ). При цьому, суд вказує, що комісією взагалі не з`ясовувався той факт, хто з співвласників утримує час від часу домашню птицю (качки) на своєму подвір`ї, хто влаштував вказаний майданчик для утримання та відгодівля птиці за адресою [ADDRESS] , та з вказаного акту не встановлено того факту, що в 2020 та 2021 роках саме - [PERSON] , а не інші власники будинковолодіння, придбали та утримували таку птицю. Доказів того, що комісія направляла вказаний акт для відому чи виконання [PERSON] чи іншим співвласникам, суду також не подано. Свідок [PERSON] суду показав, що він є сином [PERSON] та [PERSON] та співвласником будинковолодіння поряд з іншими власниками. В даному будинку він проживає з часу народження. Разом з ним в будинку проживають тато, мама та брат. Домашню птицю (качки) в 2020 - 2021 році купляв та утримував він, купляв корми та утримував птицю він червень-липень ( тільки два місяці ). Десь колись допомогти нагодувати птицю могла мама, однак тато цього ніколи не робив . Жодного разу за ці роки [PERSON] не звертався до нього з будь- якими претензіями. Батько і мати є інвалідами 2 групи і вони потребують стороннього догляду, а він є їх опікуном. Коли приходили члени комісії в 2021 році, то він був присутнім, вони все оглянули, однак ніхто з членів комісії не вияснював, хто утримує птицю, ніяких претензій члени комісії не висловлювали. Ця птиця була його і він утримував її в стайні, а вдень вона ходила по подвір`ю. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є дружиною відповідача [PERSON] . Співвласниками будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , вона - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Фактично, проживають в будинку вона, чоловік та двоє синів. В 2020 році та 2021 році їх син [PERSON] утримував свійську птицю в кількості 15 штук, яку купляв особисто та купляв корми. Її чоловікові [PERSON] 75 років, він є особою перестарілого віку, інвалідом 2 групи і не взмозі самостійно себе обійти, а не то, щоб птицю утримувати чи доглядати та годувати її. Повідомила суду, що комісія 4 чи 5 раз приходила до них і вони пояснювали, що це син утримує птицю. Качки утримував в сараї, а вдень вони ходили по усьому подвір`ю. Однак, ніяких приписів сину чи штрафів, комісія не виписувала. Згідно вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Частиною 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд зазначає, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами не встановлено того факту, що саме відповідач [PERSON] чинив будь- які перешкоди позивачу [PERSON] у користуванні земельною ділянкою, та що відповідач [PERSON] придбав та утримував домашню свійську птицю в 2020 -2021 роках. З будь-якими клопотаннями, у передбачений ЦПК України порядок і строки, щодо заміни неналежного відповідача на належного чи належних, позивач [PERSON] не звертався, хоча представником відповідача адвокатом Цимбалюком П.А. ще 18 листопада 2021 року до проведення підготовчого судового засідання 24 листопада 2021 року було надано суду клопотання про приєднання доказів до справи, серед яких було долучено копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно та акт обстеження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . При тому, що підготовчі судові засіданні з тих чи інших об`єктивних причин були відкладені ще кілька раз. При цьому суд зазначає наступне: Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідно до вимог ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов поданого не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених в частині першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогами особи. Неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем, як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, , що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі- належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення обгрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Крім того, суд вважає, що належними та допустимими доказами у справі не доведено того факту, що відповідач [PERSON] чинив будь-які перешкоди [PERSON] в користуванні земельною ділянкою та будинковолодінням, в тому числі не купляв, не доглядав та не утримував домашню птицю на території будинковолодіння по [ADDRESS] з порушенням ветеринарно-санітарних норм, а тому позов є недоведеним та у його задоволенні слід відмовити. Витрати покласти на сторін в межах ними понесених.

Outcome: dismissed