Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] , який є представником акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з відповідача 34 893 грн 77 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № б/н. В обґрунтування позову зазначив, що 02 квітня 2013 року сторони уклали вищезазначений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20 лютого 2023 року перед позивачем виникла вищезазначена заборгованість, позивач змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково, а саме просив врахувати внесені ним кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості за період з березня по травень 2023 року в сумі 1 984 грн. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 квітня 2013 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника (а.с. 18). З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 20 лютого 2023 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 34 893 грн 77 коп., з яких: 28 470 грн 33 коп. - заборгованість за кредитом, 6 423 грн 44 коп. - заборгованість по процентам. 19 лютого 2023 року [PERSON] підписав умови кредитування, відповідно до яких процентна ставка, узгоджена з ним, склала 84% річних. Судом також встановлено, що відповідачем в період з березня по травень 2023 року внесено кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості в сумі 1 894 грн, що підтверджується відповідними платіжними документами. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту. За змістом частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки та розмір процентів визначається кредитним договором. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтями 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З дослідженої судом анкети-заяви, підписаної [PERSON] 02 квітня 2013 року, вбачається, що розмір відсотків за користування кредитом з ним не погоджений, а долучений до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем лише 19 лютого 2023 року, в той час як заборгованість, про стягнення якої просить банк, нарахована до 19 лютого 2023 року. Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина 2 статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України). За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, а також того, що банком не доведено наявність правових підстав для нарахування відсотків за кредитом за вказаною банком ставкою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині вимог. Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що відповідачем сплачено в рахунок заборгованості за тілом кредиту 1 894 грн, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 26 576 грн 33 коп (28470 грн 33 коп. - 1894 грн). Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2 684 грн 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2 044 грн 33 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial