Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

24.05.2023 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2022 на користь [PERSON] на його утримання як на повнолітню дитину, що навчається у Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса, з розміру 1/4 частина всіх видів доходів (заробітку) щомісяця, на 16,66 % від всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач являється батьком [PERSON] , який досягнув повноліття та на даний час навчається в Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса на денній формі навчання, за державним замовленням, термін навчання до 30.06.2024. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2022 по справі № 127/26919/21 з позивача на користь [PERSON] та на його утримання, як на повнолітню дитину, що навчається стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 06.10.2021 і до закінчення навчання 30.06.2024, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, тобто до [INFO] . В позові зазначив, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2014 по справі № 127/3277/14-ц, з позивача на користь [PERSON] , стягнуто щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Також, згідно судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2021 у справі № 127/31385/21 за заявою [PERSON] , з позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.11.2021. На даний час за вказаними рішеннями суду відкрито виконавчі провадження щодо їх примусового виконання, фактичний розмір аліментів, що утримується з позивача на утримання трьох дітей, складає 75 % від усіх видів заробітку. У зв`язку із наявністю трьох виконавчих проваджень, фінансово-економічна служба військової частини, де позивач проходить військову службу та отримує грошове забезпечення, у відповідності до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» з жовтня 2022 року проводило відрахування в розмірі 16,6 % грошового забезпечення на кожного з дітей, таким чином, щоб загальний розмір утриманих з нього коштів не перевищував 50 % його заробітку. Тому, Другим відділом ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за виконавчим листом у справ № 127/26919/21 нарахував позивачу заборгованість зі сплати на користь та утримання [PERSON] аліментів за період з жовтня 2021року по квітень 2023 року в сумі 66\~279,09 грн. Тому позивач враховуючи те, що загальний розмір відрахувань з його заробітної пати (утримання) з моменту набрання законної сили рішенням суду від 17.01.2022 по справі 127/26919/21, перевищує встановлену законом верхню межу в 70 % та фактично становить 75 %, що невід`ємно впливає на його матеріальне становище, звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 02.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий\~відзив. 21.06.2023 відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказав, що наведені позивачем підстави для зменшення аліментів, як зміна обставин, які вплинули на матеріальне становище позивача, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, позивач не надав суду будь - яких доказів погіршення його матеріального стану, та доказів існуванні інших обставин, які в розумінні сімейного законодавства України є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів. Крім того, зазначив, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів ніщо не вказує на зміну відповідних обставин, передбачених ст. 192 СК України, в сторону погіршення матеріального стану позивача, та з часу ухвалення рішення суду від 17.01.2022 у справі № 127/26919/21, про стягнення з позивача на користь та утримання відповідача, жодних змін у сімейному стані позивача не відбулося, і аліменти на інших двох дітей позивача стягувалися до ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на користь відповідача. Відповідач також зазначає, що позивачем навпаки надано суду докази покращення його матеріального стану (збільшення розміру його заробітку (доходу)), що на думку відповідача є безумовною підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі. Інших заяв по суті спору матеріали цивільної справи не містять. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком відповідача по справі [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 27.07.2018 (а.с. 64). Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.09.2021 (а.с. 63). Згідно із довідкою Донецького національного університету ім. Василя Стуса від 07.06.2023 №431/06.1.1-16 [PERSON] навчається у Донецькому національному університеті ім. Василя Стуса, за спеціальністю\~052 Політологія, факультету інформаційних і прикладних технологій, на денній формі навчання, за державним замовленням, термін навчання з 15.09.2020 року до 30.06.2024 року (а.с. 62). Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2022 по справі № 127/26919/21 з позивача на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на його утримання як на повнолітню дитину, що продовжує навчання, щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 06.10.2021 і до закінчення навчання 30.06.2024, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, тобто до [INFO] . (а.с.10-13). Постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.04.2023 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 127/26919/21 виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 15.03.2022 про примусове стягнення з позивача на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на його утримання як на повнолітню дитину, що продовжує навчання, щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 06.10.2021 і до закінчення навчання 30.06.2024, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, тобто до [INFO] (а.с. 15-16). Постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.04.2023 ВП №71581685, в межах наведеного вище виконавчого провадження звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 18-19). Також, Другим відділом ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за виконавчим листом у справ № 127/26919/21 нарахував позивачу заборгованість зі сплати на користь та утримання [PERSON] аліментів в сумі 66\~579,09 грн. та відповідно до постанови від 18.04.2023 накладено арешт на кошти боржника та відповідно до повідомлення від 18.04.2023 внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників (а.с.20-24). Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2014 по справі № 127/3277/14-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2014 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 25-28). Згідно судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2021 у справі № 127/31385/21 за заявою [PERSON] , з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18.11.2021 (а.с. 29). Відповідно до довідки виданої ВЧ [NUMBER] від 12.05.2023 за № 350/180/138/1/пс, [PERSON] за період з 06.10.2021 по 30.04.2023 з належного йому грошового забезпечення було проведено утримання аліментів за виконавчим провадженням № 67998720 від 24.01.2022 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] 25 %; за виконавчим провадженням № 2/127/2130/14 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] 25 %; за виконавчим провадженням № 2/127/4493/21 від 17.01.2022 на користь та утримання [PERSON] 25 %; за виконавчим провадженням № 71581685 від 18.04.2023 на користь та утримання [PERSON] 25 %; та згідно законодавства змінено відсоток утримання з 25 % на 16,66% (а.с. 9). З довідки про грошове забезпечення виданої Військовою частиною [NUMBER] від 15.05.2023 за №350/180/576/39/пс, встановлено, що [PERSON] працює у Військовій частині [NUMBER] на посаді військовослужбовця. В період з жовтня 2021 року по квітень 2023 року [PERSON] нараховано дохід у розмірі 744\~369, 73 грн., з яких фактично отриманий дохід становить 547\~498, 83 грн. (а.с. 37). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки останній сплачує аліменти на утримання ще двох дітей, а отже розмір фактичного відрахування по сплаті аліментів на всіх дітей становить 75 % від всіх видів його доходу. Аналіз ст. 192 ЦПК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Досліджуючи таку визначену в ст. 192 СК України підставу як зміна матеріального стану позивача в сторону погіршення, на що, як на підставу для зменшення розміру аліментів посилається позивач, судом встановлено, що згідно довідки про грошове забезпечення позивача, йому, в період з жовтня 2021 року по квітень 2023 року нараховано дохід у розмірі 744\~369, 73 грн., з яких фактично отриманий дохід становить 547\~498, 83 грн. З цієї ж довідки також встановлено, що дохід позивача з травня 2022 року поступово, однак постійно збільшується. З огляду на викладене суд констатує, що доходи позивача за місцем його роботи (проходження служби) поступово та постійно зростають, а тому суд зазначає, що докази представлені позивачем, як на підставу для задоволення його вимог про зміну розміру аліментів в сторону їх зменшення навпаки вказують на обставину покращення його матеріального стану внаслідок зростання розміру його грошового утримання (забезпечення). Крім того позивач, посилаючись як на підставу своїх вимог на обставину зміни його матеріального стану внаслідок наявності боргових зобов`язань за іншими виконавчими документами, зазначив, що окрім стягнення аліментів на утримання відповідача, як повнолітнього сина, що продовжує навчання, [PERSON] згідно рішення суду від 11.03.2014, сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі частини від заробітку починаючи з 20.02.2014 і до досягнення дитиною повноліття та згідно судового наказу від 06.12.2021, сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі частини від заробітку починаючи стягнення з 18.11.2021. Поряд з цим суд акцентує увагу позивача на тому, що стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було присуджено позивачеві ще до моменту ухвалення рішення Вінницького міського суд Вінницької області від 17.01.2022, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , як на повнолітню дитину, що продовжує навчання. З огляду на викладене, суд відхиляє наведені доводи позивача, та не бере їх до уваги, оскільки суду не представлено доказів реальної зміни майнового стану позивача в сторону погіршення чи зміни його сімейного стану, внаслідок якого на утриманні позивача з`явились інші утриманці, після ухвалення про стягнення аліментів на користь відповідача. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачем, в розумінні ст. 192 СК України, не представлено доказів, які б вказували на наявність підстав для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення внаслідок зміни матеріального або сімейного стану, позивача, або погіршення стану його здоров`я. Зміна розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача в сторону їх зменшення значно погіршить матеріальний стан позивача, який 22.08.2009 втратив матір, інших джерел доходів не має та який на даний час навчається та здобуває освіту. (а.с. 63) Таким чином суд, враховуючи те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено обставину погіршення його майнового (матеріального) стану після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на користь відповідача, а докази, що долучено до матеріалів справи свідчать лише про його поліпшення суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На переконання суду троє дітей позивача повинні мати рівні права щодо належного рівня життя, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, як того вимагає ст. 8\~Закону України "Про охорону дитинства". Отже,

Outcome: dismissed