Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

1. Описова частина 21.03.2023 [PERSON] , в особі свого представника - адвоката Таргонія Вадима Миколайовича звернулась з позовом, у якому просить стягнути з АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в якості відшкодування моральної шкоди заподіяною смертю 300 000 гривень. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що 11.03.2020 на 30 км на пк.8 парної колії перегону "Михайленки -Бердичів" Козятинської дистанційної колії вантажний потяг ВЛ 80т1292 № 3156, під керуванням машиніста [PERSON] , скоїв наїзд на [PERSON] , [INFO] , який від отриманих травм помер. Вказані обставини підтверджуються постановою слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області від 29.04.2020 про закриття кримінального провадження. Машиніст [PERSON] , який керуючи потягом скоїв наїзд на [PERSON] , [INFO] перебуває у трудових відносинах з АТ "Українська залізниця" з 18.09.2007. Позивачка є особою з інвалідністю першої групи. Вона вже понад 11 років потребує постійної фізичної, моральної та матеріальної підтримки. У 2011 році позивачка втратила чоловіка і з того часу проживає сама. До втрати сина, останній двічі на день її відвідував, приносив продукти, спілкувався та забезпечував усім необхідним. У зв`язку зі смертю сина позивачка вказує, що зазнала тяжких душевних, фізичних та психічних страждань, що особливо негативно впливає на стан її здоров`я. Втрата сина викликала необхідність докладати додаткових зусиль для організації свого життя та побуту, у тому числі і в майбутньому. Крім того, страждань додає той факт, що через стан здоров`я вона не мала можливості бути присутньою на похоронах загиблого сина. Втрата сина є такою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання будуть тривати і надалі, що свідчить про їх тривалість. Крім фактичних теплих відносин із загиблим сином, слід враховувати також психофізичну природу людини, а саме те, що втрата матір`ю дитини є найтяжчою втратою. Враховуючи те, що позивачка позбавлена підтримки і допомоги від загиблого, а також те, що смерть сина повністю змінила життя позивачки у всіх сферах та зруйнувала нормальні життєві зв`язки, позивачка оцінює розмір грошового відшкодування завданої їй моральної шкоди у грошовому еквіваленті - 300 000,00 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Сімчук І.А. просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що обставини, на які посилається позивака, обґрунтовуючи моральну шкоду, є загальними абстрактними твердженнями, а не конкретними фактами, що мають відношення до справи. Представник відповідача вважає, що [PERSON] не доведено факту завдання моральних та душевних переживань, наявності втрат немайнового та майнового характеру, що настали у зв`язку з неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача, у зв`язку з чим підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Також зазначає, що з поданих документів неможливо встановити факт заподіяння шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між подією та шкодою, наявності вини чи умислу в самого потерпілого та обов`язок АТ «Укрзалізниця» відшкодовувати цю шкоду. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України щодо наявності підстав стягнення моральної шкоди в судовому порядку. Щодо витрат на правничу допомогу, представник відповідача не погоджується із заявленим у позовній заяві попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн та зазначає, що при встановленні гонорару враховується складність справи, кваліфікація, досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (а.с. 42-51). Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2023 відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Підготовче провадження закрито протокольною ухвалою суду від 16.05.2023. Представник позивачки, адвокат Таргоній В.М. у судове засідання не з`явився, на адресу суду спрямував заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача адвокат Сімчук І.А., проти позову заперечив з тих підстав, що факт смертельного травмування [PERSON] сталося з вини останнього, оскільки він допустив порушення пунктів 2.1., 2.5., 2.6, 2.20 Правил поводження громадян на залізничному транспорті. Відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки виключається за наявності умислу потерпілого. У разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, просить врахувати, що син позивачки перебував у стані тяжкого алкогольного сп`яніння та вважає в даному випадку належною компенсацією моральної шкоди 30 000 гривень. 2.Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 9, 10). Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 17). Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААА№ 082026 від 30.01.2015, [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю першої "А" групи за загальним захворюванням безтерміново(а.с. 15-16). Відповідно до акта службового розслідування аварії від 16.03.2020 - в добу 11.03.2020 о 17 год. 55 хв. на 30 км пк.8 парної колії перегону Михайленки -Бердичів локомотивна бригада в складі машиніста [PERSON] , помічника машиніста [PERSON] слідуючи п.№ 3156 локомотив ВЛ -80т № 1292 (вага 3880т, 224 вісі) побачили темний силует на колії та почали подавати сигнал великої гучності, застосували екстрене гальмування з подачею піску під колісні пари при швидкості 64 км/год. При наближенні помітили людину, яка сиділа на правій рейці, на сигнали не реагувала. Зіткнення з людиною уникнути не вдалося. Згідно довідки розшифрування швидкостемірної стрічки гальмівний шлях поїзду склав 600м. Поїзд зупинився на 30 км пк4. Після зупинки, бригада поїзду оглянувши місце випадку виявили, що людина чоловічої статі знаходиться на узбіччі без ознак життя. Про даний випадок негайно було повідомлено ДМП Бердичів, викликано швидку допомогу та поліцію. Травмований [PERSON] , [INFO] , який проживає у [ADDRESS] , працював у газконторі м. Бердичів. Доставлений в морг Бердичівського м/р відділення СМЕ. Випадок розслідував представник Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області слідчий капітан поліції Журбей В.М. В результаті аварії електровоз ВЛ 80т № 1292 не пошкоджений. Детальне встановлення причин випадку встановлюється працівниками Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області. Про надання відповідної інформації направлений лист №ПЧ-7-2/534 від 12.03.2020 начальнику Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області. Висновок комісії - вини залізниці у даному випадку не вбачається. Травмування потерпілого сталося внаслідок порушення п.2.5 "Првил безпеки громадян на залізничному транспорті України" (а.с. 66-68). Згідно висновку експерта № 63 від 12.03.2023, на підставі постанови слідчого СВ Бердичівського ГУНП в Житомирській області капітана Журбея В.М.(а.с. 60) по матеріалам досудового розслідування внесеного до ЄРДР № 12020060050000233 в приміщенні моргу Бердичівської ЦМЛ було проведено судово -медичну експертизу трупа [PERSON] . На підставі даних судово-медичної експертизи трупа [PERSON] , 1980 р.н. судово-медичний експерт [PERSON] прийшов до висновку, що серед іншого, смерть [PERSON] настала від травми із залучення декількох ділянок тіла. Тілесні ушкодження, враховуючи їх характер та розташування, виникли від дії тупих твердих предметів в результаті залізничної травми при ударі потягом. При судово-токсилогічній експертизі № 624 від 20.03.2020 (отр. вх. № 123 від 02.04.2020) у крові трупа [PERSON] , 1980 р.н. виявлений етиловий спирт у концентрації 4, 42 %, що при вжитті викликає тяжке алкогольне сп`яніння(а.с. 61-65). Відповідно до постанови слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області 29.04.20208 кримінальне провадження №12020060050000233, внесеного до ЄРДР 11.03.2020 за ч. 3 ст. 276 КК України закрито із тих підстав, що в діях машиніста потягу № [NUMBER] локомотив ВЛ 80т1292 № 1292 [PERSON] та помічника машиніста [PERSON] відсутній склад злочину щодо смертельного травмування 11.03.2020 на пк. 8 парної колії перегону "Михайленки -Бердичів" Козятинської дистанційної колії [PERSON] (а.с. 6-7). Згідно повідомлення № ЦЦТек-08/227 від 22.07.2021 локомотив ВЛ80т1292 перебуває на балансі виробничого підрозділу "Локомотивне депо Козятин" регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця". [PERSON] працює у виробничому підрозділі "Локомотивне депо Козятин" регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" на посаді машиніста електровоза з 18.09.2007 по день надання повідомлення (а.с. 8). Відповідно до письмових пояснень машиніста електровоза [PERSON] від 11.03.2020, слідуючи п. № 3156 ел-з ВЛ-80т1292 ділянка Шепетівка-Козятин, на перегоні Михайлінки-Бердичів 30 км під час сутінків він побачив темний силует, подав сигнал великої гучності та застосував екстрене гальмування з подачею піска під колісні пари. Людина, яка сиділа на правій рейці залізничної колії на сигнал не реагувала. Через велику швидкість та вагу потягу, а саме 70 км/год. зіткнення уникнути не вдалось. Після зупинки він оглянув місце зіткнення та на узбіччі виявив людину чоловічої статі без ознак життя. Доповів ДНЦ -Семикрас та ДСП Бердичів Карпачов. Зупинився на 30 км пк4 о 17-44 год. та після огляду відправився о 18-03 год.(а.с. 69). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 11.03.2020, слідуючи п. № 3156 ел-з ВЛ-80т1292 ділянка Шепетівка-Козятин, на перегоні Михайлінки-Бердичів 30 км під час сутінків він побачив темний силует, подав сигнал великої гучності. Людина, яка сиділа на правій рейці колії. Машиніст [PERSON] застосував екстрене гальмування з подачею піска під колісні пари. Через велику швидкість та вагу потягу, а саме 70 км/год зіткнення з людиною уникнути не вдалось. Після зіткнення людину було винесено на праву сторону узбіччя. Після зупинки потягу виявили, що людину чоловічої статі була без ознак життя. Машиніст [PERSON] доповів ДНЦ -Семикрас та ДСП по станції [PERSON] . Зупинився на 30 км пк4 о 17-44 год. та після огляду відправився до станції Козятин о 18-03 год (а.с. 70). Норми права, які застосував суд Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Згідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 5 вказаної статті передбачає, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до статті 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року зазначено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Відповідно до ст. 23 ЦК України, кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від майнової шкоди та розміру її відшкодування. Розмір відшкодування моральної шкоди позивачу визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, пов`язаних з противоправною поведінкою та страждань у зв`язку із пошкодженням майна, ступеня вини відповідача, який завдав шкоду. Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона має довести доказами обставини на які вона посилається, обґрунтовуючи позов. Висновки суду На підставі наявних у справі доказів судом встановлено, що смерть [PERSON] [INFO] настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, власником якого є відповідач. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Дані правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 05 червня 2019 року у справі N 466/4412/15-ц, провадження N 61-37654св18. Наявними у справі доказами не доведено, що смерть [PERSON] настала внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого. Таким чином, позивачка, як мати загиблого, має право на відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки. Суд погоджується з тим, що позивачці завдано моральну шкоду, яка викликана її хвилюваннями та моральними стражданнями, через передчасну смерть сина. Відновити становище, яке існувало до смерті сина, у житті позивачки неможливо. Разом із тим, позивачкою не надано доказів на підтвердження вказаних у позові фактичних обставин, зокрема, про її взаємовідносини із сином, доказів, що син здійснював догляд за нею. Крім того, визначаючи суму грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує, що смертельне травмування [PERSON] сталося внаслідок порушення ним пунктів 2.5 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 19 лютого 1998 року №54. Відповідно до пункту 2.5 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, пішоходам забороняється ходити по залізничних коліях та наближатися до них на відстань менше п`яти метрів. Факт порушення вказаних правил доводиться матеріалами кримінального провадження №12020060050000233 від 11.03.2020, зокрема, актом службового розслідування аварії від 11.03.2020; постановою про закриття кримінального провадження від 29.04.2020, в якій встановлено, що випадок смертельного травмування потерпілого [PERSON] стався внаслідок недотримання ним вимог пункту 2.5 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України. Крім того, відповідно до п. 2.20 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України пішоходам забороняється Знаходитись на об`єктах залізничного транспорту в стані алкогольного сп`яніння. За наявними у справі доказами [PERSON] на час травмування мав тяжкий ступінь сп`яніння, що складав 4, 42 проміле. Отже, враховуючи наведені обставини та норми матеріального права, приймаючи до уваги те, що смерть [PERSON] сталася внаслідок порушення ним Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, суд вважає, що потерпілим було допущено грубу необережність, яка сприяла виникненню шкоди. Зважаючи на ступнь вини потерпілого, розмір відшкодування моральної шкоди підлягає зменшенню. Тому, за встановлених фактичних обставин справи, суд визначає розмір моральної шкоди - 50 000 гривень, який у даному конкретному випадку відповідає принципам розумності та справедливості. Розподіл судових витрат Згідно п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору та із заявлених 300 000 гривень судом стягнуто 50 000 гривень, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам - 500 гривень.

Outcome: partial