Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

На розгляді суду перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтовує тим, що 25 вересня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3226117902/734447, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 19.04.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022р. до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 18000,00 грн. з яких: 4500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 13500,00 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за пенею. Крім того, 27 вересня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3226117902/473517, який підписано електронним підписом позичальника, який стосувався надання клієнту кредиту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. 19.04.2022р. між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 7200,00грн. з яких: 2000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за пенею. Позивач зазначив, що всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача не вчинив жодного платежу з погашення існуючих заборгованостей ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за: Кредитним договором № 3226117902/734447 у розмірі 18000,00 грн. та за кредитним договором № 3226117902/473517 у розмірі 7200,00 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у загальній сумі 25200,00грн. та понесені судові витрати, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Сизько Б.Б. скерував до суду відзив на позов у якому вказав на положення Закону України "Про електронну комерцію», погодився щодо наявності електронного підпису у наданих позивачем кредитних договорах однак вважав, що позивач не довів того факту, що саме відповідач прийняла оферту укласти ці електронні договори та те, що вказаний у договорах номер телефону [NUMBER] дійсно належить відповідачу оскільки сама відповідачка заперечує цей факт. Зазначив, що вказаний номер телефону ніяким чином не пов`язаний з відповідачем та взагалі їй невідомий і тривалий час їй належить інший номер телефону. Також зробив припущення про можливість отримання паспортних даних іншою особою з метою отримання вигоди шахрайським шляхом. Також вказав, що позичальник не зобов`язаний повертати грошові кошти, якщо він фактично не отримав їх від кредитора. Вважає додані до позовної заяви розрахунки заборгованості є лише внутрішніми документами позивача які не містять відомостей, що дають змогу перевірити факт передачі відповідачу грошових коштів та що позивач не довів обставини фактичної передачі грошових коштів відповідачу, а також обставини, які б підтверджували факт підписання вказаних у позові кредитних договорів саме відповідачем. Стверджував, що відповідач не укладала та не підписувала вищевказані кредитні договори. Надав власний розрахунок заборгованості, де зазначив, що відповідно до п. 1.2. договору № 3226117902/734447 від 25.09.21р. - кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24.10.21р., хоча у розрахунку заборгованості за цим кредитним договором, який наданий позивачем, зазначений період, за який нарахована заборгованість - з 19.04.22р. по 28.02.23р. На його думку заборгованість по відсоткам за цим кредитним договором могла бути нарахована лише за 30 днів, тобто до 24.10.21р.: 4500грн. х 2,5% х 30дн. = 3375грн., позивач протиправно та безпідставно нарахував заборгованість по відсоткам в розмірі 13500грн., оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося після 24.10.21р. Щодо нарахування відсотків по договору № 3226117902/473517 від 27.09.21р. звернув увагу, що відповідно до о п. 1.2. договору кредит надається строком на 14 днів, тобто до 10.10.21р., хоча у розрахунку заборгованості за цим кредитним договором, який наданий позивачем, зазначений період, за який нарахована заборгованість - з 19.04.22р. по 28.02.23р. Заборгованість по відсоткам за цим кредитним договором могла бути нарахована лише за 14 днів, тобто до 10.10.21р.: 2000грн. х 2,5% х 14дн. = 700грн. Позивач протиправно та безпідставно нарахував заборгованість по відсоткам в розмірі 5200грн., оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося після 10.10.21р. Уточнив, що кредити надавались на споживчі цілі, обидва кредити були споживчими, однак, на його думку, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження ознайомлення відповідача з усіма істотними умовами договорів про споживче кредитування і позивач не підтвердив, що на час укладення обох кредитних договорів діяли саме ці умови договорів про надання споживчого кредиту, а не інші. Просив задоволенні позову відмовити повністю. Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано відповідь на відзив у якому вказано, що 25 вересня 2021 року між первісним кредитором ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3226117902/734447. 27 вересня 2021 року між первісним кредитором ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3226117902/473517. Зазначив, що підписання кожного кредитного договору здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні Кредитного договору. Зазначив положення Законів України «Про електронну комерцію» та про «Про електронні документи та електронний документообіг». Вказав, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З посиланням на ЗУ «Про захист прав споживачів» нагадав про право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору. Вказав, що відповідач даним правом споживача не скористався, інших переконливих та істотних доводів щодо несправедливості умов, існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачеві не наведено. Щодо підтвердження перерахування коштів вказав, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним з ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» кредитним договором, щодо якого виник спір, оскільки не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит. Звернув увагу, що у відповідності до умов укладеного кредитного договору, кошти надавались позичальнику в безготівковій формі і відповідач, як тримач карткового рахунку на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження, або спростування факту перерахування кредитних коштів по вищенаведеному договору. Уточнив, що після отримання Відзиву на позовну заяву, звернувся до ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» з відповідним електронним запитом для отримання інформації щодо надання додаткових доказів: детального розрахунку заборгованості, доказів що підтверджують надання (перерахування) коштів та фото позичальника під час укладення кредитного договору, відповіді на які не отримав та зобов`язався при отриманні відповіді надати відповідні докази суду. Звернув увагу суду, що надані стороною відповідача розрахунки нарахування відсотків за користування кредитом надані без врахування умов кредитування у разі прострочення. Щодо нарахування процентів за користування коштів по кредитним договорам № 3226117902/734447 та №3226117902/473517 вказав, що первісними кредиторами були нараховані проценти за користування кредитом, на підставі п. 1.3. та 4.3. Кредитних договорів, в результаті чого відповідачу були нараховані проценти правомірно. Договори факторингу між позивачем та первісними кредиторами відповідають концепції правомірності правочину, а тому вказану у них заборгованість вважає підтвердженою. Вважає, що обставини, на які посилається відповідач у Відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. Вказав, що відповідач не надав до суду докази, які б мали істотне значення для вирішення справи. За таких умов просив залишити відзив відповідача без задоволення та задовольнити даний позов у повному обсязі. 07.07.2023р. за вх.. № 2508/23-Вх від представника відповідача Сизька Б.Б. до суду надійшли письмові заперечення, у яких представник вказав, що позивач не надав суду допустимих доказів на підтвердження фактичного отримання відповідачем кредитних коштів на загальну суму - 6 500,00 грн., як про це вказано у позовній заяві, оскільки не надав первині документи, зокрема: меморіальні ордери, платіжні доручення на перерахування кредитних коштів, заяви на видачу готівки. Також позивач не надав суду доказів на підтвердження прострочення виконання відповідачем зобов`язань по вищевказаним кредитним договорам. Зазначив, що первісний кредитор може відступити тільки ті права вимоги, які дійсно існують та йому належать; відступлення прав вимоги здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор на момент відступлення. Вказав, що позивач не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження існування у ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до відповідача про сплату на користь позивача заборгованості по кредитним договорам в загальній сумі 25200 грн. Позивач виконав розрахунок заборгованості по процентах, виходячи з розміру заборгованості по тілу кредитів - 6 500,00грн., який не підтверджено допустимими доказами та безпідставно застосував процентну ставку за користування кредитом в розмірі 912,5% річних після спливу строків кредитування, які встановлені кредитними договорами. Також повторно надав розрахунок заборгованості за відсотками, вказаний у відзиві на позов, де повторно зазначив, що відповідно до договору № 3226117902/734447 від 25.09.21р. - кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24.10.21р. Тому заборгованість по відсоткам за цим кредитним договором могла бути нарахована лише за 30 днів, тобто до 24.10.21р. та надав власний розрахунок заборгованості по відсоткам, відповідно до якої та становить: 4500грн. х 2,5% х 30дн. = 3375грн.Тому на думку сторони відповідача позивач протиправно та безпідставно нарахував заборгованість по відсоткам в розмірі 13500грн., оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося після 24.10.21р. Щодо розрахунку заборгованості за відсотками по договору № 3226117902/473517 від 27.09.21р вказав, що кредит надається строком на 14 днів, тобто до 10.10.21р. Тому заборгованість по відсоткам за цим кредитним договором могла бути нарахована лише за 14 днів, тобто до 10.10.21р. та надав власний розрахунок заборгованості по відсоткам, відповідно до якої та становить: 2000грн. х 2,5% х 14дн. = 700грн. Тому на думку сторони відповідача позивач протиправно та безпідставно нарахував заборгованість по відсоткам в розмірі 5200грн., оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося після 10.10.21р. Вважає, що навіть без врахування інших вказаних заперечень позивач виконав розрахунки заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом всупереч висновкам щодо застосування норм права. Тому вважає, що враховуючи недолучення позивачем до позовної заяви доказів на підтвердження фактичного отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 6 500,00грн., а також нарахування позивачем процентів за користування кредитом після спливу строків кредитування, які визначені кредитними договорами, у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід відмовити. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. 31.03.2023р. позивач звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з вказаною заявою. Ухвалю Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2023р. вказану справу передано на розгляд до Драбівського районного суду Черкаської області за підсудністю. Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 23.05.2023р. справа прийнята до розгляду, провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 31.05.2023р. від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторін. 15.06.2023р. до суду від представника [PERSON] - адвоката Сизька Б.Б. надійшов відзив на позов, який поряд з іншим, містив про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 12.07.2023р. у задоволенні даного клопотання відмовлено. 21.06.2023р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 03.07.2023р. від представника відповідача [PERSON] - адвоката Сизька Б.Б. надійшло клопотання (заява) про участь представника у судових засіданнях в режимі відеоконференції, у задоволенні якого ухвалою суду від 05.07.2023р. відмовлено. 07.07.2023р. до суду від представника відповідача надійшли вищевказані письмові заперечення. 12.07.2023р. від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів, у якому сторона позивача вказала, що зверталась до первісних кредиторів з запитом про надання додаткових доказів щодо підтвердження перерахування коштів позичальнику, на що відповідь було отримано 11.07.2023р., тому просить долучити дане клопотання з додатками, засідання проводити без участі представника позивача, позов задовольнити. 20.07.2023р. від представника відповідача до суду надійшло клопотання, у якому той просив залишити без розгляду клопотання сторони позивача про доручення доказів, оскільки такі докази подані з пропущенням процесуального стоку, а клопотання про його поновлення не надано. Також просив відмовити у задоволенні позову. Окрім того, стороною відповідача разом з відзивом на позов надіслано до суду копії документів про підтвердження особи та зміну прізвища. Відповідно додатних документів [PERSON] , [INFO] , 16.07.2022р. змінила прізвище в зв`язку з одруженням на « [PERSON] ». Таким чином на дату судового розгляду ПІБ відповідача є [PERSON] . Інших заяв, клопотань сторонами не надано. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що згідно Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3226117902/734447 від 25.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа Європейська кредитна група» та [PERSON] уклали договір про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, предметом якого є фінансовий кредит у сумі 4500,00 грн. на умовах строковості, зворотності платності, при цьому клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Умовами договору визначено, що кредит надається строк на 30 днів до 24.10.2021р. (п. 1.2 Договору). Згідно даних Розділу 1 даного договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кількість днів у розрахунковому періоді кредиту у розрахунку 2,5% на добу, тип процентної ставки: фіксована. Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної карти наданої клієнтом. Згідно положень Розділу 2 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та або пеня складають заборгованість за договором. Якщо клієнт прострочить виконання зобов`язання нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою з першого дня прострочення. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Положеннями п. 4.3 Розділу 4 Договору передбачено нарахування процентів, передбачених договором на строк, що не перевищує 90 днів, починаючи з дати прострочення, у разі неповернення клієнтом кредиту у строк, визначений п. 1.2 договору. Від імені [PERSON] вказаний договір підписаний електронним підписом R96252. Згідно додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 3226117902/734447 від 25.09.2021 - графіка платежів вбачається: дата видачі кредиту/дата платежу - 25.09.2021/24.10.2021, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, сума кредиту за договором - 4500,00, проценти за користування кредитом - 3375,00, реальна річна процентна ставка 114432,08%, загальна вартість кредиту - 7875,00. Від імені [PERSON] вказаний додаток підписаний електронним підписом R96252. Згідно доданого паспорту кредиту, підписаного від імені [PERSON] 25.09.2021 за допомогою електронного підпису R96252, тип кредиту - позика, сума кредиту - 4500,00 грн., строк кредитування - 30 днів, процентна ставка 2,50% в день, річна відсоткова ставка 912,50%, тип процентної ставки - фіксована, реальна річна процентна ставка 114432,08 відсотків річних, процентна ставка яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 2,50% в день з першого дня прострочення кредиту. Відповідно до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022р. укладеного між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор), Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а Клієнт відступити Фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання якої належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі боржників. Згідно положень копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022р., фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв вказаний реєстр прав вимоги кількістю 14361 шт., після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022р. від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей Загальна сума заборгованості складає (відомості не вказано). Згідно Витягу з Боржників до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022р., боржник [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер кредитного договору № 3226117902/734447, має заборгованість за основною сумою боргу 4500,00 грн., сума заборгованості за відсотками становить 13500,00 грн., сума заборгованості за пенею 0,00 грн., сума заборгованості разом 18000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3226117902/734447 від 25.09.2021 за період з 19.04.2022р. по 28.02.2023р. ТОВ «ФК «ЄАПБ», [PERSON] , (ІПН [NUMBER] ) станом на 19.04.2022р. має перед ТОВ «КУ «ЄКГ»: сума заборгованості разом: нараховано -18000,00, сплачено 0,00, залишок до сплати - 18000,00. Сума заборгованості за основною сумою боргу: нараховано 4500, сплачено 0,00, залишок до сплати 4500. Сума заборгованості за відсотками: нараховано 13500, сплачено 0,00, залишок до сплати 130500, що також відповідає розміру заборгованості перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за період 30.04.2022-28.02.2023. Станом на 28.02.2023р. заборгованість за кредитним договором № 3226117902/734447 від 25.09.2021 не погашена, залишок заборгованості складає 18000 грн. Згідно Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3226117902/473517 від 27.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] уклали договір про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, предметом якого є фінансовий кредит у сумі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності платності, при цьому клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Умовами договору визначено, що кредит надається строк на 14 днів до 10.10.2021р. (п. 1.2 Договору) Згідно даних Розділу 1 даного договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кількість днів у розрахунковому періоді кредиту у розрахунку 2,5% на добу, тип процентної ставки: фіксована. Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної карти наданої клієнтом. Згідно положень Розділу 2 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та або пеня складають заборгованість за договором. Якщо клієнт прострочить виконання зобов`язання нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою з першого дня прострочення. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Положеннями п. 4.3 Розділу 4 Договору передбачено нарахування процентів, передбачених договором на строк, що не перевищує 90 днів, починаючи з дати прострочення, у разі неповернення клієнтом кредиту у строк, визначений п. 1.2 договору. Від імені [PERSON] вказаний договір підписаний електронним підписом R10192. Згідно додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 3226117902/473517 від 27.09.2021 - графіка платежів вбачається: дата видачі кредиту/дата платежу - 27.09.2021/10.10.2021, кількість днів у розрахунковому періоді - 14, сума кредиту за договором - 2000,00, проценти за користування кредитом -700,00, реальна річна процентна ставка 456326,868%, загальна вартість кредиту - 2700,00. Від імені [PERSON] вказаний додаток підписаний електронним підписом R10192. Згідно доданого паспорту кредиту, підписаного від імені [PERSON] 27.09.2021 за допомогою електронного підпису R10192, тип кредиту - позика, сума кредиту - 2000,00 грн., строк кредитування - 14 днів, процентна ставка 2,50% в день, річна відсоткова ставка 912,50%, тип процентної ставки - фіксована, реальна річна процентна ставка 456326,86%, процентна ставка яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 2,50% в день з першого дня прострочення кредиту. Відповідно до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022р. укладеного між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор), Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату а Клієнт відступити Фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання якої належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі боржників. Згідно положень копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022р., фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв вказаний реєстр прав вимоги кількістю 14378 шт., після чого, з урахуванням пункту 1,2 Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022р. від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає (відомості не вказано). Згідно Витягу з Боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022р., боржник [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер кредитного договору № 3226117902/473517, має заборгованість за основною сумою боргу 2000,00 грн., сума заборгованості за відсотками становить 5200,00 грн., сума заборгованості за пенею 0,00 грн., сума заборгованості разом 7200,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3226117902/47517 від 27.09.2021 за період з 19.04.2022р. по 28.02.2023р. ТОВ «ФК «ЄАПБ», [PERSON] , ( [NUMBER] ) станом на 19.04.2022р. має перед ТОВ «ГОУФІНГОУ»: сума заборгованості разом: нараховано - 72000,00, сплачено 0,00, залишок до сплати - 7200,00. Сума заборгованості за основною сумою боргу: нараховано 2000, сплачено 0,00, залишок до сплати 2000. Сума заборгованості за відсотками: нараховано 5200, сплачено 0,00, залишок до сплати 5200, що також відповідає розміру заборгованості перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за період 30.04.2022-28.02.2023. Станом на 28.02.2023р. заборгованість за кредитним договором № 3226117902/473517 від 27.09.2021 не погашена, залишок заборгованості складає 7200 грн. Стороною позивача разом з клопотанням про долучення доказів було надано копію Інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» вих. № 207/06 від 20.06.2023р., копію розрахунку заборгованості по договору № 3226117902/734447 та копію розрахунку заборгованості по договору № 3226117902/734447, однак суд не приймає до розгляду дані докази, оскільки вони подані з порушенням процесуальних строків для їх подання та без клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав - обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 640 ЦК України). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). Згідно положень ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач підставами звернення до суду з даним позовом вказує виникнення заборгованості за кредитним договором № 3226117902/734447 від 25.09.2021 року та за кредитним договором № 3226117902/473517 від 27.09.2021 року, укладеними відповідачем з первісними кредиторами в електронній формі та підписаними одноразовими ідентифікаторами, право стягнення за якими позивач набув згідно договорів факторингу. Представник відповідач заперечив факт укладення договорів з первісними кредиторами, заперечив ознайомлення відповідача з умовами договорів на час укладення та заперечив суму нарахованої заборгованості, а також право позивача стягнути заборгованість за вказаними кредитними договорами. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Суд вертає увагу, що стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження своїх аргументів, викладених у відзиві на позов та запереченнях. Велика палата ВС у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц вказала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду від 2.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18 (п.41). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Суд не погоджується з твердженням сторони відповідача щодо неукладення вказаних кредитних договорів, зокрема з мотивів наявності іншого номеру телефону ніж той, що вказаний у кредитних договорах - [NUMBER] , оскільки дане твердження є голослівним та не підкріплене жодним доказом. У той же час, з наданих стороною позивача доказів вбачається погодження та підписання відповідачем пакетів кредитних документів шляхом накладення одноразового цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». При цьому дані позичальника, вказані у цих договорах, повністю збігаються з даними позивача, що свідчить про надання їх первісним кредиторам саме позивачем під час процедури оферти. На це факт вказує також те, що ознайомившись даним позовом відповідач не звернулась до первісних кредиторів з позовами про оскарження вищевказаних кредитних договорів. Суд не приймає припущення сторони відповідача про ймовірність вчинення дій третьою особою по заволодінню даними позивача з метою отримання матеріальних благ шахрайським способом, оскільки таке твердження є виключно припущенням та не підкріплене жодним доказом. Зокрема, відповідач не звертався до правоохоронних органів з заявами щодо скоєння відносно неї шахрайських дій, докази протилежного суду не надані. Окрім того суд зазначає, що хоча сторона відповідача й заперечує факт укладення кредитних договорів та отримання грошових коштів проте дані твердження суперечить позиції відповідача, який фактично визнає дані факти, надаючи власні розрахунки щодо заборгованості за кредитом. За таких умов суд приходить до висновку, що кредитні договори № 3226117902/734447 від 25.09.2021 року та № 3226117902/473517 від 27.09.2021 року укладені між відповідачем та первісними кредиторами ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» в електронній формі, що містять електронні підписи відповідача у виді одноразових ідентифікаторів. Тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариств за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позивачем та відповідачем не були б укладеними. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи сторони відповідача. Також суд вважає підтвердженою обставину ознайомлення відповідача про умови кредиту, оскільки такі умови вказані як у кредитних договорах № 3226117902/734447 від 25.09.2021 року та № 3226117902/473517 від 27.09.2021 року так і у паспортах кредиту, при цьому вказані документи підписані [PERSON] у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», що свідчить про ознайомлення з їх умовами у відповідності до положень ЗУ «Про споживче кредитування». Відтак у позивача виникло право вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 3226117902/734447 від 25.09.2021 року та № 3226117902/473517 від 27.09.2021 року, укладеними між відповідачем та первісними кредиторами ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ГОУФІНГОУ», право вимоги за якими позивач отримав у відповідності до договорів факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022р. та № 19042022-Г від 19.04.2022р. відповідно. Щодо розрахунку суми заборгованості суд зауважує. Відповідно до п.1.2. кредитного договору № 3226117902/734447 від 25.09.2021 року кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24.10.2021, а відповідно до п.1.2. кредитного договору № 3226117902/473517 від 27.09.2021 року кредит надається строком на 14 днів, тобто до 10.10.2021 та обидва договори містять аналогічні положення щодо того, що строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.3. обох вищевказаних договорів за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.4.3. обох вищевказаних договорів у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Сума кредиту за договором № 3226117902/734447 від 25.09.2021 року становила 4500,00 грн., а за № 3226117902/473517 від 27.09.2021 року - 2000,00 грн. Стороною відповідача не надано жодних відомостей щодо зменшення суми заборгованості, при цьому його власний розрахунок ґрунтується на сумах кредиту, вказаних стороною позивача. За сукупності вказаних умов суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим стороною позивача та відкидає такі розрахунки сторони відповідача як такі, що не відповідають умовам вказаних кредитних договорів. На підставі викладеного суд погоджується з заявленими позовними вимогами, наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 3226117902/734447 від 25.09.2021 року сумі 18000грн. та за кредитним договором № 3226117902/473517 від 27.09.2021 року у сумі 7200,00грн., а всього у сумі 25200,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, тому з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved