Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 15 лютого 2017 року Карлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 12. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, тривалий час вони проживають окремо, подружні стосунки припинено, спільне господарство не ведеться, причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та взаємне непорозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю, подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. Згоди про місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] досягнуто, він буде проживати разом з нею. Тому позивачка просила суд розірвати шлюб та визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] разом з нею. Представник позивачки [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, на позовних вимогах наполягав, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, у запропонований йому строк відзиву на позов до суду не надав. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, представник позивачки не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстрований 15 лютого 2017 року Карлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Довідкою про склад сім`ї № 78 від 12.04.2023 виданою Зачепилівською селищною радою Харківської області підтверджується, що позивачка разом з дитиною проживає окремо від відповідача в с. Чернещина Красноградського району Харківської області. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Ст. 112 СК України вказує на те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, одного з дітей. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. В силу ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їх спільне сімейне життя не склалося, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються, спільне господарство не ведеться, тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачка не очікує відшкодування понесених нею судових витрат, тому дане питання судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved