Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до Комунарського районного суду міста Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03 березня 2022 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зроблено відповідний актовий запис №214; неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з позивачем. Позов мотивує тим, що 03 березня 2022 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис № 214 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. У зв`язку з цим, в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що псторони стали чужими людьми один для одного. На теперішній час спільне господарство не ведеться. В результаті сторони втратили почуття любові один до одного. Подальше збереження шлюбу і спільне життя суперечитиме інтересам позивача та дитини, у зв`язку з чим, просить шлюб розірвати. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 18.04.2023 року справа направлена за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою суду від 28.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. 18.07.2023 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі. Вимогу про визначення місця проживання дитини з матір`ю просила залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. 18.07.2023 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110,112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу\~України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 03 березня 2022 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) актовий запис № 214, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] внаслідок реєстрації шлюбу змінив прізвище з « [PERSON] » на шлюбне прізвище « [PERSON] », що вбачається зі Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] .(а.с.3). Сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03.03.2022 року, актовий запис №32 (а.с.6). Подружжя не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до вимог\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, в сім`ї втрачено почуття любові, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3\~ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п.5 ч.1\~ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Оскільки позивачем до початку розгляду справи по суті було надано заяву про залишення вимоги про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю без розгляду, суд вважає за необхідне вказану заяву задовольнити та залишити позов [PERSON] в частині визначення місця проживання сина разом з матір`ю без розгляду. Відповідно до ч. 2 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи положення ст. ст. 141, 142 ЦПК України, ту обставину, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved