Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої доньки [PERSON] з позовом до Наталинської сільської ради про визнання за [PERSON] права власності за набувальною давністю на частину нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40,30 кв.м., площа житлових приміщень 17,9 кв.м. та визнання за [PERSON] права власності за набувальною давністю на частину нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40,30 кв.м., площа житлових приміщень 17,9 кв.м. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначила, що у листопаді 2012 року [PERSON] вселилася у квартиру на правах власника за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру позивач отримала у листопаді 2012 року від [PERSON] , який в ній мешкав до цього та також не був її власником, вселився до квартири у 1982 році в порядку надання жилої площі в новій забудові, квартиру не приватизував, оскільки остання не знаходилась у комунальній, державній або приватній власності, отже не мав на неї правовстановлюючих документів. Між позивачем та [PERSON] укладено усний договір за яким [PERSON] виїхав з квартири, а позивач вселилася, одночасно із цим, між сторонами не було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю у [PERSON] будь-яких документів, які підтверджують право власності на вказану квартиру, тобто, квартира не має власника і її власник невідомий. З метою впорядкування отримання комунальних послуг позивачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 29.11.2012 року, де позивач мешкає відкрито, постійно та безперервно по дату подачі позову. 24.11.2015 року позивача зареєстровано за адресою проживання у вказаному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] У 2015 року у віці 61 рік помер попередній мешканець квартири - [PERSON] , про що 01.12.2015 року Виконавчим комітетом Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області складено відповідний актовий запис № 46. З листопада 2012 року позивач жила та облаштовувала квартиру, що підтверджується довідкою (актом обстеження) від 12.06.2023 року, за якою [PERSON] мешкає з листопада 2012 року за адресою [ADDRESS] , крім того, разом із нею мешкають її чоловік позивача - [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO]. 21.04.2023 року позивачем отримано відповідь № 02-25/1612 Наталинської сільської ради від 21.04.2023 року, якою повідомлено, що квартира [ADDRESS] не перебуває в комунальній власності громади та не перебуває на балансі сільської ради та комунальних підприємств, замовником яких є сільська рада. Згідно відповіді на адвокатський запит КПТІ «Інвентаризатор» № 112 від 20.04.2023 року зазначено, що станом на 01.01.2013 року право власності на вказану квартиру не зареєстровано. Відомості, що вказують на особу забудовника за вказаною квартирою на приватизацію та копії документів відсутні. Відповіддю № 20-09-02349 від 02.06.2023 року Фондом державного майна України вказано, що відомості про нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] від суб`єктів управління до Фонду з метою внесення до Реєстру не надавалися. Крім того, повідомлено, що в інформаційних системах регіонального відділення відсутня інформація щодо об`єктів державної власності за вказаною квартирою. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2023 року вбачається, що відомості про право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] відсутні. Згідно технічного паспорту на квартиру в житловому будинку, квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться на 2 поверсі 2-во поверхового житлового будинку та складається із 1 кімнати житловою площею 17,9 кв.м., загальна площа квартири становить 40,30 кв.м. Позивач вважає, що він добросовісно заволодів даним майном, продовжує відкрито та безперервно володіти ним більше 10 років, тому вважає, що в нього виникло право на набуття права власності на це майно за набувальною давністю. Від представника позивача [PERSON] , [PERSON] , до суду надійшла письмова заява від 02.08.2023 року, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Від представника відповідача Наталинської сільської ради, 05.07.2023 року, надійшла письмова заява, відповідно до якої вона просить прийняти рішення без участі їх представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цивільним кодексом України. За змістом наведеної норми для набуттям права власності за набувальною давністю потрібна сукупність таких умов - володіння має бути добросовісним, тобто таким коли особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності та володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто, об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто, є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 ч. 3 ст. 344 ЦК України 2003 року); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч. 2 ст. 344 ЦК України 2003 року). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто, бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження №12-291гс18). Судом встановлено, що право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 року не зареєстровано. Відомості, що вказують на особу забудовника за вказаною квартирою на приватизацію та копії документів відсутні, що підтверджується довідкою КПТІ «Інвентаризатор» № 112 від 20.04.2023 р. (а.с. 24). Тобто даний будинок не має власника. У листопаді 2012 року [PERSON] вселилася у квартиру на правах власника за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру позивач отримала у листопаді 2012 року від [PERSON] , який в ній мешкав до цього та також не був її власником, вселився до квартири у 1982 році в порядку надання жилої площі в новій забудові, квартиру не приватизував, оскільки остання не знаходилась у комунальній, державній або приватній власності, отже не мав на неї правовстановлюючих документів. Між позивачем та [PERSON] укладено усний договір за яким [PERSON] виїхав з квартири, а позивач вселилася, одночасно із цим, між сторонами не було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю у [PERSON] будь-яких документів, які підтверджують право власності на вказану квартиру, тобто, квартира не має власника і її власник невідомий. З метою впорядкування отримання комунальних послуг позивачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 29.11.2012 року, де позивач мешкає відкрито, постійно та безперервно по дату подачі позову (а.с. 15). 24.11.2015 року позивача зареєстровано за адресою проживання у вказаному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 19). У 2015 року у віці 61 рік помер попередній мешканець квартири - [PERSON] , про що 01.12.2015 року Виконавчим комітетом Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області складено відповідний актовий запис № 46 (а.с. 18). Позивач [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 17). З листопада 2012 року позивач жила та облаштовувала квартиру, що підтверджується довідкою (актом обстеження) від 12.06.2023 року, за якою [PERSON] мешкає з листопада 2012 року за адресою [ADDRESS] , крім того, разом із нею мешкають її чоловік позивача - [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Згідно довідки виконавчого комітету Наталинської сільської ради № 1499 від 10.12.2015 року, [PERSON] проживала з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідно до відповіді № 02-25/1612 Наталинської сільської ради від 21.04.2023 року, квартира [ADDRESS] не перебуває в комунальній власності громади та не перебуває на балансі сільської ради та комунальних підприємств, замовником яких є сільська рада (а.с. 23). Відповіддю № 20-09-02349 від 02.06.2023 року Фондом державного майна України вказано, що відомості про нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] від суб`єктів управління до Фонду з метою внесення до Реєстру не надавалися. Крім того, повідомлено, що в інформаційних системах регіонального відділення відсутня інформація щодо об`єктів державної власності за вказаною квартирою (а.с. 26). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2023 року вбачається, що відомості про право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] відсутні (а.с. 27). Згідно технічного паспорту на квартиру в житловому будинку, квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться на 2 поверсі 2-во поверхового житлового будинку та складається із 1 кімнати житловою площею 17,9 кв.м., загальна площа квартири становить 40,30 кв.м. (а.с. 28-32). З 2012 року пройшло більше 10 років, коли позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє майном. Таким чином, виходячи з вище викладеного, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на частину нерухомого майна за набувальною давністю за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40,30 кв.м., площа житлових приміщень 17,9 кв.м. та визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на частину нерухомого майна за набувальною давністю за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 40,30 кв.м., площа житлових приміщень 17,9 кв.м. На підставі викладеного та

Outcome: approved