Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 24 квітня 2023 року, в якій просила суд стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років. В обґрунтування пред`явлених вимог посилалася на те, що з 1996 року по жовтень 2012 року сторони перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Наразі донька досягла повноліття та продовжує навчання в Криворізькому центрі професійної освіти металургії та машинобудування на І курсі денного відділення, строк навчання до 15 лютого 2024 року. Донька отримує стипендію в розмірі 1200 грн., що є єдиним джерелом її доходу. [PERSON] як мати намагається матеріально утримувати доньку, задовольняти її першочергові потреби. Розмір її заробітної плати складає приблизно 10\~000 грн., а тому їй самостійно складно утримувати доньку. [PERSON] , будучи батьком [PERSON] , взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка з огляду на зазначені обставини такої допомоги з боку батька потребує. Позивачеві достеменно відомо, що [PERSON] офіційно працює, має стабільний дохід приблизно в 15\~000 грн. Ухвалою суду від 09 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.16). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Позивач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалася, попередньо подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст.128 КУпАП, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , правом на участь в судовому засіданні також не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, спрямований на захист інтересів доньки, яка навчається, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/поновлення провадження у справі не вживались. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін та відсутність заперечень з боку відповідача щодо заявлених вимог, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що слідує зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 квітня 2005 року (а.с.7). Як вказувала позивач, що не оспорювалось відповідачем, сторони перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Донька сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (акт з місця мешкання від 03 квітня 2023 року, засвідчений підписами сусідів та ТОВ «Житлосервіс-КР», а.с.9). Відповідач хоча й значиться зареєстрованим за вказаною адресою, однак мешкає окремо. Згідно з довідкою №98 від 27 березня 2023 року (а.с.8), [PERSON] є студенткою Державного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти металургії та машинобудування» по спеціальності фрезерувальник, денної форми навчання, період навчання з 01 жовтня 2022 року по 15 лютого 2024 року. Наказ про зарахування №11-3-УДЗ від 01 жовтня 2022 року. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують\~навчання\~і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати\~аліментів\~(ст.ст.199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~ \~ \~ \~Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними\~навчання за будь-якою із форм;\~3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою\~повнолітню\~дитину). На цьому також акцентована увага в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та\~стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. \~ \~ \~ \~Таким чином, стягнення аліментів\~на утримання дитини, яка продовжує\~навчання,\~є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період\~навчання\~вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру\~аліментів\~суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника\~аліментів; 3) наявність у платника\~аліментів\~інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника\~аліментів\~майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем\~аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником\~аліментів\~не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір\~аліментів\~має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника\~аліментів\~у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником\~аліментів\~не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру\~аліментів\~з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру\~аліментів\~мають бути враховані вартість\~навчання,\~вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру\~аліментів\~з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні спору, суд враховує, що [PERSON] є повнолітньою, навчається за денною формою здобуття освіти, що унеможливлює її трудову діяльність поза часом навчання, і те, що батьки мають змогу утримувати її в період\~навчання,\~оскільки обоє є працездатними особами. Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітньої доньки, яка продовжує\~навчання,\~так як обов`язок по її утриманню покладається на обох батьків. \~ \~ \~ \~Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, не має інших аліментних зобов`язань, а тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Наразі [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] . Доведеність факту проживання доньки з матір`ю, що не оспорював відповідач, дає їй законне право звернутися до суду з позовом в інтересах доньки про стягнення аліментів на її утримання. Хоча й відповідно до ч.3 ст.179 СК України самостійне отримання аліментів дитиною є її правом, однак [PERSON] не зверталася до суду із відповідним позовом, направленим на його реалізацію. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу вказаної матеріальної норми слідує, що законом не встановлено мінімальної межі визначення судом аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи без визначення мінімальної межі в 50% відсотків від прожиткового мінімуму працездатної особи. Ураховуючи встановлені судом обставини, можливість надання матеріальної допомоги відповідачем його повнолітній доньці [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує такої допомоги з боку обох батьків, відсутність заперечень відповідача проти задоволення позовних вимог, дотримуючись визначеного принципу рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно. На переконання суду, стягнення аліментів в такому розмірі відповідатиме потребам [PERSON] у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу, засадам розумності, справедливості та співмірності. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Визначаючи період, в межах якого слід здійснювати стягнення аліментів, суд виходить з вимог ч.1 ст.191, ч.1 ст.199 СК України, які в сукупності встановлюють, що аліменти на повнолітніх сина/доньку, які продовжують навчання, присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та стягуються \~до досягнення 23 років, але не більше ніж до припинення навчання. Відтак, стягнення аліментів у даному випадку можливе з 24 квітня 2023 року дати подання позову, та до досягнення [PERSON] 23-річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання. Вирішуючи питання\~про розподіл\~судових витрат\~відповідно до\~ст.141\~ЦПК України,\~суд враховує,\~що на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору,\~тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved