Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

19.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні належними для неї земельними ділянками площами: 2,3240 га (кадастровий номер 6823685000:06:002:0015), та 0,8966 га (кадастровий номер 6823685000:05:003:0285) за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами Новолабунської сільської ради Шепетівського району (бувшого Полонського району) Хмельницької області, шляхом зобов`язання СВК "Лабунський" повернути їх власнику, а також скасувати державну реєстрацію договорів оренди зазначених земельних ділянок укладених 04.01.2016 року між її покійною матір`ю [PERSON] та СВК «Лабунський», зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.12.2016 року під номерами 18373381, 18375213. Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 року справа передана на розгляд судді Горщару А.Г. 20.07.2021 року вказаний суддя постановив ухвалу про відкриття провадження у даній справі, розгляд якої проводити за правилами загального позовного провадження. Цього ж дня [PERSON] також звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні належними для неї земельними ділянками площами: 2,2742 га (кадастровий номер 6823685000:06:002:0016), та 0,7827 га (кадастровий номер 6823685000:05:003:0286) за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами Новолабунської сільської ради Шепетівського району (бувшого Полонського району) Хмельницької області, шляхом зобов`язання СВК "Лабунський" повернути їх власнику, а також скасувати державну реєстрацію договорів оренди зазначених земельних ділянок укладених 04.01.2016 року між їхньою покійною матір`ю [PERSON] та СВК «Лабунський», зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.12.2016 року під номерами18371453, 18358576. Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 року справа передана на розгляд судді Горгулько Н.А. 23.07.2021 року вказана суддя постановила ухвалу про відкриття провадження у даній справі, розгляд якої проводити за правилами загального позовного провадження. 03.11.2021 року суддею Горгулько Н.А. постановлено ухвалу, якою передано дану справу на розгляд судді Горщара А.Г. в порядку статті 188 ЦПК України. Цього ж дня згідно ухвали суду під головуванням судді Горщара А.Г. вищезазначені справи об`єднані в одне провадження. Обидва позови мотивовані такими обставинами. 24.02.2021 року [PERSON] та [PERSON] набули право власності на вище згадані земельні ділянки в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Для позивачок було відомо, що за свого життя матір надавала ці земельні ділянки в оренду для СВК "Лабунський", звернувшись до якого для них було надано два примірники договорів оренди землі від 04.01.2016 року зі строком дії 10 років, ознайомившись з якими [PERSON] та [PERSON] встановили, що підписи на договорах виконані не [PERSON] , а іншою особою, зокрема кимось із посадових осіб відповідача, а тому договори оренди землі слід вважати неукладеними, а належні для позивачок земельні ділянки як такі, що знаходяться у фактичному користуванні СВК "Лабунський" без установлених законом підстав підлягають поверненню для власників зі скасуванням державної реєстрації договорів оренди. Під час підготовчого розгляду справи ухвалою суду від 12.11.2021 року за клопотанням позивачок судом призначено судово-почеркознавчу експертизу, а провадження у справі зупинено. 26.11.2021 року [PERSON] подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду в частині її незгоди з поставленим судом запитання щодо належності підписів на спірних договорах оренди землі для самої [PERSON] . [INFO] позивачка [PERSON] померла. 05.01.2022 року ухвалою Хмельницького апеляційного суду провадження у даній справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників [PERSON] 20.09.2022 року Хмельницьким апеляційним судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі та залучено до участі правонаступників померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , а постановою цього ж суду від 14.11.2022 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а оскаржувану нею ухвалу Полонського районного суду без змін, та справу повернуто до суду першої інстанції. 10.04.2023 року у зв`язку з надходженням до Полонського районного суду висновку судової експертизи провадження у справі поновлено. 27.04.2023 року від позивачів [PERSON] та [PERSON] надійшла заява про уточнення ними позовних вимог в яких названі особи просили викласти п.2 їхніх позовів у такій редакції: "скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію прав оренди та припинити права оренди з СВК "Лабунський" на земельні ділянки з кадастровими номерами 6823685000:06:002:0015 площею 2,3240 га, 6823685000:05:003:0285 площею 0,8966 га, 6823685000:06:002:0016 площею 2,2742 га, 6823685000:05:003:0286 площею 0,7827 га які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.12.2016 року. 22.05.2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання по цивільній справі, яку призначено до розгляду по суті. В ході судового розгляду позивачка [PERSON] заявлені нею позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити, пояснивши, для її матері [PERSON] належали всі вище зазначені чотири земельні ділянки. З 2010 року мати стала постійно проживати з нею в м. Полонне. Позивачці було відомо, що земельні ділянки перебували в оренді у СВК "Лабунський", за що відповідач виплачував орендну плату, котру щороку отримувала вона особисто. Після смерті матері, що мало місце 20.08.2020 року, [PERSON] та [PERSON] набули 24.02.2021 року право власності в порядку спадкування за заповітом кожна на дві земельні ділянки, а саме з кадастровими номерами 6823685000:06:002:0015 площею 2,3240 га, та 6823685000:05:003:0285 площею 0,8966 га - [PERSON] , а з кадастровими номерами 6823685000:06:002:0016 площею 2,2742 га, та 6823685000:05:003:0286 площею 0,7827 га - [PERSON] . Згодом [PERSON] звернулась до СВК "Лабунський", де отримала два примірника договорів оренди землі від 04.01.2016 року зі строком дії 10 років та при ознайомленні з їх змістом виявила, що підписи на них виконано не матір`ю, а іншою особою, зокрема на її думку кимось із посадових осіб кооперативу. Також зазначила, що на вказаних договорах в графах "Орендодавець" особисто вона підписи від себе не вчиняла, а тому чому у висновку експертизи вказано, що ці підписи виконані [PERSON] остання пояснити не змогла. Правонаступник [PERSON] в судовому засіданні позов, заявлений його матір`ю [PERSON] підтримав, пояснив, що після смерті матері він 11.10.2022 року отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві власності на дві вищевказаних земельних ділянки, що належали для [PERSON] , про те обставини укладення та підписання спірних договорів оренди для нього невідомі. Інший правонаступник [PERSON] в судові засідання не з`являвся. Керівник СВК "Лабунський" [PERSON] у поданих відзивах, додаткових поясненнях, а також представник відповідача [PERSON] в ході судового розгляду обидва позови не визнали, із мотивів, що спірні договори оренди землі від 04.01.2016 року підписані від імені орендодавця [PERSON] позивачкою [PERSON] , остання протягом 2016-2020 років особисто отримувала орендну плату, а тому для неї було достовірно відомо про наявність договірних відносин оренди, з чим вона погоджувалась. При укладенні договорів оренди надала паспорт громадянина України [PERSON] а також РНОКПП повідомивши, що матір за станом здоров`я не може з`явитись на підписання договорів, а вона здійснює за нею догляд. Оскільки згідно п. 38 спірних договорів оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони, а також реорганізація юридичної особи - орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору, а тому відсутні підстави для повернення орендованих кооперативом земельних ділянок, які раніше належали для [PERSON] . Також представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності з обґрунтуванням, що всі спірні договори оренди землі підписані [PERSON] , яка схвалювала існування договірних відносин, так як щороку отримувала оренду плату, не оспорювала даний факт, а тому перебіг строку позовної давності розпочався 04.01.2016 року та закінчився 04.01.2019 року, а вступ в спадщину не є підставою для поновлення строків позовної давності. Заслухавши позивачів, їх представника, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Встановлено, що для померлої [PERSON] відповідно до даних свідоцтв про право на спадщину за заповітом виданих 24.02.2022 року для [PERSON] та [PERSON] , державним нотаріусом Полонської державної нотаріальної контори Хмельницької області Савич Д.В., а також витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належали на праві власності земельні ділянки: площею 2,3240 га кадастровий номер 6823685000:06:002:0015, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами Новолабунської сільської ради Шепетівського району (бувшого Полонського району) Хмельницької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 111307 виданого Полонською районною державною адміністрацією та Полонським районним відділом земельних ресурсів Хмельницької області 25.06.2005 року, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Полонської РДА Хмельницької області Шпаком А.В. 23.12.2016 року, номер запису про право власності 183733143, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1136823868236; площею 0,8966 га кадастровий номер 6823685000:05:003:0285, за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами Новолабунської сільської ради Шепетівського району (бувшого Полонського району) Хмельницької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 111309 виданого Полонською районною державною адміністрацією та Полонським районним відділом земельних ресурсів Хмельницької області 25.06.2005 року, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Полонської РДА Хмельницької області Шпаком А.В. 23.12.2016 року, номер запису про право власності 183751409, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 113695768236; площею 2,2742 га кадастровий номер 6823685000:06:002:0016 за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами Новолабунської сільської ради Шепетівського району (бувшого Полонського району) Хмельницької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 111308 виданого Полонською районною державною адміністрацією та Полонським районним відділом земельних ресурсів Хмельницької області 25.06.2005 року, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Полонської РДА Хмельницької області Шпаком А.В. 23.12.2016 року, номер запису про право власності 18371389, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1136717668236; площею 0,7827 га кадастровий номер 6823685000:05:003:0286 за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами Новолабунської сільської ради Шепетівського району (бувшого Полонського району) Хмельницької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 111406 виданого Полонською районною державною адміністрацією та Полонським районним відділом земельних ресурсів Хмельницької області 25.06.2005 року, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Полонської РДА Хмельницької області Шпаком А.В. 23.12.2016 року, номер запису про право власності 18358507, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1135997968236. Наприкінці 2015 року відповідальний працівник СВК "Лабунський" за укладення договорів оренди землі [PERSON] повідомила [PERSON] про намір укладення між її матір`ю, яка на той час спільно проживала з позивачкою в м. Полонне, та кооперативом договорів оренди вищевказаних земельних ділянок належних для [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] прибула до СВК "Лабунський", де отримала від [PERSON] чотири примірники проектів договорів оренди землі для передачі їх на підпис матері. Через деякий час [PERSON] повернула зазначені договори оренди землі для відповідача на яких в графі "Орендодавець" власноручно поставила замість матері свої особисті підписи. В свою чергу працівник [PERSON] не пересвідчилась, що підписи на договорах виконанні не [PERSON] . Вказана обставина підтверджується показаннями свідка [PERSON] а також даними висновку судово-почеркознавчої експертизи від 03.04.2023 року № 2/3/23-26 № 1218-1227/23-26, згідно якої підписи від імені [PERSON] в графі "Орендодавець" в розділі "Підписи сторін" на договорах оренди землі від 04.01.2016 року без номерів, укладених між [PERSON] та СВК "Лабунський" щодо передачі в оренду земельних ділянок з кадастровими номерами 6823685000:06:002:0015, 6823685000:06:002:0016, 6823685000:05:003:0285 6823685000:05:003:0286 виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів, не [PERSON] , а самою [PERSON] . Протягом 2016-2020 років [PERSON] щорічно отримувала особисто у СВК "Лабунський" по всіх вище згаданих чотирьох договорах оренди землі орендну плату, що також підтверджується показання свідків [PERSON] , [PERSON] , даними накладних, відомостей на виплату грошей, та визнається самою позивачкою. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначені вище чотири земельні ділянки. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом виданих 24.02.2022 року державним нотаріусом Полонської державної нотаріальної контори Хмельницької області Савич Д.В., а також витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дочки померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] отримали у власність земельні ділянки з кадастровими номерами 6823685000:06:002:0015 та 6823685000:05:003:0285 - [PERSON] , а з кадастровими номерами 6823685000:06:002:0016 та 6823685000:05:003:0286 - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті син [PERSON] 11.10.2022 року отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві власності на дві вищевказаних земельних ділянки, що належали для його матері. Інший спадкоємець [PERSON] , який на день смерті [PERSON] постійно проживав з нею, а відтак на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, про те не отримав у нотаріуса відповідне свідоцтво. Вирішуючи законність позовних вимог суд виходить із такого. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, а за статтею 17 цього Закону об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, які підтверджують, що оспорювані договори оренди землі їх бувший власник [PERSON] не підписувала та, відповідно, з істотними умовами цих договорів не погоджувалась, тому такі договори не є укладеними. Зайняття земельних ділянок відповідачем слід розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на ці ділянки. У цьому випадку ефективним способом захисту права є усунення перешкод у користуванні належним майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Такі правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), а також від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97). Отже, теперешні власники (позивачі) земельних ділянок вправі захищати свої порушені права на користування земельними ділянками, спростовуючи факт укладення попереднім власником договорів оренди земельних ділянок у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельних ділянок. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 серпня 2020 у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що: «реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою площею 1,2056 га, яка розташована на території Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, реєстрація права оренди ТОВ «Міжлісся» на вищевказану земельну ділянку, коли договір оренди [PERSON] фактично не підписувала, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації договору оренди (запису про проведену державну реєстрацію), проведеної ДП «Центр державного земельного кадастру» щодо земельної ділянки площею 1,2056 га, яка належить [PERSON] та розташована на території Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Таким чином, позов правонаступників [PERSON] та [PERSON] є обгрунтованим, обрані позивачами способи захисту порушених прав являюється ефективними, забезпечать їх реальне відновлення, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому суд не погоджується із позицією представника відповідача, щодо застосування в даному випадку строку позовної давності, який розпочався 04.01.2016 року з дня коли [PERSON] особисто підписала замість [PERSON] договори оренди землі та закінчився через три роки 04.01.2019 року, а вступ у спадщину не є підставою для поновлення строків позовної давності. Як зазначалось вище, за правовою природою позов позивачів є негаторним, а тому він може бути заявлений впродовж усього часу тривання їх порушеного права як законних володільців земельних ділянок. Суд не знаходить підстав для задоволення позову заявленого [PERSON] з огляду на таке. Під час розгляду справи встановлено, що зазначена позивачка особисто підписала як орендодавець всі чотири вищезгадані договори оренди землі від 04.01.2016 року, протягом 2016-2020 років вона отримувала у СВК "Лабунський" орендну плату у розмірах встановлених договорами. За змістом пункту 6 статті 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства належить справедливість, добросовісність та розумність. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто в схожій правовій ситуації Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 за своєю суттю застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18). Установлено, що [PERSON] отримала від орендаря тексти договорів оренди землі та через деякий час повернула їх підписаними, докази, які би свідчили, що позивачка доводила зміст договорів до відома матері, не здобуті, [PERSON] особисто підписала всі чотири договори оренди землі, отримувала протягом 2016-2020 років орендну плату у орендаря як за життя матері, так і після її смерті, позивачка прийняла спадщину зареєструвала своє право власності на дві вищевказані земельні ділянки 24.02.2021 року, та 19.07.2021 року звернулась з цим позовом до суду, вказуючи про підписання договорів оренди землі не матір`ю, а іншою особою, зокрема "кимось із посадових осіб кооперату" та про порушення її прав цими правочинами. Обставини справи свідчать про недобросовісну поведінку [PERSON] , яка спочатку підписала договори оренди землі, отримувала орендну плату у розмірі, що визначені договорами, а потім пред`явила до суду даний позов, посилаючись на відсутність волевиявлення орендодавця на її укладення. Такі дії суперечать її попередній поведінці і є очевидно недобросовісними. За змістом частини третьої статті 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. За таких обставин, права [PERSON] у зв`язку з вчиненням угод щодо передачі в оренду для відповідача земельних ділянок з кадастровими номерами 6823685000:06:002:0015 та 6823685000:05:003:0285 не є порушеними, а відтак заявлений нею позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Покійною [PERSON] за подачу позову сплачено 1816 грн. судового збору, правонаступником [PERSON] сплачено за проведення судової експертизи 2265,24 грн., а всього - 4081,24 грн. Так як даний позов судом задовольняється, тому з відповідача на користь правонаступників [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню зазначені судові витрати в рівних частинах кожному. В задоволенні позову [PERSON] суд відмовляє, а відтак з неї на користь відповідача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті вартості за проведення судової експертизи в сумі 4530,48 грн.

Outcome: approved