Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

24.05.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , який проживає з позивачем. На даний час син навчається в учбовому закладі, є студентом першого курсу Навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю «Компютерна інженерія», денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, яку, як зазначає позивач вона самостійно забезпечити не може. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання дитини в розмірі частини його заробітку і до закінчення сином навчання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. 11.07.2023 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача де він зазначає, що його середньомісячна заробітна плата становить приблизно 16000 грн. відповідно до судового наказу з нього було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] та доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх його заробітку (доходу). Після досягнення повноліття сина, він сплачує аліменти на доньку у розмірі 25% від заробітної плати. Проживає в будинку 1946 року побудови де пічне опалення та холодне/гаряче водопостачання відсутнє, будинок не газифікований. Будинок потребує капітального ремонту. Також він має захворювання артроз колінного суглоба. Не відмовляться від надання допомоги але в межах його можливих можливостей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував та зазначив, що він сплачував аліменти на доньку і сина, а зараз продовжує сплачувати на доньку, працює але потребує коштів для ремонту будинку, який залишився йому в спадок та в який він переселився після розлучення, залишивши все майно позивачу. Також, йому необхідні кошти на лікування. Він не заперечує проти допомоги сину але це можливо продуктами харчування з його огороду. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Малоснітинською с/р 27.04.2004 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 30.05.2005 року Виконавчим комітетом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 12 та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15.05.2013 року Виконавчим комітетом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 11. Як вбачається з довідки виданої Малоснітинським старостинським округом виконавчого комітету Фастівської міської ради від 25.07.2023 року № 04.2-23/190, [PERSON] проживає у [ADDRESS] . У складі зареєстрованих членів сім`ї матір [PERSON] та сестра [PERSON] . Відповідно до довідки Державного університету телекомунікацій від 19.05.2023 року № 1106 [PERSON] дійсно є студентом першого курсу ОС «Бакалавр», навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю «Компютерна інженерія». Термін навчання з 19.09.2022 року по 30.06.2026 року. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частинами першою та третьою статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Задовольняючи позов частково, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, у володінні є приватний житловий будинок, суд не бере до уваги посилання відповідача про наявність тяжких захворювань так, як дані відомості не підтвердженні належними доказами. Разом з тим, суд зменшує визначений позивачем розмір аліментів з частини на 1/6 врахувавши при цьому сплату аліментів на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] в розмірі 25% від доходу відповідача. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1073,60 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial