Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

У січні 2022 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором про споживчий кредит у сумі 60113,60 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 листопада 2020 року між сторонами укладено Договір про споживчий кредит №471/0113, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти (кредит) у сумі 58500,00 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту на пізніше 11 листопада 2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, процентна ставка є фіксованою. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 975 грн. та сплату нарахованих відсотків щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2020 року. Банк зобов`язання за договором виконав, надавши обумовлену суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору, відповідач\~ належним чином свої зобов`язання з повернення коштів та відсотків за користування кредитом не виконує, у зв`язку з чим станом на 23.12.2021 року за ним утворилась заборгованість у розмірі\~ 60113,60 коп., яка складається з наступного: 50687,48 грн. заборгованість за основним боргом, 8266,63 грн. - заборгованість по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом, 489,99 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу, 290,05 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 287,62 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 91,83 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 03 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у вищезазначеній справі, призначено судове\~ засідання з викликом (повідомленням) сторін (а.с.38). Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Згідно штампу вхідної кореспонденції зазначена справа надійшла до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 31.05.2023, проте у матеріалах справи наявна довідка про те, що справа надійшла для розгляду з Балаклійського районного суду Харківської області відповідно до\~ акту приймання-передачі справ від 21.03.2023. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня\~ 2023 року для розгляду даної справи визначено суддю Оладенко О.С. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року прийнято справу до провадження та призначено до розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с.51). Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 листопада 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України»\~ особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №471/0113 (а.с.9-16). За умовами вказаного договору банк надав відповідачу кредиті кошти у сумі 58500,00 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту на пізніше 11 листопада 2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, процентна ставка є фіксованою (п.2.2., 2.4. Договору). \~ Відповідно до п.3.3.3. Договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 975 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2020 року. Відповідно до п. 4.3.2. вказаного договору, позичальник зобов`язується у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, та відшкодувати банку в повному обсязі збитки (п.4.3.3 договору). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику обумовлену договором суму кредитних коштів. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.18-28). Так, згідно наданого розрахунку заборгованості, внаслідок порушення зобов`язань станом на 23 грудня 2021 року за відповідачем утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 60113,60 коп., яка складається з наступного: 50687,48 грн. заборгованість за основним боргом, 8266,63 грн. - заборгованість по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом, 287,62 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 91,83 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 489,99 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу, 290,05 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.16-17). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд вважає, що у даних правовідносинах слід застосовувати норми Цивільного кодексу України та норми Закону України «Про споживче кредитування» оскільки між сторонами склалися правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. На підставі викладеного,\~

Outcome: approved