Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

У травні 2023 року Позивач [PERSON] звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу сторін, обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї, неможливістю подальшого збереження шлюбу, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Позивач вказує на відсутність у сторін спільних дітей. 05.07.2023 до Семенівського районного суду Полтавської області надійшла вказана цивільна справа для розгляду за підсудністю за ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.06.2023. 06.07.2023 Семенівським районним судом Полтавської області відкрито провадження у справі, ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, запропоновано відповідачеві, зокрема, повідомити суд свою позицію щодо можливості розірвання шлюбу та протягом 15\~днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі скласти відзив на позов тощо. Сторони копію ухвали суду про відкриття провадження у справі і повідомлення про судовий розгляд отримали, зокрема відповідачка особисто 18.07.2023. Відповідачка відзив на позов не складала. Клопотанням від 11.07.2023 позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Надала до суду оригінал свідоцтва про шлюб сторін. Суд встановив, що 18.06.2015 між сторонами зареєстровано шлюб. Відповідачка після реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Сторони не мають спільних дітей. Сторони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст.\~56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дітей, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено 1073,60\~грн судового збору, а відповідач визнав позов повністю, то позивачеві згідно із ч. 1 ст.\~142 ЦПК України слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 536,80 грн (1073,60\~* 50 %), а решту 536,80 грн стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved