Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] ,про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2012 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання дітей. [PERSON] , [INFO] , виповнилося 18 років, та вона на даний час продовжує навчання на І курсі на денному відділенні в Університеті митної справи та фінансів у м. Дніпро, вартість навчання 23000,00 грн. на рік, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Витрати, повязанні з навчанням, оплатою харчування, придбання одягу, проїзд до міста навчання та у зворотньому напрямку, поповнення мобільного інтернету для участі у лекціях онлайн несе вона. Зазначає, що відповідач отримує щомісяця дохід, але добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користьаліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав в розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки на його утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей. Позивач надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 1/6 частини його доходів. Третя особа в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 135 від 09 червня 2005 року. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідки Університету митної справи та фінансів від 09 травня 2023 року, [PERSON] навчається на І курсі Університету митної справи та фінансів, денної форми навчання, термін навчання до 15 липня 2026 року. Згідно договору про надання платної освітньої послуги № 773 від 07 вересня 2022 року, укладеного між Університетом митної справи та фінансів та [PERSON] для здобування вищої освіти [PERSON] , вартість навчання за 1 рік складає 23000,00 грн. Відповідно до квитанції від 12 вересня 2022 року [PERSON] сплатила 11500,00 грн. за навчання [PERSON] в Університеті митної справи. Згідно платіжної інструкції від 30 січня 2023 року [PERSON] сплатила 11500,00 грн. за навчання 2 семестр [PERSON] в Університеті митної справи. Відповідно до платіжної інструкції від 30 січня 2023 року [PERSON] сплатила 4800,00 грн. за проживання в гуртожитку [PERSON] . Згідно виконавчого листа по справі №194/1549/14-ц, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області 20 листопада 2014 року згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/6 частини всіх видів заробітку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 липня 2023 року по справі № 194/1091/23 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Судом приймається до уваги та обставина, що відповідач визнає позовні вимоги в розмірі 1/6 частини його доходів. Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] від відповідача, досягнення нею 18 років, але її вік є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він визнає позовні вимоги в 1/6 частині його доходів, що дозволяє йому утримувати свою повнолітню дочку). Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що з відповідача рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів на утримання неповнолітньої дити [PERSON] , [INFO] , та судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 липня 2023 року стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання неповнолітньої дити [PERSON] , [INFO] , відповідач позовні вимоги визнав частково, позивач зменшила свої позовні вимоги до 1/6 частини доходів відповідача, а тому,з урахуванням матерального та сімейного стану сторін, у суду є всі підстави для частково задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 07 червня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, становить 58 % заробітної плати (1/6 + 1/4 + 1/6), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial