Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

09.03.2022 року до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. На обґрунтування позову зазначив, що 08 серпня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ-21013», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «DAIHATSU TERIOS», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортний засіб «DAIHATSU TERIOS», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі №336/6772/21 від 21.09.2021 року будо визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП - [PERSON] . За результатами висновку експертного дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «DAIHATSU TERIOS», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, що сталась 08.08.2021 року становить 65 281, 76 грн. Цивільна-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована у страховій компанії ТДВ СК «Ю.Ес.Ай». Позивач звернувся до ТДВ СК «Ю.Ес.Ай» з відповідною заявою про виплату суми відшкодування, проте станом на дату подачі позову до суму жодних виплат так і не отримала. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2023 року у справі №336/1431/22 було витребувано в з П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, яка заведена після померлого, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 27 липня 2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від у справі №336/1431/22 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Положеннями ст.280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 129 Конституції України, закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст.12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне. 08 серпня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпечених транспортних засобів марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «DAIHATSU TERIOS», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортний засіб засобу «DAIHATSU TERIOS», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2021 року (справа №336/6772/21, провадження № 336/6772/21) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави розміром 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 та відповідний судовий збір. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3759 щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля «DAIHATSU TERIOS», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП, який був складений судовим експертом Філем Олегом Павловичем 22 вересня 2021 року, вартість відновлювального ремонту складає 108 450 (сто вісім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 06 копійок, вартість матеріального збитку складає 65 281 (шістдесят п`ять тисяч двісті вісімсот одну) гривню 76 копійок. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ-21013», реєстраційний номер [NUMBER] (на дату ДТП) застрахована у ТДВ «СК «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1259031. Позивач звернулась до ТДВ «СК «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповіддю вих. №51-6659 від 04.10.2021 ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» повідомило [PERSON] , що буде прийнято рішення про виплату страхового відшкодування з розмірі 37 874 (тридцять сім тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривень 79 копійок. Станом на 26.07.2023 року матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують виконання ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» обов`язку щодо виплати страхового відшкодування у розмірі відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля за вирахуванням зносу та відповідно до умов договору. Відповідно до розміщеної на веб-сайті МТСБУ інформації, з 02 серпня 2021 року страхова компанія ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» втратила статус асоційованого члена МТСБУ. При цьому, припинення ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» членства в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику). Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»). Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України). При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV, тут і далі в редакції, чинній на момент ДТП)). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи [PERSON] у спричиненні 08 серпня 2021 року дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована на час настання події у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», останнє зобов`язано відшкодувати в межах суми страхового відшкодування завдану позивачу шкоду. Відповідно до статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику). Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»). Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України). При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV, тут і далі в редакції, чинній на момент ДТП)). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи [PERSON] у спричиненні 08.08.2021 року дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на час настання події у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», останнє зобов`язано відшкодувати в межах суми страхового відшкодування завдану позивачу шкоду. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як слідує із висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3759 щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля «DAIHATSU TERIOS», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП, який був складений судовим експертом Філем Олегом Павловичем 22 вересня 2021 року, вартість відновлювального ремонту складає 108 450 (сто вісім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 06 копійок, вартість матеріального збитку складає 65 281 (шістдесят п`ять тисяч двісті вісімсот одну) гривню 76 копійок. Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність правових підстав для стягнення з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» страхового відшкодування в сумі 65 281 (шістдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 76 копійок. Окрім того, з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на користь [PERSON] підлягає стягненню 2500 гривень за автотоварознавче дослідження. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у зв`язку з задоволенням позову згідно з положеннями статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved