Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Марганецька міська рада Дніпропетровської області звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування заяви зазначає, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (актовий запис №238 від 28.03.2019 року) залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Вказана квартира, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна , належить [PERSON] на праві приватної власності. Залишену після смерті [PERSON] спадщину, у встановлений законодавством строк, ніхто не прийняв, спадкоємців за законом та заповітом у померлої немає, а тому квартира [ADDRESS] , має бути визначена в судовому порядку відумерлою спадщиною. Спадщина відкрилась [INFO] (в день смерті [PERSON] ), тобто вже 14-16 березня 2020 року року сплив один рік, що є передумовою для звернення Марганецькою міською радою Дніпропетровської області до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Просить суд визнати відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] та передати її у власність територіальній громаді в особі Марганецької міської ради. У судове засідання представники заявника не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Марганецької міської ради. Заяву підтримує в повному обсязі, на її задоволенні наполягає. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] в м. Марганець, Дніпропетровської області, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00039744365 від 19 травня 2023 р. та копією актового запису про смерть №238 від 28.03.2019 року. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №277617572 від 01.10.2021 року підтверджується право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Згідно акту про проживання від 19 січня 2021 року, голови ОСББ «Проектна 3» та довідкою про зняття з реєстрації місця проживання від 09.06.2020 р. № 15/04-1838, в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає та не зареєстрований. Крім того, згідно витягу з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 72669633 від 31.05.2023 року; витягу з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 72669627 від 31.05.2023 року ; витягу з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 72669647 від 31.05.2023 року та витягу з Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72669654 від 31.05.2023 у спадковому реєстрі інформація відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до вимог ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу). Від дня смерті [PERSON] минуло понад трьох років, але до теперішнього часу спадщину, яка відкрилась після її смерті, ніхто не прийняв. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно вимог ч.1-3 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. У заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суди повинні враховувати, що відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках. (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Наведені обставини дають суду підстави стверджувати, що спадщина після смерті [PERSON] ніким із спадкоємців не прийнята. Зважаючи на те, що після смерті [PERSON] 1 залишилось спадкове майно, яке у встановлений законом строк ніким не було прийнято, суд вважає, що заявлені вимоги про визнання спадщини відумерлою підлягають задоволенню, однак вимога про передачу у власність спадкового майна є позовною вимогою майнового характеру і не може бути розглянута судом в порядку окремого провадження, тобто в задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки заявник звільнений від сплати судового збору, згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial