Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі свого представника - адвоката Мельник О.С., звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з 08.07.2011 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу зазначає різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Шлюб має формальний характер. Шлюбні відносини між подружжям припинені, втрачено почуття любові, разом не проживають десять місяців. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між подружжям немає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено в судове засідання. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, матеріали справи містять окрему письмову заяву про задоволення позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Позивач [PERSON] виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] надав суду окрему письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 08 липня 2011 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 195. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , видане повторно 26 травня 2023 року). Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачкою змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 12.06.2023 року за подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., який позивач не просила стягувати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved