Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 01.05.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з нею. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 30.06.2022 у справі №283/918/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. У шлюбі у сторін народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, у судовому рішенні №283/918/22 не вирішено питання щодо визначення місця проживання дітей. Після розлучення позивач фактично проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] та дітьми в [ADDRESS] . Місцем реєстрації проживання [PERSON] та дітей є квартира [ADDRESS] , частка у праві власності якої належна позивачці. Однак фактично проживати у вищезазначеній квартирі разом з дітьми позивач позбавлена можливості, оскільки відповідач чинить їй у цьому перешкоди. Крім того, згоди щодо того, з ким з батьків проживатимуть діти у добровільному порядку не досягнуто. Також позивач зазначає, що відповідач непрацездатний, отримує пенсію, а вона періодично матеріально допомагає останньому. З вищезазначених підстав [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Позиція позивача та її представника. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Новицький А.Д., який діє в інтересах позивача га підставі Ордеру на надання правової допомоги серії АМ №1043036 від 25.05.2023 вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. Позиція відповідача. [PERSON] в судове засідання з`явився, частково заперечив щодо позовних вимог [PERSON] , просив у задоволенні позову в частині визначення місця проживання сина [PERSON] , 2009 року народження, відмовити у повному обсязі за безпідставністю. Щодо визначення місця проживання доньки [PERSON] , 2017 року народження, з матір`ю не заперечив. Також 24.05.2023 відповідачем подано до суду відзив, у якому останній виклав свої заперечення щодо позовних вимог [PERSON] . Зокрема, відповідач зазначив, що твердження позивача, яке стосується того, що вона разом з дітьми проживає у своєї матері по [ADDRESS] не відповідають дійсності, адже після розірвання шлюбу тривалий час сторони проживали спільно разом з дітьми по [ADDRESS] . З 14.02.2023 позивач разом з донькою [PERSON] почала проживати у своєї матері [PERSON] . При цьому син [PERSON] залишився проживати з батьком та наміру проживати з матір`ю він не виявляє. Відповідач зазначає, що не дивлячись на те, що син проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні, з [PERSON] продовжуються стягуватися аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів, визначені судовим рішенням №283/918/22. Заборгованість зі сплати аліментів у відповідача відсутня. Твердження позивача щодо надання відповідачеві матеріальної допомоги не відповідає дійсності, оскільки додані [PERSON] у якості доказу перерахування коштів документи є свідченням виключно часткового повернення суми аліментів, які стягуються з відповідача, адже має місце переплата аліментів. Крім того, на розгляді у Малинському районному суді Житомирської області перебувала цивільна справа №283/603/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на аліменти та стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного відповідач вважає, що позивачем не доведено існування причини, відповідно до якої син [PERSON] , якому через декілька місяців виповниться 14 років, повинен проживати саме з позивачкою. Позиція третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області Суханова А.В., яка діє в інтересах третьої особи на підставі Довіреності №415/03-32 від 18.05.2023, у ході судового розгляду справи висловила позицію Служби з приводу визначення місця проживання [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2017 року народження та вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] з батьком - [PERSON] , а [PERSON] з матір`ю - [PERSON] . Позиція дитини [PERSON] , 2009 року народження, висловлена ним під час судового розгляду справи. [PERSON] , допитаний у судовому засідання за клопотанням відповідача, висловив свою позицію щодо спору, який перебуває на розгляді суду. Зокрема, дитина зазначила, що зі своїм батьком він має гарні стосунки, вони підтримують один одного. З матір`ю [PERSON] не бажає спілкуватися, ігнорує її та звинувачує у руйнації сім`ї. Позиція [PERSON] є категоричною та усвідомленою. Фактичні обставини справи встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 27.07.2002 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за №4 (а.с.4). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11); [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.9); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 30.06.2022 у цивільній справі №283/918/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 01.06.2022 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.5-7). На примусове виконання рішення суду Малинським районним судом Житомирської області 11.08.2022 видано виконавчий лист №283/918/22 (а.с.23). 14.08.2022 начальником Малинського відділу ДВС у Коростенському районі Житомирської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей (а.с.20); 12.12.2022 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.21); 22.02.2023 - вимога виконавця до Головного управління ПФУ в Житомирській області про проведення утримання аліментів із пенсії [PERSON] (а.с.22). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, проведеною державним виконавцем, станом на 01.04.2023, відповідач сплачує аліменти на утримання дітей (а.с.24). Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 09.01.2004, посвідченого державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Іваненко О.М., зареєстрованого в реєстрі за №15, [PERSON] та [PERSON] в рівних долях купили квартиру [ADDRESS] (а.с.12-13). Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 328204051 від 05.04.2023 підтверджується право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на вищезазначену квартиру (а.с.15). Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 329956746 від 24.04.2023 підтверджується право часткової власності (частка у власності складає ) матері позивачки [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до довідки№51, виданої 01.03.2023 старостою Гранітненського старостинського округу О.А. Самілою, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1980 р.н., [PERSON] , 1983 р.н. та їх спільні діти: [PERSON] , 2004 р.н., [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , 2017 р.н. (а.с.16). Матеріали справи містять лист Відділення поліції №1 від 19.04.2023, з якого вбачається, що [PERSON] зверталася до поліції 09.03.2023 по факту вчинення домашнього насильства зі сторони колишнього чоловіка [PERSON] . За результатами розгляду вказаного звернення складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно [PERSON] (а.с.17). Відповідно до характеристики на [PERSON] , видану за місцем роботи 04.04.2023, за роки роботи в Коростенській дистанції колії [PERSON] зарекомендувала себе позитивно (а.с.27). Відповідно до характеристики на [PERSON] , видану за місцем проживання, остання зарекомендувала себе також позитивно (а.с.28). Згідно з психолого-педагогічною характеристикою на дитину [PERSON] від 11.04.2023, видану за підписом директора Гранітненського ліцею Малинської міської ради та класного керівника, практичного психолога, [PERSON] володіє навчальним матеріалом на початковому рівні, найяскравіше виражені спортивні здібності. Труднощі в навчанні пов`язані з недостатньо розвинутим емоційно-вольовим контролем. Впевненість у собі, вміння спілкуватися, достатній потенціал розумових здібностей, співпраця з оточуючими можуть допомогти учневі досягнути бажаного. [PERSON] властивий вияв позитивних емоцій, у нього помірний рівень спілкування з ровесниками, агресивність також помірна. [PERSON] добрий, працелюбний. Мама [PERSON] цікавиться результатами навчання та життям сина. Дитина відвідує навчальний заклад регулярно, він завжди охайний, чистий, забезпечений шкільним приладдям (а.с.18). Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААВ №719668 [PERSON] має другу групу інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС (а.с.56). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] за місцем його проживання в [ADDRESS] , умови для проживання задовільні, в будинку чисто, продукти харчування наявні в достатній кількості. З`ясовано, що [PERSON] тимчасово не працює, отримує пенсію та соціальні виплати, також має неофіційні підробітки. Для дитини створено належні умови для проживання, навчання та виховання (а.с.68). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] за місцем її проживання в [ADDRESS] , умови для проживання задовільні, в будинку чисто, затишно. Для дитини створено належні умови для проживання, навчання та виховання (а.с.69). Відповідно до психологічного висновку ММЦСС щодо визначення думки дітей стосовно їх місця проживання, в ході роботи психолога з [PERSON] встановлено, що він бажає проживати з батьком та старшим братом у будинку, де він виріс, пояснюючи це тим, що з батьком він має гарні стосунки, він допомагає батьку, вони підтримують один одного. З матір`ю [PERSON] не бажає спілкуватися, ігнорує її, звинувачує в тому, що вона кинула хворого батька та неповнолітнього сина. [PERSON] має ознаки затримки психологічного розвитку, гіперактивність, мати на даний час займається оформленням дитина на інклюзивну форму навчання. У зв`язку з наявними труднощами соціальної взаємодії та спілкування неможливо визначити думку дитини стосовно її місця проживання. Зі слів матері [PERSON] проявляє позитивні емоції до рідного батька, мати не проти його зустрічей та спілкування з донькою. З метою збереження психологічного здоров`я дітей рекомендовано [PERSON] проживати з батьком, а [PERSON] - з матір`ю, так як дитина потребує особливого догляду, уваги та підтримки (а.с.70). У висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради щодо розв`язання спору про місце проживання дитини від 12.07.2023 дійшов до переконання, що доцільно визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , 2017 року народження - разом з матір`ю [PERSON] , а дитини [PERSON] , 2009 року народження - з батьком [PERSON] (а.с.66). У ході судового розгляду справи судом було задоволено клопотання представника позивача щодо допиту свідків [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, в судове засідання свідки не з`явилися, 03.08.2023 подали до суду власноруч написані письмові пояснення. З даного приводу суд бажає зазначити, що ставиться до письмових пояснень свідків критично та не бере їх до уваги, оскільки суд не заслухав показання свідків у судовому засіданні, не встановив факти, які б надавали можливість для суду визнати їх показання належними доказами, позаяк жоден з вказаних свідків не з`явився. Мотиви та застосовані норми права. Між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дітей. При вирішенні спірних правовідносин суд застосовує норми Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України, міжнародно-правові акти, які є частиною національного законодавства, та практику ЄСПЛ. Згідно з положенням ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Згідно з ст.150 СК України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.1991, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. У п.1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції). Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» зазначено, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Європейський суд з прав людини 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України» виніс рішення, де визначив «інтереси дитини», їх місце у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справи в судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами виник щодо визначення місця проживання їх спільних дітей. Як встановлено судом, дитина [PERSON] , 2017 р.н. проживає за місцем проживання матері за адресою: [ADDRESS] у помешканні, належному матері позивача на праві спільної часткової власності. При цьому дитина має ознаки затримки психологічного розвитку та мати на даний час займається оформленням доньки на інклюзивну форму навчання. При цьому [PERSON] не заперечує щодо спілкування доньки з батьком, а [PERSON] не заперечує стосовно визначення місця проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. У ході судового розгляду справи судом здобуто докази, що [PERSON] добросовісно та відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки [PERSON] , 2017 року народження, та вважає за доцільне залишити малолітню [PERSON] на проживання з матір`ю, так як підстави для зміни місця проживання відсутні. Що стосується проживання дитини [PERSON] з одним з батьків, суд зазначає, що найкращим інтересам [PERSON] відповідатиме спільне проживання з батьком [PERSON] , від якого він отримує підтримку та має гарні стосунки, про що, власне, він самостійно зазначив під час допиту у судовому засіданні. При цьому суд враховує, що [PERSON] 16.09.2023 виповнюється 14 років і у відповідності до ч.3 ст.160 СК України він матиме право та можливість самостійно визначати з ким з батьків йому проживати. З огляду на наведене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо визначення місця проживання дітей саме з нею підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного з [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у розмірі 536,80 грн. на користь держави.

Outcome: partial