Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Великоолександрівського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше ніж п`ять років обґрунтовуючи тим, що [INFO] у віці 58 років, у м. Берислав - Бериславська центральна районна лікарня, помер співмешканець заявниці [PERSON] , про що 17.11.2021 року складено відповідний актовий запис № 331 Великоолександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Померлий постійно проживав та до дня смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок підтверджується договором купівлі-продажу № 1302 від 10.10.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184393447. З метою прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] , заявниця [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою, проте отримала письмову відмову, у якій нотаріус повідомила, що вона не є спадкоємицею за законом. При цьому нотаріус вказала, що особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини являється спадкоємцем четвертої черги, алей цей факт може бути підтверджений лише за рішенням суду. Заявниця являється спадкоємицею померлого, оскільки вона проживала з [PERSON] однією сім`єю як чоловік і дружина більше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто в силу ст.1264 ЦК України є спадкоємицею четвертої черги. Із цивільним чоловіком [PERSON] вони почали разом жити після того як він звільнився з установи виконання покарань, у 2006 році. Жодного разу стосунки вони не розривали. Всі прожиті 15 років разом, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, несли спільні витрати, доглядали за будинком, робили ремонти, сплачували комунальні послуги, жили як чоловік та дружина та вважали себе подружжям. Щодо оплати комунальних послуг, то їх сплачувала постійно заявниця із свого карткового рахунку (копії квитанцій додаються). Потребу у реєстрації шлюбу не вбачали. Їхні стосунки повністю мали характер сімейних відносин. Вони любили один одного, не сварилися, жили дружно та поважали один одного, спільно турбувалися про фінансовий стан нашої сім`ї, спільних дітей не маємо. З 2006 року вони винаймали будинки: спочатку по [ADDRESS] . У 2018 році, а саме першого вересня, вони переїхали жити у будинок [ADDRESS] . 10.10.2019 року за спільно- нажиті кошти вони купили цей будинок у його попереднього власника [PERSON] , право власності зареєстрували за [PERSON] . У листопаді 2021 року [PERSON] захворів та лікувався у стаціонарному відділенні Бериславської центральної районної лікарні. Як його дружина, заявниця піклувалася про його фізичний стан, приїжджала до нього в лікарню, купувала ліки. Як дружині померлого, особі яка з ним проживала до останнього дня його життя, їй була надана довідка про причину його смерті форми № 106/ о № 216 від 13.11.2021 року. На підстав вказаної довідки вона оформила Свідоцтво про смерть, видане 17.11.2021 року Великоолександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану серії [NUMBER] . Крім цього заявниця здійснила за свої кошти поховання [PERSON] та відбула всі обряди пов`язані з похованням. Їхні стосунки грунтувалися на повній довірі один до одного. Вона володіє всіма правовстановлюючими документами на майно, зареєстрованого за померлим, вони не приховували цих даних один від одного, вона має оригінал його особистих документів таких як військовий квиток та трудова книжка, свідоцтво про народження, паспорт, який вона віддала по смерті померлого. Таким чином, з спадкодавцем [PERSON] заявниця проживала однією сім`єю більше п`яти років, а тому має право заявляти про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення і встановити його іншим шляхом не можливо, в зв`язку з чим заявниця змушена звернутися до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити вимоги заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення вимог заяви. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дослідивши всі обставини, викладені в заяві, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку № 1302 від 10.10.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184393447. Померлий постійно проживав та до дня смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , як і сама позивач, що підтверджується копією особистого паспорта серії [NUMBER] . З метою прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] , заявниця [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою, проте отримала письмову відмову, у якій нотаріус повідомила, що вона не є спадкоємцем за законом чи заповітом. При цьому нотаріус вказала, що особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини являється спадкоємцем четвертої черги, алей цей факт може бути підтверджений лише за рішенням суду. Статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, та на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обставини проживання заявника разом із спадкодавцем підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а тому суд приходить до висновку, що заявниця [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на момент його смерті в будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснювала догляд за померлим, здійснила його поховання. Приймаючи до уваги те, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час прийняття спадщини необхідно заявниці для реалізації своїх спадкових прав, а встановити даний факт у позасудовому порядку неможливо, відповідно заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved