Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

15 травня 2023 року представник позивача АТ КБ «Глобус» - адвокат Прохоренко В.П., звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту АТ КБ «Глобус» для фізичних осіб від 04.02.2021 року в розмірі 40 771,04 грн., яка складається з: строкової заборгованості по кредиту - 6410,36 грн., простроченої заборгованості по кредиту - 20 118,32 грн., строкової заборгованості по процентам - 1294,76 грн., простроченої заборгованості по процентам - 12 947,60 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.02.2021 року між АТ «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування АТ «КБ «Глобус», шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. До того ж, у заяві-анкеті позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів, які підписано [PERSON] . Відповідно до графіка платежів, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту першого числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу 2031,44 грн. В подальшому взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконував, не здійснював погашення (повернення) грошових коштів, відповідно грубо та систематично порушував умови договору. Позивач направив вимогу про погашення заборгованості. Проте вимоги банку не були виконані, заборгованість не сплачено. У зв`язку з чим станом на 01.03.2023 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 40 771,04 грн., а саме: 6410,36 грн. - строкова заборгованість по кредиту; 20 118,32 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 1294,76 грн. - строкова заборгованість по процентам; 12947,60 грн. - прострочена заборгованість по процентам. Позивачем зазначено, що АТ КБ «Глобус», у зв`язку із поданням вказаної позовної заяви понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрати на оплату послуг з правової допомоги у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.05.2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.37). В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача - адвоката Прохоренка В.П. про розгляд справи без його участі, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.42-43). Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, відповідно до вимог п.4ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилась, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно зі статтею 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 08.08.2023 ухвалою суду постановлено про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до вимог ст. ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 04.02.2021 року між АТ «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування АТ «КБ «Глобус», шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору.(а.с.4-15). Зі змісту заяви-анкети №40791851 від 04.02.2021 та паспорту споживчого кредиту, які підписані відповідачем, убачається, що сума кредиту становить 44 647,00 коп., строк кредитування 36 місяців з 04.02.2021 року по 03.02.2024 року, пільговий період 14 місяців з 04.02.2021 року по 04.04.2022 року, комісія за управління кредитом, міс.2.9%, розмір процентної ставки річних 0.0001%, схема повернення кредиту ануїтет, реальна процентна ставка річних 43.25% (а.с.16-17). Підписанням Заяви-Анкети на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування АТ «КБ «Глобус» відповідач [PERSON] підтвердила, що на момент укладення Договору вона ознайомилась з повним текстом договору (у тому числі Тарифами), його зміст їй повністю зрозумілий, вона погоджується зі всіма умовами договору та тарифами, які є чинними на дату укладення цього Договору. Як вбачається зі змісту вказаного договору свої зобов`язання АТ «КБ «Глобус» виконав. Відповідно до п. 1.9. договору підписанням заяви-анкети на приєднання до договору, в тому числі електронному вигляді з використанням електронного підпису, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору він ознайомився з повним текстом договору з додатками (у тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору та тарифами, що є чинними на дату укладення цього договору. Умовами п. 4.1. Додатку 1 до Договору визначено зобов`язання Клієнта, зокрема: п.п. 4.1.1. використовувати споживчий кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього Договору та додатків; п.п. 4.1.2. своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим Договором (в тому числі Заявою-Анкетою на приєднання до Договору); п.п. 4.1.3. повністю повернути Банку суму отриманого споживчого кредиту не пізніше дати остаточного повернення Кредиту, яка визначена Заявою-Анкетою на приєднання до Договору та Графіком платежів. Якщо дата остаточного повернення Кредиту припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день Банку. Згідно з графіком платежів, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання Кредиту до 1 (першого) числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 2031,44 гривень. Як убачається із розрахунку заборгованості, наданого АТ «КБ «Глобус», відповідачем [PERSON] за кредитним договором №40791851 про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб від 04.02.2021 не в повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 01 березня 2023 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 40 771,04 грн. (а.с.30-33). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Згідно листа №1-227 від 13.01.2023 року АТ «КБ «Глобус» направлено вимогу до відповідача про погашення заборгованості (а.с.19). Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Згідно з ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Положеннями ст.526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно дост. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 527 ЦК Україниборжник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зіст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено положеннями статті 629 ЦК України. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Згідно розрахунку заборгованості, позивачем доведений факт наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором №40791851 від 04.02.2021 року в сумі 40 771,04 грн., яка складається з: 6410,36 грн. - строкова заборгованість по кредиту; 20 118,32 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 1294,76 грн. - строкова заборгованість по процентам; 12947,60 грн. - прострочена заборгованість по процентам (а.с.30-33). Судом встановлено, що відповідач кошти отримав, користувався ними, періодично здійснював погашення кредитної заборгованості, проте у встановлені строки не повернув кошти, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитом та відсотками, оскільки наданий розрахунок містить інформацію про розмір отриманих коштів та суму боргу, яка була не сплачена та розмір заборгованості по відсотках. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У зв`язку з наведеним суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №26 від 09.05.2023 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. (а.с.3). Крім того, позивачем понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, що підтверджується наступними доказами. 05.12.2022 між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Прохоренком В.П. укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №051222, за умовами якого сума гонорару адвоката за одну годину роботи складає 1500,00 грн. Відповідно до Акту від 10.05.2023 № 40791851 прийому-передачі послуг за договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022, складеного адвокатом Прохоренком В.П. та АТ «КБ «Глобус», адвокатом надані, а клієнтом отримані послуги (з детальним описом наданих послуги), пов`язані із представництвом інтересів клієнта у суді за позовом клієнта до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 40791851 про надання споживчого кредиту АТ КБ «Глобус» , за яким адвокатом витрачено 4 години, що становить вартістю 6000,00 грн. Грошові кошти у розмірі 6000,00 грн. сплачені банком адвокату Прохоренку В.П., що підтверджується платіжною інструкцією №2743 від 10.05.2023 (а.с.23-25,26,27). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України). Суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу доведені, ці витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. та на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved