Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Купрієнка В.С. надійшла позовна заява [PERSON] до Димерської селищної ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якій позивач з урахуванням зменшених позовних вимог просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме: частину земельної ділянки, площею 0,2086 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - 3221883201:08:133:0102, що розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме: частину земельної ділянки, площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер - 3221883201:08:133:0101, що розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батькові - [PERSON] , на праві власності належали земельні ділянки: площею 0,2086 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - 3221883201:08:133:0102 та площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер - 3221883201:08:133:0101, відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на підставі рішення Катюжанської сільської ради від 10.05.2005 року за № 136, які зареєстровані у встановленому порядку. Однак за життя він не встиг їх отримати. На початку лютого 2021 року, позивач звернувся до Державного нотаріусу Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що залишились після смерті його батька - [PERSON] . Однак, 05 лютого 2021 року він отримав від державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Дударєвої І.Ю. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з відсутністю оригіналів документів, а саме - Державних актів на вищевказані земельні ділянки, що підтверджують їх право власності спадкодавця та їх державної реєстрації у відповідних органах у встановленому законом порядку. Оскільки в позасудовому порядку успадкувати майно позивач не має можливості, тому змушений звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 01 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано від Державного нотаріусу Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Дударєва І.Ю. належним чином завірену копію спадкової справи № 281/2007, що була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 12 травня 2021 року провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 363/3187/20 за позовом [PERSON] до Катюжанської сільської ради, третя особа [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою суду від 31 січня 2023 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Димерської селищної ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 24 березня 2023 року прийнято заяву про зменшення позовних вимог у цивільній справі. Ухвалою суду від 22 травня 2023 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача адвоката Купрієнка В.С. до суду надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити на підставі наявних документах у справі. Представник Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від селищного голови Підкурганного В.В. до суду надійшло клопотання, в якому просить розглядати цивільну справу без участі представників селищної ради. Третя особа [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представникатретьої особи надійшло клопотання, в якому просить розглядати дану справу за відсутності третьої особи та її представника. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 20 травня 2010 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області, яке набрало законної сили, в цивільній справі №2-55/10 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Катюжанської сільської ради, третя особа - [PERSON] , про визнання право власності на спадкове майно, за [PERSON] , як за пережившою дружиною померлого спадкодавця, визнано право власності на 1/2 частину сумісно набутого за час шлюбу будинку по [ADDRESS] . Цим же рішенням за [PERSON] та [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , дітьми спадкодавця, визнано право власності на 1/2 будинку в рівних долях, що складає по 1/4 частині будинку по [ADDRESS] кожному. В квітні 2012 року [PERSON] подарувала свою 1/2 частину будинку [PERSON] , що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 26 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Афанасьєвою О.Ф., зареєстрованого в реєстрі за №769. Таким чином у власності [PERSON] знаходиться 1/4 частини будинку по [ADDRESS] , у власності [PERSON] знаходиться 3/4 частини будинку по [ADDRESS] . Також встановлено, що [PERSON] належали дві земельні ділянки: -для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 25 га, кадастровий номер 3221883201:08:133:0101, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №311114, виданого на підставі рішення Катюжанської сільської ради №136 від 10 травня 2005 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0105342000131; -для ведення особистого селянського господарства площею 0, 2086 га, кадастровий номер 3221883201:08:133:0102, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №311113, виданого на підставі рішення Катюжанської сільської ради №136 від 10 травня 2005 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0105342000130, які також увійшли до складу спадщини після смерті [PERSON] 06 лютого 2012 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області, яке набрало законної сили, у цивільній справі № 2-272/2012 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Катюжанської сільської ради Вишгородського району про визнання права власності, за [PERSON] в порядку спадкування за законом визнано право власності на 1/4 частину земельної ділянки, загальною площею 0,2086 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221883201:08:133:0102 та право власності на 1/4 частину земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 3221883201:08:133:0101, які розташовані по [ADDRESS] . 07 квітня 2015 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області, яке набрало законної сили, у цивільній справі №363/949/15-ц в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання право власності на 1/2 частини вказаних вище земельних ділянок згідно ст. 120 ЗК України відмовлено, в тому числі з підстав того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19.12.2022 року по цивільній справі № 363/3187/20, яке 24 січня 2023 року набрало законної сили, було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 25 га, кадастровий номер 3221883201:08:133:0101, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№311114, виданого на підставі рішення Катюжанської сільської ради № 136 від 10 травня 2005 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0105342000131. Матеріалами спадкової справи № 281/2007 підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] в передбачений законом 6-місячний строк звернулись до державної нотаріальнї контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] шляхом написання до Вишгородської нотаріальної контори у визначений законом строк заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дітей [PERSON] та [PERSON] . Тобто спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину є його діти [PERSON] та [PERSON] . Однак, 05 лютого 2021 року державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Дударєва І.Ю. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки, в зв`язку з відсутністю оригіналів державних актів на вищевказані земельні ділянки. Відповідно до ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз`яснень даних у п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження На підставі ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При чому спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Разом з тим, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Разом з тим, ст.126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. За ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Згідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладене, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом позивач набув право власності на частину земельної ділянки, площею 0,2086 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - 3221883201:08:133:0102, що розташована по [ADDRESS] , та на частину земельної ділянки, площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер - 3221883201:08:133:0101, що розташована по [ADDRESS] , які належали його померлому батькові [PERSON] . Таким чином, заявлене позивачем право підлягає захистові, а пред`явлений позов задоволенню.

Outcome: approved