Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (далі ПрАТ «Страхова компанія «Уніка») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.04.2019 року близько 08 години 10 хвилин в м. Ізмаїлі Одеської області водій [PERSON] керувала технічно справним автомобілем «Smart», номерний знак [NUMBER] і, рухаючись по вул. Телеграфній в напрямку вул. Українська в м. Ізмаїлі Одеської області порушила пункти 12.3, 13.1, 14.6 Правил дорожнього руху, виїхавши на нерегульоване перехрестя вулиці Телеграфна та вул. Першотравнева, почала маневр обгону велосипедиста [PERSON] , яка рухалась на велосипеді «Mars» в попутному напрямку та подавала рукою сигнал повороту ліворуч, не витримала безпечний інтервал та здійснила наїзд на неї. Внаслідок наїзду [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 11 та 12 ребр, саден на задній поверхні лівого передпліччя в середній третині, саден на задній поверхні лівого передпліччя в середній третині, двох синців на передній лівій поверхні колінного суглобу, підшкірної гематоми лівої лобної-скроневої області, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №145 від 31.05.2019 року. 08.04.2019 року о 09 годині 20 хвилин [PERSON] була госпіталізована до КНП «ІМЦЛ», де знаходилась на стаціонарному лікуванні до 25.04.2019 року, а потім на амбулаторному лікуванні до 20.05.2019 року, тобто 41 день, що підтверджується листком непрацездатності серії АДЦ №806277. Витати на лікування склали 8193,42 грн., що підтверджується: квитанціями №1 від 13.05.2019 року на суму 700 грн. та №113 від 10.04.2019 року на суму 1500 грн., чеками №0000166974 від 08.04.2019 року на 176,9 грн.; №0020 від 08.04.2019 року на 981,1 грн.; №15795 від 08.04.2019 року на 531,87 грн.; №16082 від 10.04.2019 року на 600 грн.; №15293 від 10.04.2019 року на 23 грн.; №16223 від 11.04.2019 року на 6 грн.; №167497 від 11.04.2019 року на 197,9 грн.; №0027 від 11.04.2019 року на 356,75 грн.; №15503 вiд 12.04.2019 року на 508 грн.; №16677 від 12.04.2019 року на 35,5 грн.; №16318 вiд 12.04.2019 року на 135 грн.; №0081 від 12.04.2019 року на 79,9 грн.; №16546 від 14.04.2019 року на 500 грн.; №15796 від 14.04.2019 року на 97 грн.; №16427 від 13.04.2019 року на 435 грн.; № 16344 від 19.04.2019 року на 361,75 грн.; №17129 від 18.04.2019 року на 59,64 грн.; №21847 від 16.04.2019 року на 66,03 грн.; №15959 від 16.04.2019 року на 50 грн.; №0033 від 17.04.2019 року на 35,7 грн.; No15140 від 09.04.2019 року на 589 грн.; №185440 від 09.04.2019 року на 79,68 грн.; №0022 від 09.04.2019 року на 5,5 грн.; №0018 від 13.04.2019 року на 82,2 грн., які додаються. Також злочином позивачці заподіяно моральну шкоду, яка в полягає в фізичному болі та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Майже півтора місяця вона нічого не могла робити, в неї постійно боліла голова, дихати було важко, хоча лікарняний було закрито. До того ж, відповідачка навіть не вибачилася за заподіяну шкоду. Позивачці довелося витратити багато особистого часу на допити в поліції, проведення оглядів, слідчих експериментів, який вона могла витратити на вирішення більш приємних справ. Позивачка вважає, що [PERSON] повинна компенсувати їй не менше 20 000 грн. за заподіяну моральну шкоду, за декілька місяців фізичних та душевних страждань. Відповідачка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність в ПРАТ «СК «УНІКА», що підтверджується полісом страхування №AM/5453926 від 05.11.2018 року. Ізмаїльським міськрайонним судом розглянута справа №946/8306/19 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 с. 286 КК України. Ухвалою від 16.05.2022 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, а цивільний позов залишено без розгляду у зв`язку із закриттям кримінального провадження. З огляду на викладене, позивачка просить суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на свою користь 8193,42 грн. шкоди, заподіяної здоров`ю та 409,67 грн. моральної шкоди, стягнути з [PERSON] на свою користь 20\~000 грн. моральної шкоди, стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~400,00 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Міркун С.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки адвокат Янковський В.Й. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. 05.12.2022 року відповідачка надала суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що моральна шкода позивачці повинна бути сплачена ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» в розмірі діючих норм і додаткове стягнення з неї на користь позивачки моральної шкоди є безпідставним. Крім того, надані докази витрат на професійну правничу допомогу свідчать про участь адвоката в досудовому провадженні і не підтверджує понесені затрати в зв`язку з підготовкою і складанням позовної заяви (а.с.56). Представник ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надав. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Вислухавши позивачку та її представника, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода заподіяна майну фізичної особи неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що 08.04.2019 року близько 08 години 10 хвилин в м. Ізмаїлі Одеської області водій [PERSON] керувала технічно справним автомобілем «Smart», номерний знак [NUMBER] і, рухаючись по вул. Телеграфній в напрямку вул. Українська в м. Ізмаїлі Одеської області порушила пункти 12.3, 13.1, 14.6 Правил дорожнього руху, виїхавши на нерегульоване перехрестя вулиці Телеграфна та вул. Першотравнева, почала маневр обгону велосипедиста [PERSON] , яка рухалась на велосипеді «Mars» в попутному напрямку та подавала рукою сигнал повороту ліворуч, не витримала безпечний інтервал та здійснила наїзд на неї. Внаслідок наїзду [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 11 та 12 ребр, саден на задньої поверхні лівого передпліччя в середній третині, саден на задньої поверхні лівого передпліччя в середній третині, двох синців на передній лівій поверхні колінного суглобу, підшкірної гематоми лівої лобної-скроневої області, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Дані обставини встановлені ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2022 року, якою звільнено [PERSON] , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019 року за №12019160150000788, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням [PERSON] від кримінальної відповідальності (а.с.10-11). Ухвала суду набрала законної чинності 24.05.2022 року. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2022 року цивільний позов потерпілої [PERSON] по кримінальній справі №946/8306/19 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, залишено без розгляду у зв`язку з закриттям кримінального провадження (а.с.12). Отже, судом встановлено, що із вини [PERSON] сталася ДТП, в результаті якої заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості [PERSON] . [PERSON] була госпіталізована до КНП «ІМЦЛ», де знаходилась на стаціонарному лікуванні до 25.04.2019 року, а потім на амбулаторному лікуванні до 20.05.2019 року, тобто 41 день, що підтверджується листком непрацездатності серії АДЦ №806277 (а.с.28). Відповідно до наданих суду квитанцій витати [PERSON] на лікування склали 8193,42 грн., що підтверджується: квитанціями №1 від 13.05.2019 року на суму 700 грн. та №113 від 10.04.2019 року на суму 1500 грн., чеками №0000166974 від 08.04.2019 року на 176,9 грн.; №0020 від 08.04.2019 року на 981,1 грн.; №15795 від 08.04.2019 року на 531,87 грн.; №16082 від 10.04.2019 року на 600 грн.; №15293 від 10.04.2019 року на 23 грн.; №16223 від 11.04.2019 року на 6 грн.; №167497 від 11.04.2019 року на 197,9 грн.; №0027 від 11.04.2019 року на 356,75 грн.; №15503 вiд 12.04.2019 року на 508 грн.; №16677 від 12.04.2019 року на 35,5 грн.; №16318 вiд 12.04.2019 року на 135 грн.; №0081 від 12.04.2019 року на 79,9 грн.; №16546 від 14.04.2019 року на 500 грн.; №15796 від 14.04.2019 року на 97 грн.; №16427 від 13.04.2019 року на 435 грн.; № 16344 від 19.04.2019 року на 361,75 грн.; №17129 від 18.04.2019 року на 59,64 грн.; №21847 від 16.04.2019 року на 66,03 грн.; №15959 від 16.04.2019 року на 50 грн.; №0033 від 17.04.2019 року на 35,7 грн.; No15140 від 09.04.2019 року на 589 грн.; №185440 від 09.04.2019 року на 79,68 грн.; №0022 від 09.04.2019 року на 5,5 грн.; №0018 від 13.04.2019 року на 82,20 грн. (а.с.29-34). Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як вбачається зі ст.317 ЦК України за змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля «Smart», номерний знак [NUMBER] (а.с.42). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ПрАТ «СК «УНІКА» за Полісом №АМ/5453926 обов`язкового\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.11.2018 року, відповідно до якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200\~000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 100\~000,00 грн., розмір франшизи - 1\~000,00 грн. (а.с.41). Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування», серед обов`язків страховика визначено, шо при настанні страхового випадку він має здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. За змістом ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36 згаданого закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Доказів сплати страхового відшкодування позивачці ПрАТ «СК «Уніка» суду не надано. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Згідно з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди з ПрАТ «СК «УНІКА» підлягає задоволенню та з ПрАТ «СК «УНІКА» підлягає стягненню на користь [PERSON] сума матеріальної шкоди у розмірі 8193,42 грн. Що стосується вимог щодо стягнення моральної шкоди на користь [PERSON] з ПрАТ «СК «УНІКА» у розмірі 409,67 грн. та з [PERSON] у розмірі 20\~000 грн., суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає \~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 1 ст. 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених\~підпунктами "г"\~і\~"ґ"\~пункту 41.1 та\~підпунктом "в"\~пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. №5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи факт заподіяння позивачці моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням її здоров`я, протиправність дій відповідачки [PERSON] , причинний зв`язок між такими діями та їх наслідками, вину відповідачки [PERSON] в завданні моральної шкоди, суд приходить до висновку, щодо необхідності стягнення з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь [PERSON] суму моральної шкоди у розмірі 409,67 грн. (5% від 8193,42 грн.) та з [PERSON] на користь позивачки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості у відшкодування моральної шкоди грошової компенсації в сумі 8 000,00 грн. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Міркун С.М. надав правову допомогу позивачці, що підтверджується ордером серії ОД №643768 від 22.04.2019 року (а.с.43), договором про надання професійної правничої допомоги від 22.04.2019 року (а.с.37), актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.12.2022 року (а.с.62). Позивачка [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5400,00 грн. На підтвердження витраченої суми, позивачкою та її представником надано суду квитанцію від 22.04.2019 року (а.с.40). Оскільки судові витрати у сумі 5400,00 грн. підтверджені належними та допустимими доказами, є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідачів на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5400,00 грн. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення на користь [PERSON] з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» суми матеріальної шкоди у розмірі 8193,42 грн. та суми моральної шкоди у розмірі 409,67 грн., та з [PERSON] суми моральної шкоди у розмірі 8\~000 грн. підлягають задоволенню. Також, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5400,00 грн., у рівних частинах, а саме, по 2700,00 грн. з кожного. Згідно з ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог, що становить суму у розмірі 992,40 грн., по 496,20 грн. з кожного.

Outcome: partial