Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

У серпні 2022 року, позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування суми франшизи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 12.08.2021 о 07 год. 30 хв. У м. Києві на вул. Максимовича, 28 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю: транспортного засобу «Honda CR-V» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen Polo» державний реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2021 [PERSON] визнано винним у порушенні вимог ПДР України, що стало причиною виникнення зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Polo» державний реєстраційний № [NUMBER] застрахована за полісом ТДВ СК «Альфа-Гарант». Власником транспортного засобу «Honda CR-V» державний реєстраційний номер [NUMBER] було повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди, надано, зокрема, заяву про страхове відшкодування. ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено страхове відшкодування за врахуванням франшизи. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму розміру франшизи в розмірі 2600,00 грн, судовий збір 992,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 300,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.08.2021 [PERSON] о 07 год. 30 хв у м. Києві на вул. М. Максимовича, 28, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Polo» державний реєстраційний № [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Honda CR-V» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2021 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. в дохід держави. Частиною 6 статті 83 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Polo» державний реєстраційний № [NUMBER] застрахована за полісом ТДВ СК «Альфа-Гарант», що підтверджується витягом з Централізованої бази даних Моторного транспортного страхового бюро України на дату 12.08.2021 відповідно до даного полісу франшиза, на яку зменшується страхове відшкодування, становить 2600,00 грн., що підтверджується листом ТДА СК «Альфа-Гарант» щодо розміру франшизи. Власником транспортного засобу «Honda CR-V» державний реєстраційний номер [NUMBER] було повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди, надано, заяву про страхове відшкодування, перелік необхідних документів для здійснення виплати страхового відшкодування. Окрім того, було надано представнику ТДВ СК «Альфа-Гарант» пошкоджений транспортний засіб «Honda CR-V» державний реєстраційний номер [NUMBER] , для огляду. Таким чином, з боку [PERSON] було виконано всі покладені на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язки. Внаслідок чого ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено страхове відшкодування за врахуванням франшизи. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з п. 22.1ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно до статті 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. 06.12.2021 позивач звертався письмово до [PERSON] з вимогою про відшкодування франшизи, проте відповідач у досудовому порядку зобов`язання не виконав, докази на спростування викладене, відповідачем до суду не надано. На підставі викладеного, враховуючи те, що розмір франшизи в сумі 2600,00 гривень не відшкодований страхувальником (відповідачем), вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Надання правової допомоги позивачу підтверджується договором про надання правової допомоги № 01Б-1/266 від 22.11.2021, додатковою угодою № 1 від 22.11.2021, розрахунком № 1 від 10.08.2022, рахунком № 17.08 від 11.08.2022, актом виконаних робіт № 17.08 від 18.08.2022, квитанцією №ПН3189608 від 18.08.2022 на суму 3000,00 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 992,40 грн. Таким чином, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved