Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, 11 січня 2020 року між ТОВ «Будинок комфорту» та [PERSON] було укладено Договір №1144200111002 оренди майна, строком 18 місяців, загальна вартість об`єкту оренди становить 32\~922,00 грн., а щомісячний платіж 1829,00 грн.. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове володіння та користування майно, а саме майно Game/cons PlayStation 4 Pro 1Tb Black (Fornite), з наступним переходом права власності на такий об`єкт на умовах визначених договором, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Свої зобов`язання за договором, товариство виконало. На виконання вищевказаних умов Договору та додатків до нього, між Позивачем та Відповідачем було укладено Акт № 1144200111002 приймання-передачі товару від 11.01.2020 р. до Договору № 1144200111002 оренди майна з правом викупу від 11.01.2020 р. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконує умови договору №1144200111002 оренди майна з правом викупу, у орендаря утворилась заборгованість в розмірі 146 499,00 грн.. На підставі вищезазначеного позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором №1144200111002 оренди майна з правом викупу від 11.01.2020 року у розмірі 146\~499,00 грн. та судовий збір в розмірі 2481 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 січня 2023 року відкрито провадження по справі та розгляд справи призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання 19.04.2023 представник ТОВ «Будинок комфорту» не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалу про відкриття, позовну заяву та додатки відповідачу було направлено. Про розгляд справи відповідача також повідомлено шляхом розміщення оголошення на сайті суду. На час прийняття судом рішення, відповідач письмовий відзив не подав, причини неможливості подати також суду не повідомив. Жодних клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України). Відповідно до вимог ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ста. 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. При розгляді справи судом встановлено, що 11 січня 2020 року між ТОВ «Будинок комфорту» та [PERSON] було укладено Договір №1144200111002 оренди майна, строком 18 місяців, загальна вартість об`єкту оренди становить 32\~922,00 грн., а щомісячний платіж 1829,00 грн.. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове володіння та користування майно, а саме майно Game/cons PlayStation 4 Pro 1Tb Black (Fornite), з наступним переходом права власності на такий об`єкт на умовах визначених договором, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Свої зобов`язання за договором, товариство виконало. На виконання вищевказаних умов Договору та додатків до нього, між Позивачем та Відповідачем було укладено Акт № 1144200111002 приймання-передачі товару від 11.01.2020 р. до Договору № 1144200111002 оренди майна з правом викупу від 11.01.2020 р. Відповідно до договору, орендодавець зобов`язується передати орендарю об`єкт оренди протягом 5 ти робочих днів з дати підписання договору, за актом приймання-передачі, за товарно-транспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування, тощо. У відповідності до договору та пункту 5.1 Правил надання майна в оренду, сторони погодили, що сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, надав відповідачу у строкове платне володіння та користування майно (об`єкт оренди). Відповідно до пункту 8.4. договору, за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми оренди за цим договором. Згідно до п. 8.1. розділу 8 Договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За прострочення орендних платежів Орендар зобов`язується сплатити на користь Орендодавця штраф у сумі 75,00 (сімдесят п`ять) гривень за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми оренди за . цим Договором (п. 8.4. розділу 8 Договору). Відповідно до п. 8.5. розділу 8 Договору, у разі нездійснення оплати Орендарем орендної плати протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з моменту останнього платежу або укладання Договору (залежно від того, що настане раніше), Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір, повідомивши Орендаря за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі Орендар має право вимагати сплати вже нарахованої Орендної плати та додаткової сплати штрафу Орендарем у розмірі 50% від вартості Об`єкта оренди, визначеною відповідно до п. 1.3. цього Договору. Згідно п. 8.7. розділу 1 Договору, у випадках, визначених у п. 6.1.2. цього Договору, Орендодавець повинен повідомити Орендаря про розірвання Договору за 15 днів до фактичної дати такого розірвання. В такому випадку нарахування орендної плати не здійснюється та Орендар зобов`язаний сплатити Орендну плату за весь період фактичного використання Об`єкта оренди з урахуванням п. 5.2. цього Договору та викупити Об`єкт оренди. Як зазначається вище, Відповідач отримав від Позивача на умовах оренди у строкове володіння та користування майно, при цьому, Відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно, до 11 числа кожного місяця протягом 18 місяців з дня укладання Договору, здійснювати виплату орендної плати у сумі 1829,00 грн. Водночас з цим, Відповідач, станом на теперішній час, не виконує свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості Відповідача перед Позивачем у сумі 146499,00 грн, що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України (ч. 2 cт. 509 ЦК України). Відповідно до вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до статті 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Таким чином, договір оренди майна з правом викупу є комбінованим договором, та до набуття права власності на майно орендарем, до спірних правовідносин застосовуються норми, що регулюють правовідносини за договором оренди. Згідно із статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Згідно положень частини другої статті 782 ЦК України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Згідно із частинами 1, 5 статті 762 ЦК України за оренду майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частинами 1, 3 статті 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару. Частиною першою статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач приведені позивачем обставини не спростував, доказів належного виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем за умовами договору оренди не надав, як і не надав доказів існування заборгованості у меншому розмірі чи відсутність підстав для сплати штрафів та пені. Враховуючи зазначене суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, а відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість, яка утворилась, а саме 146\~499,00 грн. З урахуванням задоволення позову, на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved