Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» (м.\~Київ,\~вул.\~Грушевського,\~буд 1Д) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 29.04.2014 року звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 29.04.2014 року. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Відповідно до вказаної заяви позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначена в довідці. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 29000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Договору передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Позичальник повинен надавати банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У зв?язку з зазначеними порушеннями зобов?язань за кредитним договором, відповідач станом на 13.02.2023 року має заборгованість 37761,75 грн., яка складається з наступного: 30890,43 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6871,32 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Просять стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 37761,75 грн. та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.05.2023 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідачем 16.06.2023 року подано до суду відзив (заява-повідомлення-вимога про зміну правового статусу та поновлення і забезпечення невід`ємних і гарантованих прав людини і громадянина) ) на позовну заяву в якій останній зазначає, що юридичною особою приватного права АТ «Приватбанк» не було надано фотокопії ліцензії про кредитування населення , відсутній належним чином складений договір, інше, надано в якості доказу боргу не оформлено належним чином і не завірено і стосується фізичної особи, а не людини і громадянина. Його було введено в оману щодо обставин які мають істотне значення і такий правочин визнається судом недійсним. Це є порушенням публічного порядку, що також робить правочин нікчемним. Поновлення його правового статусу людини і громадянина означає зміну правовідносин, що також є підставою для визнання правочину недійсним. Оскільки людині і громадянин є власник, вигодонабувач і кредитор, то зобов`язання припиняються поєднанням боржника і кредитора в одній особі. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 29.04.2014 року звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 29.04.2014 року. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Відповідно до вказаної заяви позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначена в довідці. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 29000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Договору передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Позичальник повинен надавати банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості, а тому станом на 13.02.2023 року має заборгованість 37761,75 грн., яка складається з наступного: 30890,43 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6871,32 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається із виписки за договором № б/н за період з 29.04.2014 року по 15.02.2023 року, [PERSON] постійно користувався кредитною карткою, а тому погодився з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідачем не доведено та не надано доказів невідповідності та недійсності даного правочину, а тому посилання його на те, що його було введено в оману щодо обставин які мають істотне значення і такий правочин визнається судом недійсним, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до витягу з Державного реєстру банків, акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», зареєстрований у державному реєстрі банків, та має статус чинної банківської ліцензії. Приписами\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем до суду надано розрахунок заборгованості, який ніким не спростований, а тому суд приймає даний розрахунок за належний доказ у даній справі. Відповідачем не надано доказів сплати коштів за кредитними зобов`язаннями. Оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~до задоволення.\~До стягнення\~з відповідача\~підлягає заборгованість\~за кредитом\~в сумі\~37761,75\~ грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, згідно із ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.\~\~\~\~ Також, до стягнення з відповідача в силу вимог ст.\~141\~ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2684 грн., оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено платіжним дорученням від 23.02.2023.

Outcome: approved