Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

17 лютого 2023 року до суду надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з вимогою про стягнення з [PERSON] збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 72 760,00 грн. Позов мотивовано тим, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання біоресурсів на території Тульчинського району, в ході якої встановлено, що громадянином [PERSON] , жителем с. Новоселівка Тульчинського району Вінницької області здійснено грубе порушення правил рибальства, незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме: риби виду товсто лоб в кількості 20 шт., забороненими знаряддями лову, а саме сіткою розміром вічка 75*75 висотою 4 м, довжиною 70 м на Ладижинському водосховищі річки Південний Буг в районі с. Новоселівка, Тульчинського району Вінницької області, що є порушенням ст.17,27,52-1 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства». На основі даних результатів перевірки складено Протокол про адміністративне правопорушення № 014442 від 08.12.2021 року. Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 19.01.2022 року по справі № 930/2974/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вказані дії (використання заборонених знарядь лову) є порушенням ст.ст.17,27,52-1 Закону України "Про тваринний світ", та п.3.14, п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року. Своїми діями, внаслідок здійснення вилову риби забороненим знаряддям лову, відповідач наніс державі збитків, на суму 72 760 (сімдесят дві тисячі сімсот шістдесят) грн. 00 коп. Розрахунок шкоди заподіяної державі здійснено у відповідності до Постанови КМ України від 21 листопада 2011 р. № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів". Відповідачу була направлена претензія щодо добровільної сплати суми збитків, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 15.08.2022 року. Оскільки, добровільно вказану суму збитків, що становить 72 760,00 гривень відповідач не відшкодовує, виникла необхідність стягнення вказаної суми у судовому порядку, а тому й було заявлено даний позов. Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. Ухвалою суду від 20.06.2023 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою суду від 10.07.2023 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про проведення розгляду цивільної справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою суду від 27.07.2023 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про проведення розгляду цивільної справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Представники позивача [PERSON] , в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з наведених у позові підстав. Відповідач [PERSON] , у судові засідання не з`являвся, про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином за адресою реєстрації місця проживання, до суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання водних біоресурсів на території Тульчинського району, в ході якої встановлено, що громадянином [PERSON] , жителем с. Новоселівка Тульчинського району Вінницької області здійснено грубе порушення правил рибальства, незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме: риби виду товстолоб в кількості 20 шт. забороненими знаряддями лову, а саме сіткою розміром вічка 75*75 висотою 4 м, довжиною 70 м на Ладижинському водосховищі річки Південний Буг в с. Новоселівка, Тульчинського району Вінницької області, що є порушенням ст.17,27,52-1 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства». На основі даних результатів перевірки складено Протокол про адміністративне правопорушення № 014442 від 08.12.2021 року. Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 19.01.2022 року по справі № 930/2974/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Як вбачається із постанови суду, яка набрала законної сили 31.01.2022, 08.12.2021 року о 18:20 год. [PERSON] на Ладижинському водосховищі р. П. Буг в районі с. Новоселівка Тульчинського (Немирівського) району здійснював незаконний вилов живих біоресурсів забороненим сіткоснастевим знаряддям лову: сіткою в кількості 1 шт. віч. 75х75 мм., вис. 4 м., довж. 70 м. В результаті незаконного вилову зловив рибу виду товсто лоб у кількості 20 шт., чим наніс збитки рибному господарству виловом цінних видів риб на суму 72 760 гривень. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно - правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із розрахунком матеріальної шкоди, здійсненим на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», розмір шкоди, нанесеної [PERSON] становить 72760 грн. З листа Державної екологічної інспекції у Вінницькій області адресованого [PERSON] , вбачається, що останньому пропонувалось добровільно відшкодувати заподіяну шкоду в розмірі 72760 грн. Доказів про відшкодування шкоди на момент розгляду справи матеріали справи не містять. Згідно ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу. Згідно ст.27 Закону України «Про тваринний світ» та ст.26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Відповідно до ч. 1 ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Згідно з вимогами ст.34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу. Відповідно п.3.15, п. 6.3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням, зокрема, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань; застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 56 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. За встановлених судом обставин, враховуючи доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, позовна вимога про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок негативного впливу на навколишнє середовище в розмірі 72760 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн.00 коп.

Outcome: approved