Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

17.01.2023 року [PERSON] звернулася до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 11.12.2018 року вона та відповідач уклали шлюб, під час якого у них народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27.09.2022 року шлюб між ними розірвано. На даний час малолітні діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач не надавав та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06.02.2023 року провадження у зазначеній справі було відкрите за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04.05.2023 року вирішено закрити підготовче провадження в цивільній справі та призначити справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 02.08.2023 року постановлено проводити заочний розгляд з ухвалити заочне рішення у справі. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. У судове засідання призначене на 30.03.2023р., 04.05.2023р., 08.06.2023р., 05.07.2023р. та 02.08.2023р. відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав у зв`язку із чим, суд, відповідно до приписів ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи органу опіки та піклування Мокрокалигірської сільської ради Гармаш Т.П. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову виходячи з наданого висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 23.11.2022 року № 107. Суд, заслухавши позивачку та її представника, представника органу опіки та піклування, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Положеннями ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ч.ч. 2, 3, 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У ч. 1 ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктами 2, 3, 4 ч. 1 вказаної правової норми визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. У ч. 3 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Положеннями ст. 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За змістом пунктів 1, 2, 6 ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За змістом ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.02.2019 року між [PERSON] та [PERSON] 11.12.2018 року було зареєстровано шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу присвоєно [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 26.12.2018 року, виданого Катеринопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 81. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 08.04.2021 року, виданого виконавчим комітетом Мокрокалигірської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 8. Заочним рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27.09.2022 року (справа № 698/401/22) позов [PERSON] задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.12.2018 року у Виконавчому комітеті Мокрокалигірської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, актовий запис № 6 розірвано. Судовим наказом Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.12.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.12.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП № [NUMBER], виданого начальником Катеринопільського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі [PERSON] , сукупний розмір заборгованості станом на 30.04.2023 року включно становить 32376 грн. 74 коп. Згідно довідки № 85/13 від 07.12.2022 року, виданої директором закладу дошкільної освіти (дитячий садок) «Тополька» с. Ярошівка Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області, [PERSON] , [INFO] дійсно відвідував і був зарахований до закладу дошкільної освіти (дитячий садок) «Тополька» з 12.07.2021 року по теперішній час. Відповідно до характеристики за № 86/14 від 07.12.2022 року, наданої директором закладу дошкільної освіти (дитячий садок) «Тополька» с. Ярошівка Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] відвідує ЗДО «Тополька» з 2021 року. За час перебування в закладі дошкільної освіти [PERSON] проявив себе, як добра, життєлюбна дитина, відповідає фізичному розвитку, згідно його віку. Завжди охайний, дотримується правил поведінки та культурно-гігієнічних навичок. Хлопчик кмітливий, гарно спілкується з однолітками та дорослими, але іноді сором`язливий. На заняттях активний, його легко зацікавити, має гарну пам`ять. Вихованням дитини займається мама, яка співпрацює з дитячим закладом та дідусь [PERSON] і бабуся [PERSON] , які беруть участь у батьківських зборах. Висновком служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав від 23.11.2022 року № 107 визначено доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 23.11.2022 року № 107 затверджено висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із характеристики за № 37 від 15.12.2022 року, виданої депутатом Мокрокалигірської сільської ради старостинського округу села Ярошівка Могильською О.П. вбачається, що [PERSON] проживає в окремому будинку з 3 кімнатами, у якому зроблено належний ремонт, наявні всі необхідні меблі та побутова техніка. Умови проживання задовільні. Виховує двох дітей, які забезпечені всім необхідним для росту, виховання та розвитку. Ірина завжди щира у спілкуванні, дружелюбна, толерантна, у конфліктах із сусідами не помічена, підтримує з ними добрі стосунки. Діти завжди чисті та охайно одягнені. Мати до дітей ставиться з любов`ю, відповідальна у вихованні батьківських обов`язків, весь свій час приділяє дітям, створює належні умови та психоемоційну атмосферу для розвитку дітей, добре розуміє їх потреби. Відповідно до довідки № 141 від 16.02.2022 року, виданої виконавчим комітетом Мокрокалигірської сільської ради [PERSON] , малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] дійсно перебувають на її утриманні. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, виданою старостою Ярошівського старостинського округу від 08.11.2022 року № 515 , до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , входять: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та батько [PERSON] , [INFO] . Із копії постанови Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06.06.2022 року у справі № 698/340/22 встановлено, що [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і застосовано попередження. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є депутатом Мокрокалигірської сільської ради та працює директором Ярошівського ліцею показала, що на даний час [PERSON] не працює, зараз у нього нова дружина, вони мають малолітню дитину. На засідання комісії з питань захисту прав дитини не зявився. Зазначила, що [PERSON] не виявляє бажання спілкуватися із своїми неповнолітніми дітьми та приймати участь у їх вихованні, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток. Свідок [PERSON] , яка є пенсіонером та односелицею [PERSON] та рік тому працювала продавцем у магазині суду показала, що надавала допомогу [PERSON] у вигляді продуктів та памперсів для її дітей, в той час як її чоловік [PERSON] зловживає спиртними напоями, про своїх дітей не піклується, про належне виконання будь-яких батьківських обов`язків [PERSON] , щодо виховання дітей ій невідомо. Таким чином, судом встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки останній протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти та матеріально їх не утримує. Крім того, відповідач в судове засідання неодноразово не зявився та свою думку щодо питання позбавлення його батьківських прав не висловив. За змістом ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За правилом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість та достовірність щодо свідомого та умисного ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи забезпечення найкращих інтересів дітей, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення його батьківських прав. Разом з тим, суд наголошує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу спілкуватися з дітьми, бачитися з ними, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved