Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

16.05.2023 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 03.06.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 496, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась двоє дітей, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спор з приводу проживання дітей відсутній. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 31.05.2023 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, в прохальній частині позову зазначив про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідно ч.3 ст.211 ЦПК України - учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась рекомендованим поштовим повідомленням за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] , проте поштові повідомлення повертались з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, відповідач правом на подання відзиву або будь-яких інших заяв щодо розгляду справи не скористалась. Відповідно до ч.4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу - « [PERSON] »/ 03.06.2005 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 496, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб, яке видано повторно, серії [NUMBER] , від 05.05.2023 року./а.с.7/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано повторно 11.05.2023 року серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано повторно 05.05.2023 року серія [NUMBER] , батьками в яких вказані сторони по справі /а.с.11,12/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються більш двох років, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved