Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 07.09.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області , актовий запис № 43; визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком в [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 07.09.2007 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області , актовий запис № 43. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя сторін не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди, мають різні погляди та інтереси на життя, що в результаті призвело до розпаду сім`ї. Протягом 6 місяців сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин. Їхній шлюб носить виключно формальний характер. Збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Позивач стверджує, що відповідачка має намір виїхати за кордон на постійне місце проживання. Спільна дитина на даний час проживає з батьком, повністю знаходиться на утриманні позивача та забезпечується всім необхідним для її розвитку. Просить визначити місце проживання дитини разом з батьком. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи, начальник служби у справах дітей Чернецька Л., подала заяву про слухання справи у її відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК (1618-15) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 07.09.2007 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 27.09.2011. Дитина проживає з позивачем, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 30.03.2023. Подружнє життя у сторін не склалося через розбіжності у поглядах та планах на життя. Протягом 6 місяців сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та сімейних відносин. Їхній шлюб носить виключно формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки у сторін відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя. Позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком не заперечуються відповідачем та доведені матеріалами позову. Згідно акту обстеження умов проживання малолітня [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає з батьком, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільняють потреби дитини у вихованні та розвитку. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частинами 2, 3 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. До інших обставин, що мають істотне значення (у контексті приписів ч. 1 ст. 161 СК України) можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Ободівської сільської ради про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Ободівської сільської ради вважає за доцільне визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення місця проживання дитини разом з батьком підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved