Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом - заявниця, [PERSON] ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту смерті її батька - [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ), [INFO] , який помер [INFO] в м. Керч Автономної Республіки Крим. Заява мотивована тим, що [INFO] в м. Керч Автономної Республіки Крим помер батько заявниці [PERSON] . Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.04.2023, виданого 99100011 Керченським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим; медичним свідоцтвом про смерть серії 35 №223009229 від 24.04.2023; посвідченням про захоронення від 27.04.2023. Проте, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вказані документи є недійсними і не створюють правових наслідків, а тому заявниця не може отримати свідоцтво про смерть її батька державного зразка, що і стало підставою для звернення до суду. В судове засідання заявниця не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, однак від її представника через електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі заявниці. Заінтересована особа - Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника не направила, однак надала заяву про розгляд даної справи без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] в м. Керч Автономної Республіки Крим помер батько заявниці - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.04.2023, виданого 99100011 Керченським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим; медичним свідоцтвом про смерть серії 35 №223009229 від 24.04.2023; посвідченням про захоронення від 27.04.2023. Згідно з пунктом 8 частини 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За нормою ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 2 ст. 1 даного Закону датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України; 4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Частинами 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи те, що свідоцтво про смерть, медичне свідоцтво про смерть та посвідчення про захоронення [PERSON] видані на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, вони є недійсними і не створюють правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а оскільки заявниця [PERSON] не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документи встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого батька, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до правил частини 4 ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер в м. Керч Автономної Республіки Крим, допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved