Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Представник позивача Гора Р.М. звернувся до суду із позовом і просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачеві у вільній участі та вихованні малолітньої доньки позивача [PERSON] , [INFO] ; просить зобов`язати відповідача надавати інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання чи перебування дитини, інформацію про хвороби, діагнози, лікування та щеплення [PERSON] за його вимогою шляхом обміну інформацією у будь-який доступний спосіб. Просить встановити наступний графік його спілкування з донькою: -необмежене спілкування позивача з донькою за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електричного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ними) щодня у період часу із 09 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо; - два рази на рік виїзд [PERSON] з донькою за межі території України не менше, ніж на сім днів, за рахунок позивача, за попереднім погодженням із відповідачем не менше, ніж за два тижні до такого виїзду; -у першу та третю суботу і другу та четверту неділю з 10 год. 00 хв. до 19 год.00 хв. в громадських місцях чи за місцем фактичного проживання батька, при повідомленні позивачем відповідача не менше, ніж за один день до спілкування; - спільний відпочинок протягом 15 днів під час літніх шкільних канікул та 5 днів під час інших шкільних канікул з обов`язковим поверненням дитини до місця проживання матері, за згодою дитини та попереднім узгодженням з відповідачем не менше, ніж за два тижні. Посилається на те, що сторони по справі із 26 листопада 2011 року по 14 липня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . У 2012 році сторони переїхали на постійне місце проживання до Польщі. Відповідач не витримала труднощі у бізнесі, які виникли у позивача, та переїхала назад до України. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний. Позивач, будучи прив`язаним до доньки, на початку 2014 року регулярно відвідував доньку. Контрагент по бізнесу позивача, який мав впливові зв`язки, ініціював неправдиву заяву про злочин відносно нього, внаслідок чого останній був оголошений в розшук, затриманий правоохоронними органами та поміщений під екстрадиційний арешт в Фінляндії. Позивач через судові органи Фінляндії довів свою невинуватість. Перебуваючи під арештом та звільнившись, позивач постійно намагався спілкуватися із донькою, однак відповідач чинила перешкоди у спілкуванні. На початку 2018 року уряд США забезпечив позивачу міжнародний захист. Він має легальний статус та може відвідувати будь-яку країну, крім України. З 2019 року, в зв`язку із покращенням матеріального становища, позивач почав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у більшому розмірі. Відповідач, маючи неприязне до нього ставлення, повністю ізолювала позивача та його рідних від спілкування з дитиною. Крім того, звернулася до суду із позовом про позбавлення його батьківських прав, в якому рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року було відмовлено. Зазначає, що даним рішенням була встановлена велика кількість фактів та обставин, що не потребують доказування: - перебування відповідача у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] ; -надання позивачем безпосередньо або через посередників матеріальної допомоги на утримання доньки; - погашення позивачем заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки, будучи не обізнаним до останнього моменту про її наявність; - передача позивачем через родичів та друзів подарунків для доньки; - намагання позивача примиритися з відповідачем майже на кожному судовому засіданні; - намагання позивача вийти на зв`язок із донькою; - твердження [PERSON] , надані нею докази та покази свідків не вказують на те, що [PERSON] умисно ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків тощо. Позивач передавав телефон доньці для спілкування з нею, але він був зданий нинішнім чоловіком відповідача до ломбарду. Відповідач не прийняла повторний подарунок у вигляді телефону через друга позивача. Позивачем був наданий до Державної прикордонної служби України дозвіл на виїзд доньки у супроводі [PERSON] за кордон, в різні країни, але відповідач ігнорує спілкування з [PERSON] , який не може домовитися з нею щодо можливості спілкування з донькою. 04 вересня 2021 року на адресу відповідача засобами поштового зв`язку позивачем була направлена заява про надання можливості спілкування з донькою. Дана заява було проігнорована відповідачем. Позивач не володіє жодною інформацією про фактичне місце навчання, проживання чи перебування дитини, інформацію про хвороби, діагнози, лікування, щеплення доньки. У позивача жодного разу не запитували згоду на зміну місця проживання його дитини. Позивач вже намагався в судовому порядку врегулювати питання участі у вихованні дитини, звернувшись до суду із відповідним позовом. Оскільки [PERSON] здалося, що питання участі його у вихованні дитини вирішується в добровільному порядку, вищезазначений позов було залишено розгляду. Донька перебуває під повним контролем відповідача, яка перешкоджає у його спілкуванні з донькою, для налагодження зв`язку із батьком потрібен поступовий, помірний, витриманий, але стабільний процес, що в добровільному порядку неможливо досягнути, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Неприязні відносини між сторонами по справі не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною Ухвалою від 01 лютого 2023 року було відкрито провадження у даній справі та справу призначено розглядати в порядку загального позовного провадження ( т.1, а.с.99). В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 20 лютого 2023 року, судом було постановлено надати відповідачу строк для подачі відзиву на позов до 22 лютого 2023 року. 22 лютого 2023 року відповідачем [PERSON] був поданий відзив на позов (а.с.117-125), відповідно до якого вона просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що позивачем не надано будь-яких доказів на наявність перешкод, підтвердження неможливості спілкування позивача із малолітньою донькою. [PERSON] , вказуючи на неможливість приїзду до України, не надає будь-яких доказів на підтвердження цього та на підтвердження свого місця проживання на території іншої країни. Зазначає, що позивач [PERSON] дійсно погасив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, яка виникла із 2014 року, мабуть, вважаючи, що сплата аліментів - добровільна справа. В той же час аліменти за 2022 рік були сплачені позивачем в кінці року, а не помісячно. Додавши до даного позову ухвалу за аналогічним позовом, позивач зазначає, що йому здалося, що він домовився із нею. Разом з тим, домовленостей між сторонами ніяких не було. Відповідач зазначає, що не чинить позивачу будь-яких перешкод у спілкуванні із донькою. [PERSON] відомо її місце проживання, місце навчання. Встановлення графіку спілкування із донькою можливе лише із залучення Органу опіки та піклування, за згодою доньки та за наявності у неї вільного часу. Стосовно виїзду двічі на рік за кордон із донькою на відпочинок, то позивачу незрозуміло, за чиї кошти це буде відбуватися та в який час, що їй роботи із меншою трирічною дитиною. Не зрозумілим є і зустрічі позивача із донькою у першу та третю суботу та другу і четверту неділю в громадських місцях чи за місцем проживання позивача, враховуючи, що його місцем проживання є США. Відповідач не заперечує, за згодою доньки, стосовно спільного відпочинку [PERSON] із донькою на території України. Стверджуючи, що виїзд відповідача за кордон із донькою буде оплачувати позивач, представником позивача не було надано будь-яких доказів на підтвердження його платоспроможності. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, відповідач наголошує на недопустимості зловживання батьками своїми правами, вживаючи заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. 27 лютого 2023 року представник позивача адвокат Гора Р.М. подав до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи проекту мирової угоди між сторонами по справі (а.с.128-132). 06 березня 2023 року представник позивача адвокат Гора Р.М. подав до суду відповідь на відзив (а.с.134-135), відповідно до якого він просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що поданий відповідачем відзив на позов складений з порушенням вимог ст.178 ЦПК України. Спростовує твердження відповідача про відсутність з боку позивача досудового врегулювання даного спору, посилаючись на те, що 04 серпня 2021 року [PERSON] звертався через свого представника [PERSON] до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради із заявою про визначення порядку його участі у вихованні дитини. Однак у вересня 2021 року отримав відповідь, що дане питання буде розглянуте Комісією з питань захисту прав дитини за наявності відповідних документів, подати які позивач немає можливості в зв`язку із проживанням із 2014 року за межами України. Стосовно повноважень його представника [PERSON] , то відповідна довіреність була додана до заяви, яка подавалася до Служби у справах дітей та сім`ї. В силу ч.3 ст.19 СК України звернення до органу опіки на піклування не позбавляє позивача можливості звернутися з відповідним позовом до суду. Щодо неможливості перебування на території України, позивач надасть пояснення в судовому засіданні, якщо є незрозумілості у позові. Відповідач, додавши до відзиву на позов розрахунок, засвідчила відсутність у позивача заборгованості по аліментах на утримання доньки. Вважає, що є доведеним факт порушення прав позивача, як батька, на спілкування з донькою. Відповідь на відзив фактично підтвердженням того факту, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні дитини із батьком. Зазначає, що всі позовні вимоги сформульовані в рамках чинного законодавства, з врахуванням інтересів дитини, грунтуються на повазі до прав дитини та її людської гідності. Погоджуються на позиції відповідача, що всі телефонні дзвінки та спілкування з дитиною повинне відбуватися за її згодою. Виїзд відповідача за межі України відбуватиметься за кошти позивача, з її боку вимагається лише не перешкоджати позивачу у реалізації його прав батька. Ухвалою від 06 березня 2023 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с.142) . 15 березня 2023 року відповідач подала до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с.150-151), відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що у відповіді на відзив представник позивача вказує на недоліки відзиву, а не обгрунтовує зазначені у ньому обставини. Неподання представником позивача [PERSON] переліку передбачених законодавством документів при зверненні до Служби у справах дітей та сім`ї не є підставою вважати, що дії даного органу є неправомірними. Стосовно важливості місця проживання позивача, то зазначає, що в позовних вимогах [PERSON] просить надати йому дозвіл на зустрічі з дитиною в громадських місцях або за місцем його проживання, що є неможливим, з врахування його місця проживання на території США. Стосовно заборгованості по аліментах, то вона погоджується, що на даний час заборгованість відсутня, але вона погашалася щоразу, коли позивач звертався до суду із позовом. Надання відповіді на відзив, як і відзиву на позов, свідчить про наявність спору між батьками, на що і вказує представник позивача. 17 березня 2023 року начальник Служби у справах дітей та сім`ї Переяславської міської ради Борисюк Л. звернулася до суду із клопотанням про надання додаткового строку, достатнього для подання письмового висновку про способи участі одного з батьків у вихованні дитини по даній справі (а.с.156-159 26 липня 2023 року представник позивача адвокат Гора Р.М. подав до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (а.с.199-205). В судовому засіданні представники позивача Гора Р.М. та [PERSON] позовні вимоги підтримали, оскільки строк для подачі заяви про уточнення позовних вимог вже минув, усно зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог в тому обсязі, які були зафіксовані у Висновку органу опіки та піклування від 26 квітня 2023 року. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях. Відповідач також зазначила, що не має права примушувати свою доньку спілкуватися чи не спілкуватися із батьком (позивачем). Якщо дитина чи зайнята, чи на уроках або інших заняттях та гуртках, чи хвора, чи, навіть, гуляє із друзями, вона сама за бажанням обирає чи відповідати, чи ні. Інколи донька не бать та не чує, коли їй телефонують чи пишуть, тому може пізніше відповісти. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Переяславської міської ради Лой К І. вважає, що позов підлягає до часткового задоволення: в тих межах, які зазначені у висновку органу опіки та піклування від 26 квітня 2023 року. Судом встановлено наступне. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2021 року(а.с.17-30) було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав. Даним рішенням встановлено ряд обставин, зоврема щодо 05 січня 2023 року представник позивача Гора Р.М. звернувся із письмовою заявою до [PERSON] про надання [PERSON] контактів зв`язку (номер телефону для спілкування в додатках WhatsApp, Viber, Telegram чи за допомогою стільникового зв`язку, контакти Skype, за якими позивач зможе зв`язатися із донькою [PERSON] з метою участі в її утриманні та вихованні. Крім того, просить надати можливість (забезпечити) позивачу спілкування з донькою за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку. Із копії опису вкладень до листа з оголошеною цінністю та копії поштового повідомлення (а.с.37-38) вбачається, що дана заява була направлена на адресу [PERSON] . Довіреністю, посвідченою 15 березня 2021 року віцеконсулом Генерального консульства України в м. Сан-Франциско, США (реєстровий номер 570/4-199) [PERSON] , позивач уповноважив [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] представляти його інтереси перед фізичними особами, в будь-яких органах, установах, організаціях (а.с.34-36). Із завіреної копії квитанції від 04 жовтня 2018 року(а.с.40-41) вбачається, що [PERSON] був придбаний телефон марки « Apple-iPhone6S- Space Gray-32 GB». Із копії витягу вбачається, що 28 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне провадження № 12021116240000120 відносно [PERSON] за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (а.с.42). Адвокат позивача звертався до дізнавача СД Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області про розголошення відомостей про вищезазначене кримінальне провадження з метою їх використання у цивільній справі про встановлення режиму спілкування з дитиною. Як вбачається із повідомлення від 18 листопада 2021 року, дізнавачем такий дозвіл наданий був (а.с.43). Із відповіді ПП «Ломбард «Свіжа Копійка» на запит дізнавчача СД Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області вбачається, що 30 листопада 2020 року [PERSON] до одного з ломбардних відділень даного підприємства був закладений мобільний телефон марки «Apple iPhone6S 32 GB» (а.с.46). Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2023 року (а.с.48-51) було залишено без розгляду позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України. На підтвердження позовних вимог представником позивача був поданий скріншот переписки позивача із донькою та DVD-R диск із відеозаписом про намагання позивача зв`язатися з донькою (а.с.52-89). Згідно копії розрахунку Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 грудня 2022 року по виконавчому провадженню по примусовому виконанню рішення суду про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини заборгованість відсутня станом на 01 грудня 2022 року (а.с.90-93). Із наданої відповідачем копії розрахунку Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 5566 від 13 лютого 2023 року вбачається, що станом на 01 лютого 2023 заборгованість за вищезазначеним виконавчим провадженням відсутня, переплата становить 6586 грн 50 коп. (а.с.123-125). Відповідно до копії розрахунку Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07 липня 2023 року станом на 01 липня 2023 відсутня заборгованість по виконавчому провадженню по примусовому виконанню рішення суду про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Переплата складає 31504 грн 00 коп. Відповідно до висновку (а.с.168-169), затвердженого рішенням Виконкому Переяславської міської ради № 156-09 від 26 квітня 2023 року, Орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, участь [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , та встановлення днів і годин для спілкування батька з донькою, враховуючи стан здоров`я та бажання дитини: -щоденно з 18.00 до 21.00 спілкування з донькою за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, відвідуванні гуртків, секцій тощо; - першу або третю суботу або неділю місяця з 10.00 до 19.00 в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання дитини або у будь-який інший час за домовленістю між мамою і батьком, але не менше, ніж за один день до спілкування; - спільний відпочинок тривалістю не більше 15 днів під час літніх шкільних канікул та 5 днів під час інших шкільних канікул на території України, з обов`язковим погодженням з мамою дитини не менше, ніж за два тижні до відпочинку, з обов`язковим поверненням дитини особисто батьком за місцем проживання дитини з мамою. Ухвалою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанової В.В. від 20 лютого 2023 року було відкрито провадження у справі № 373/86/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною (а.с.170). Ухвалою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанової В.В. від 20 лютого 2023 року було відкрито провадження у справі № 373/87/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Переяславської міської ради про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною (а.с.171). Неповнолітня [PERSON] в присутності психолога [PERSON] , пояснила суду, що на зараз проживає разом із мамою, татом [PERSON] та братиком [PERSON] . Знає, що її біологічний батько [PERSON] , однак дуже давно його не бачила, обличчя пам`ятає тільки по фото, які мама їй показує. Знає, що у нього є дружина та донька [PERSON] , однак не бачила їх ніколи. Спілкується із ним по телефону або відеозв`язку. Інколи, коли тато телефонує, вона не може відповісти. То тоді відписується, як звільняється. Поздоровляти із Днем народження тато почав її недавно, але з іншими святами не вітає. Мама чи тато [PERSON] ніколи нічого поганого про тата [PERSON] не казали і не забороняли їй спілкуватися. Бачити тата [PERSON] хоче, але за кордон до нього їхати не хоче, їй добре вдома. Але якщо і їхати, то тільки із мамою, татом [PERSON] та братиком [PERSON] . Суд приймає до уваги подані докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 07 червня 2023 року по справі № 607/2272/22, вбачається, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Крім того, в даному рішенні зазначено, що «батько, який проживає окремо від своєї дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. При цьому відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком». Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення «MAMCHUR v. UKRAINE»). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення «HANT v. UKRAINЕ»). Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами першою-третьою статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню . Стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Частиною другою статті 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Положеннями статті 19 СК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач, який є батьком дитини, проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із донькою. Відносини між сторонами (позивач-відповідач) емоційно напружені та конфліктні. Однак, з наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів не вбачається достатніх для констатування факту чинення відповідачем [PERSON] перешкод у спілкуванні позивача [PERSON] із донькою. Суд вважає, що однією із таких перешкод може бути неможливість батька (позивача) перебувати на території України. Однак така перешкода ніяким чином не залежить від відповідача та не виникла через неї (доказів іншого не надано). Разом з тим, особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини насамперед, та права батька (позивача) на участь у житті дитини. Не дивлячись на відсутність достатніх доказів чинення відповідачем перешкод позивачеві у спілкуванні з дитиною, суд вважає за можливе та доцільне визначити порядок та способи участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, як то передбачено Сімейним Кодексом України Судом не встановлено жодних належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дитиною, чи обставин, які б свідчили, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку чи негативно впливати на її психо-емоційний стан. При цьому суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування від 26 квітня 2023 року щодо періодичності встановлення графіку побачень з дитиною, як такий, що є виваженим і достатнім для відновлення спілкування батька з дитиною. Суд вважає, що визначення саме такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, її віковим потребам, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення його участі у процесі виховання доньки. При цьому суд також бере до уваги безпекову ситуацію на території України, що пов`язано із збройною агресією рф, проблеми транспортного сполучення, що виникли із запровадженням воєнного стану. За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи, з урахуванням найкращих інтересів дитини, з метою забезпечення її сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку та можливістю спільного спілкування з батьком, вік дитини, стану здоров`я, розпорядок дня і ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, суд дійшов висновку, встановити такий порядок та спосіб участі батька у житті дитини: щоденно з 18 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку, за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, відвідуванні гуртків, секцій тощо; першу та третю суботу кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. в громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання дитини; спільний відпочинок тривалістю не більше 15 днів під час літніх канікул, 5 днів під час інших шкільних канікул на території України, з обов`язковим погодженням з мамою дитини не менше, ніж за два тижні до відпочинку, з обов`язковим поверненням дитини особисто батьком за місцем проживання дитини з мамою. При цьому суд вважає за необхідне обумовити, що зустрічі батька з донькою у дні та години можливо змінювати за погодженням із відповідачкою та з урахуванням бажання дитини, що максимально враховує інтереси дитини та неприязні стосунки сторін у справі. Встановлюючи вказаний спосіб участі батька у вихованні доньки, суд керується виключно інтересами дитини. При цьому, задовольняючи вимоги позивача частково, суд вважає необхідним зауважити, що позивач не позбавлений можливості в подальшому вирішити питання щодо зміни способу його участі у вихованні дитини з урахуванням віку, стану здоров`я, зміни ставлення дитини до нього, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ними, зміни безпекової ситуації у країні. Тобто, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.19, 142, 153, 157-159 СК України, Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial