Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив суд стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 2600 грн. В обґрунтування позову зазначав, що 28 травня 2021 року по вулиці Пушкінська у місті Києві сталася дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) за участі автомобілів Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] , та Кia Soul, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 16 червня 2021 року постановою Шевченківського районного суду м.\~Києва відповідач [PERSON] визнана винною у скоєнні цієї ДТП. У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] , який був застрахований у Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія ВУСО (далі ПрАТ\~СК\~ВУСО), згідно із договором добровільного страхування від 13 травня 2021 року. Власник автомобіля Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ\~СК\~ВУСО із заявою про виплату страхового відшкодування. Після проведення розрахунків, страховою компанією власнику автомобіля було виплачено страхове відшкодування в розмірі 13737 грн. 26 коп. Відшкодувавши потерпілому страхове відшкодування, ПрАТ\~СК\~ВУСО набуло права регресної вимоги до [PERSON] , як особи винної у заподіянні шкоди. Відповідальність [PERSON] була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Акціонерному товаристві Страхова компанія Країна (далі АТ\~СК\~Країна), у зв`язку з чим до цієї страхової компанії із відповідною вимогою звернулося ПрАТ\~СК\~ВУСО, яке здійснило виплату страхового відшкодування в межах ліміту, передбаченого законом, та із урахуванням франшизи в розмірі 2600 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 2600 грн. Вказував на те, що 16 серпня 2021 року між ПрАТ\~СК\~ВУСО і ним (позивачем) був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив (передав), а новий кредитор (позивач) отримав право вимоги у порядку регресу відшкодування збитків, завданих первісному кредитору по договору страхування, у тому числі за договором добровільного страхування від 13 травня 2021 року. 14 вересня 2021 року відповідачу [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про відшкодування нею завданих збитків, проте до цього часу грошові кошти не сплачено. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Самойленко П.М. подав до суду заяву, у якій, просив суд позов задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що 28 травня 2021 року по вулиці Пушкінська у місті Києві сталася ДТП за участі автомобіля Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля Кia Soul, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] 16 червня 2021 року постановою Шевченківського районного суду м.\~Києва у справі про адміністративне правопорушення №\~761/21201/21, яка набрала законної сили, встановлено, що 28 травня 2021 року о 11.15 год. [PERSON] , керуючи автомобілем Кia Soul, д.н.з. [NUMBER] , по вулиці Пушкінська, 45/2 у місті Києві, рухаючись заднім ходом, здійснила зіткнення із автомобілем Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень цих транспортних засобів із матеріальними збитками, чим порушила п. 10.9 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідач [PERSON] у суді свою вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушенні визнала повністю. Зазначеною постановою суду відповідач [PERSON] визнана винною у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля Ford Focus, д.н.з. [NUMBER] , на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №\~16348768-02-50-01 від 13 травня 2021 року були застраховані у ПрАТ\~СК\~ВУСО. Майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля Кia Soul, д.н.з. [NUMBER] , були застраховані згідно із Полісом №\~4708840 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеним з АТ\~СК\~Країна з лімітом відповідальності в розмірі 130000 грн. та франшизою в розмірі 2600 грн. 31 травня 2021 року власник автомобіля Кia Soul, д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ\~СК\~ВУСО із заявою про виплату страхового відшкодування та після проведення розрахунку, власнику зазначеного автомобіля страховик ПрАТ\~СК\~ВУСО сплатив страхове відшкодування в розмірі 13737 грн. 26 коп., що підтверджується рахунком №\~ [NUMBER] \~від 03\~червня\~2021\~року,страховими актами №\~2137911-01 від 07 червня 2021 року і №\~2137911-2 від 15 червня 2021 року, рахунком-актом виконаних робіт №\~6445397 від 02 липня 2021 року, платіжними дорученнями №\~21635 від 07 червня 2021 року та №\~22874 від 15 червня 2021 року. ПрАТ\~СК\~ВУСО звернулося із вимогою до АТ\~СК\~Країна, яке здійснило відповідне відшкодування на рахунок ПрАТ\~СК\~ВУСО, за мінусом франшизи в розмірі 2600 грн., що передбачає Поліс №\~4708840 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Різниця між фактичним розміром шкоди, завданої власнику автомобіля Кia Soul, д.н.з. [NUMBER] , відшкодованою ПрАТ\~СК\~ВУСО сумою, та страховим відшкодуванням сплаченим АТ\~СК\~Країна на користь ПрАТ\~СК\~ВУСО, складає франшиза в сумі 2600 грн. Згідно із ст. 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року №\~1961-IV (далі Закон №\~1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із ст. 5 Закону №\~1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У п. 9.1 ст. 9 Закону №\~1961-IV встановлено, що страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до\~ст.\~12\~Закону №\~1961-IV\~розмір франшизи\~при відшкодуванні\~шкоди,\~заподіяної майну\~потерпілих,\~встановлюється при\~укладанні договору\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності і\~не може\~перевищувати 2\~відсотки від\~страхової суми,\~в межах\~якого відшкодовується\~збиток,\~заподіяний майну\~потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону №\~1961-IV). У ст. 9 Закону України Про страхування визначено, що франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. За змістом п. 36.6 ст. 36 Закону №\~1961-IV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. У ст. 27 Закону України Про страхування встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Виходячи з наведених норм, враховуючи, що франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує у разі виникнення страхового випадку, а за Полісом №\~4708840 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яким були застраховані майнові інтереси пов`язані з експлуатацією автомобіля Кia Soul, д.н.з. [NUMBER] , встановлена франшиза в розмірі 2600 грн., тому зобов`язання відповідно до вимог закону та Полісу №\~4708840 з відшкодування франшизи покладено на особу, винну у скоєнні ДПТ, тобто на відповідача у цій справі [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що у ПрАТ\~СК\~ВУСО виникло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] у розмірі виплаченого відшкодування, а саме франшизи в розмірі 2600 грн. Разом з тим, 16 серпня 2021 між ПрАТ\~СК\~ВУСО та ФОП\~ [PERSON] укладено договір №\~16/08/2021 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор ПрАТ\~СК\~ВУСО передає (відступає) новому кредитору ФОП\~ [PERSON] свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. За змістом п. 2.2 вказаного договору сторони погодили, що загальний розмір заборгованостей боржників, права вимоги до яких відступається, складає 224626 грн, згідно із реєстром прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у Додатку № 1 до цього договору. Реєстр прав вимог на паперовому носії (з основною інформацією за договорами страхування) підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін, і є невід`ємною частиною цього договору. Зі змісту Додатку №\~1 до договору №\~16/08/2021 про відступлення права вимоги від 16\~серпня 2021 року вбачаються відомості щодо боржника [PERSON] , залишок суми боргу становить 2600 грн. У п. п. 4.1, 4.2 договору №\~16/08/2021 про відступлення права вимоги від 16 серпня 2021\~року сторони погодили, що ціна договору складає 33693 грн. 94 коп. Новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору ціну договору шляхом перерахування первісному кредитору грошових коштів у сумі, що дорівнює ціні договору на рахунок первісного кредитора протягом 5 банківських днів з дня укладення цього договору. На підтвердження сплати первісному кредитору ПрАТ\~СК\~ВУСО ціни договору в розмірі 33693 грн. 94 коп., позивачем ФОП [PERSON] надано копію платіжного доручення від 16 серпня 2021 року №\~52 на суму 33693 грн 94 коп. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що зазначений договір №\~16/08/2021 про відступлення права вимоги від 16 серпня 2021 у встановленому законом порядку відповідачем оспорювався чи визнавався недійсним. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №\~2-383/2010 висловлено правову позицію та зазначено, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що до [PERSON] перейшло належне ПрАТ\~СК\~ВУСО право регресної вимоги до [PERSON] у розмірі 2600 грн. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] є винною у заподіянні майнової шкоди, не відшкодувала суму франшизи в розмірі 2600 грн., встановлену Полісом №\~4708840 обов`язкового страхування, позивачем надано до суду належні і допустимі докази на підтвердження заподіяння/настання негативних наслідків, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл заявлених позивачем [PERSON] понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд дійшов наступних висновків. За змістом ч. ч 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)\~у разі задоволення позову на відповідача; 2)\~у разі відмови в позові на позивача; 3)\~у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)\~часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)\~обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)\~ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження отриманої правничої допомоги, позивач [PERSON] подав до суду договір №\~1818 про надання правової (правничої) допомоги від 25 травня 2021 року, укладений між ним та адвокатом Самойленком П.М.; акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 17 серпня 2021 року із переліком наданих юридичних послуг на загальну суму 8197 грн.; платіжне доручення №\~55 від 17 серпня 2021 року про сплату позивачем у справі [PERSON] гонорару за вказаним вище договором №\~1818 від 25 травня 2021 року в розмірі 8197 грн. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що заявлена сума відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката пов`язана з розглядом судом цієї справи; розмір витрат є обґрунтованим, підтверджений належними та допустимими доказами, тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8197 грн. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved