Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 травня 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В своєму позові [PERSON] обґрунтовувала вимоги тим, що [INFO] загинув [PERSON] [INFO] , який є чоловіком позивача. Факт смерті чоловіка позивача було встановлено Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року, справа № 759/5781/23. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у складі житлового будинку та земельної ділянки, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У травні 2023 позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мостової Р.С. Нотаріус повідомив, що позивач пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Про що було видано лист-роз`яснення. У зв`язку з викладеним просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини строком на три місяці після набрання рішенням законної сили. Представник позивача надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа також надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] загинув [PERSON] [INFO] , який є чоловіком позивача. Факт смерті чоловіка позивача було встановлено Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року, справа № 759/5781/23. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у складі житлового будинку та земельної ділянки, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У травні 2023 позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мостової Р.С. Нотаріус повідомив, що позивач пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Про що було видано лист-роз`яснення. Позивач зазначає, що не могла вчасно звернутись до нотаріальної контори оскільки не мала документів про смерть її чоловіка, який до того часу вважався безвісно відсутнім. Відповідно до положень статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, за ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтями 4 ЦК України визначено право звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. За приписами статті 5 ЦК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Суд встановив, що строк для прийняття спадщини за законом пропущений [PERSON] , з поважних причин, а тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк терміном в три місяці для подання відповідної заяви про прийняття спадщини, з дня набрання цього рішення законної сили. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе розподіл судових витрат по даній справі не застосовувати оскільки іншого способу захисту права у позивача не існує. На підставі, ст.ст. 1270-1272 ЦК України, ст. ст.13, 81, 258, 258, 265, 268, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд -

Outcome: approved