Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

21 червня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на період навчання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання сина. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, відповідач посилається на те, що позивачем не надано доказів, що син [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, а відповідач самоусунувся від обов`язку допомагати синові. Крім того, [PERSON] вказує, що добровільно перераховує кошти на картку сина і в період з грудня 2022 року по липень 2023 перерахував грошові кошти на суму 78000 грн. та немає наміру в подальшому ухилятися від обов`язку утримувати сина, який продовжує навчання. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує у повному обсязі та наполягає на стягненні з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/12 частини від всіх його видів заробітку, посилаючись на те, що він має сплачувати аліменти на іншого неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів та у зв`язку із нецілеспрямованістю використання позивачем коштів, які будуть сплачуватись на навчання сина [PERSON] . Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2001 року, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2013 року розірвано (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13, 14). Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2023 року у справі № 750/8507/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.06.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний час повнолітній син сторін - [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття і навчається. Так, згідно довідки про навчання від 07.06.2023, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є студентом Вищої школи підприємництва та адміністрації у Любліні у 2022/2023 навчальному році. Навчання першого ступеня за напрямом: інформатика, семестр: 2, стаціонарна форма. Гавчання триває 7 семестрів, а запланований термін його закінчення - 28 лютого 2026 року (а.с. 4, 5). Як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, в період з грудня 2022 року по липень 2023 він добровільно перерахував на картку, яка належить сину [PERSON] , грошові кошти на суму 78000 грн., на підтвердження чого надав копії платіжних інструкцій з АТ КБ "Приват Банк". Відповідно до частин 1, 2 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 статті 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги закону, а також те, що син сторін продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а батько має обов`язок приймати участь в його утриманні на період навчання, та з врахуванням матеріального стану відповідача, зокрема, сплату аліментів на іншого неповнолітнього сина сторін, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітнього сина - [PERSON] , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період його навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. На підставі статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial