Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за Кредитним договором № 161 від 20.12.2007 в сумі 954 702,54 гривень, з яких: 770 069,62 гривень - заборгованість по кредиту, 184 632,92 грн - пеня та в межах вартості успадкованого ними майна. Позов мотивовано ним, що 20 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 161, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 1 000 000,00 гривень зі сплатою 15,5 % річних на споживчі цілі, строком на 120 місяців з остаточним терміном поверненням не пізніше 19 грудня 2017 року. Для забезпечення належного виконання Зобов`язання, що випливає з Кредитного Договору №161 від 20.12.2007 укладено з [PERSON] Іпотечний договір, який зареєстрований в реєстрі за №7480 та передане в іпотеку майно, яке належить йому на праві особистої власності. У зв`язку із невиконанням Позичальником своїх зобов`язань, 18 січня 2011 року Тернопільський міськрайонний суд виніс рішення у справі № 2-10130/2011, яким задоволено позов Банку та стягнуто з [PERSON] заборгованість за Договором Кредиту в розмірі 1356931,79 грн, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та надано Банку право продажу від свого імені предмету іпотеки, в порядку передбаченому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», а також з наданням позивачу всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Банк скористався цим правом і уклав 27.10.2017 договір купівлі-продажу предмету іпотеки за ціною 1076590 гривень 00 коп. з [PERSON] . Оскільки коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки було недостатньо на погашення заборгованості по кредитах [PERSON] та [PERSON] , банк 10.02.2018 звернувся із позовною заявою до суду про стягнення заборгованості. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/3067/18 суд вирішив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №161 від 20.12.2007 по основному боргу в сумі 770 909,62 грн та пеню за несвоєчасну сплату основного боргу за період з 23.02.2017 по 10.01.2018 в сумі 184 632,92 грн. 06.09.2019 державним виконавцем Тернопільського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №58305290, в подальшому виконавче провадження було передано до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. 03.05.2022 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: смерть боржника. 05 травня 2022 року Позивачу стало відомо, що Позичальник [PERSON] помер - [INFO] , що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження № 58305290. 06 травня 2022 позивачем надіслано в Тернопільську державну нотаріальну контору заяву, як Кредитора з вимогою до спадкоємців померлого [PERSON] . Перша Тернопільська державна нотаріальна контора повідомила, що заяву кредитора надіслано до Тернопільської районної нотаріальної контори. В межах виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/3067/18, державним виконавцем було отримано відповідь з Регіонального сервісного центру ГСЦМВС в Тернопільській області від 06.07.2020 відповідно до якої за боржником зареєстровано автомобілі: VOLKSWAGEN, 1983 року випуску, легковий, державний номерний знак [NUMBER] ; ГАЗ 3110, 2003 року випуску, легковий, державний номерний знак [NUMBER] ; ГАЗ 33091, 1196 року випуску, вантажний, державний номерний знак [NUMBER] . Також, згідно Інформації №233587587 від 23.11.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна випливає, що за померлим [PERSON] зареєстровано право власності на комплекс, зернотік, який розташований в [ADDRESS] та нежитлова будівля пекарні хлібобулочних виробів за адресою [ADDRESS] . Банку відомо, що [PERSON] на час смерті фактично проживав з родиною за адресою [ADDRESS] , де були також зареєстровані: [PERSON] - [INFO] , дата реєстрації 12.10.2004; [PERSON] - [INFO] , дата реєстрації 25.03.2014; [PERSON] - [INFO] , дата реєстрації 18.05.2010; [PERSON] - [INFO] , дата реєстрації 23.11.2010. 19.01.2023 Банком рекомендованими листами за номерами №4600117920820, 4600117895833, №4600117895825, №4600117895817 з повідомленням про вручення надіслано кредиторські вимоги до спадкоємців померлого [PERSON] дружини - [PERSON] ; донькам - [PERSON] , [PERSON] та сину - [PERSON] - відповідно. Рекомендовані листи повернуті Укрпоштою відправнику, оскільки адресати не виявили бажання їх отримати і по закінченні терміну зберігання вони повернуті Банку. Враховуючи вищенаведене АТ «Ощадбанк» вважає, що має всі правові підстави для стягнення заборгованості з відповідачів згідно Кредитного договору № 161 від 20.12.2007 в сумі 954 702,54 грн. Представник [PERSON] надала суду письмові пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Звертає увагу суду, що померлий [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , а тому, відповідачі не прийняли спадщину після його смерті, оскільки із заявою в нотаріальну контору не зверталися та не проживали разом із ним. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 29 травня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причини неявки. Представник відповідачки [PERSON] , яка є також законним представником неповнолітнього [PERSON] , заперечила проти задоволення позовних вимог. В останні два судові засідання не з`явилася, не повідомила про причин неявки. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. 20 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Кредитний договір №161, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 1000000,00 гривень зі сплатою 15,5 % річних на споживчі цілі, строком на 120 місяців з остаточним терміном поверненням не пізніше 19 грудня 2017 року. Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2011 року у справі № 2-10130/2011, суд вирішив стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором Кредиту від 20.12.2007 №161 в розмірі 1 356 931,79 грн, шляхом звернення на предмет іпотеки та надано Банку право продажу від свого імені предмету іпотеки, в порядку передбаченому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», а також з наданням позивачу всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. На виконання рішення суду 27.10.2017 був укладений договір купівлі-продажу предмету іпотеки за ціною 1 076 590 гривень 00 коп., з [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовнір І.Т. та зареєстровано в реєстрі за № 4932. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 листопада 2018 року № 607/3067/18, суд вирішив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №161 від 20.12.2007 по основному боргу в сумі 770 909,62 грн та пеню за несвоєчасну сплату основного боргу за період з 23.02.2017 по 10.01.2018 в сумі 184 632,92 грн. На виконання вказаного рішення суду 06.02.2019 державним виконавцем Тернопільського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 58305290, в подальшому виконавче провадження було передано до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. З інформації Регіонального сервісного центру ГСЦМВС в Тернопільській області від 06.07.2020 на запит державного виконавця з`ясовано, що за боржником [PERSON] зареєстровано автомобілі: VOLKSWAGEN, 1983 року випуску, легковий, державний номерний знак [NUMBER] ; ГАЗ 3110, 2003 року випуску, легковий, державний номерний знак [NUMBER] ; ГАЗ 33091, 1196 року випуску, вантажний, державний номерний знак [NUMBER] . Також, згідно Інформації № 233587587 від 23.11.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Позивачу випливає, що за померлим [PERSON] зареєстровано право власності на комплекс, зернотік, який розташований в [ADDRESS] , нежитлову будівлю - будівля пекарні хлібобулочних виробів за адресою [ADDRESS] , нежитлове приміщення (складське приміщення) за адресою [ADDRESS] та цех по виробництву макаронних виробів з складським приміщенням, за адресою [ADDRESS] . Під час здійснення виконавчого провадження [PERSON] 13.04.2021 та 03.06.2021 звертався із заявами до державного виконавця, в якій зазначав своє місце проживання по [ADDRESS] (а.с. 102, 106). 03.05.2022 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: смерть боржника. 06 травня 2022 АТ «Державний ощадний банк України» за вих. № 117.20-12/1/388/13566/2022-19/Вих надіслано в Тернопільську державну нотаріальну контору заяву, як Кредитора з вимогою до спадкоємців померлого [PERSON] . Листом від 13.05.2022 за вих. № 604/01-16 Перша Тернопільська державна нотаріальна контора повідомила, що заяву кредитора надіслано до Тернопільської районної нотаріальної контори. АТ «Державний ощадний банк України» 19.01.2023 за вих. № 117.20-12/1/99/203 8/2023-19/Вих, рекомендованими листами за номерами №4600117920820, 4600117895833, №4600117895825, №4600117895817 з повідомленням про вручення надіслано кредиторські вимоги до дружини - [PERSON] ; донькам - [PERSON] , [PERSON] та сину - [PERSON] . З відповіді Відділу реєстрації проживання осіб Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 17.02.2021 № 282/28-03 видно, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - [INFO] , дата реєстрації 12.10.2004; [PERSON] - [INFO] , дата реєстрації [INFO] , [PERSON] [INFO] , дата реєстрації 18.05.2010; [PERSON] - [INFO] , дата реєстрації 23.11.2010. З інформації, яка надана Великобірківською селищною радою від 13.07.2023 видно, що [PERSON] на момент смерті перебував на реєстраційному обліку в смт Великі Бірки, Тернопільського району, Тернопільської області за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм братом [PERSON] . Згідно розрахунку від 27.02.2023, АТ «Ощадбанк» станом на 31.12.2021 за померлим [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 954702,54 грн, в тому числі 770069,62 грн - заборгованість по кредиту та 184632,92 грн - заборгованість по пені (а.с. 40-42). Згідно матеріалами спадкової справи №230/2022, після смерті [PERSON] , яка заведена Тернопільською районною державною нотаріальної конторою, в ній відсутні заяви спадкоємців про прийняття спадщини, також відсутні відомості про складання заповіту. Розглянувши справу, суд доходить такого висновку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц. Принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 669/446/17. За змістом статті 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Отже, після смерті [PERSON] , його спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні повернути борги спадкодавця в межах вартості майна, яке спадкується. Як видно із матеріалів спадкової справи, ніхто із спадкоємців не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Позивач стверджує, що оскільки відсутні відомості про складання заповіту, спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] , є його дружина - [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які на момент смерті проживали разом з спадкодавцем по [ADDRESS] . Разом з тим, з матеріалів справи видно, що відповідач був зареєстрований в селі Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області разом з братом [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , яка одночасно є законним представником неповнолітнього [PERSON] заперечила факт проживання із [PERSON] та про прийняття нею спадщини. На думку суду, позивачем не надано достатніх, достовірних доказів про те, що померлий [PERSON] на момент смерті проживав з відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, в силу частини четвертої статті 1268 Цивільного кодексу України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування (частина четверта статті 1273 ЦК). З матеріалів цивільної справи видно, що на момент смерті [PERSON] , його син [PERSON] мав 12 років, відсутня відмова від прийняття спадщини в шестимісячний строк, а отже він вважається таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець першої черги за законом. Отже, зважаючи на те, що кредитором АТ «Державний ощадний банк України» пред`явлено вимогу до спадкоємця боржника [PERSON] , у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, малолітній [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, інші спадкоємці, які прийняли спадщину не встановлені, а тому, позивач має право на задоволення своїх вимог спадкоємцем у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Як видно із рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 листопада 2018 року № 607/3067/18 та розрахунку позивача, заборгованість [PERSON] перед позивачем на момент ухвалення рішення за договором №161 від 20.12.2007 по основному боргу в сумі 770 909,62 грн та пеню за несвоєчасну сплату основного боргу за період з 23.02.2017 по 10.01.2018 року в сумі 184 632,92 грн. Суду не надано будь-яких доказів того, що з моменту ухвалення рішення заборгованість погашалася. Також, судом встановлено, що за померлим [PERSON] зареєстровано таке майно: автомобіль VOLKSWAGEN, 1983 року випуску, легковий, державний номерний знак [NUMBER] ; автомобіль ГАЗ 3110, 2003 року випуску, легковий, державний номерний знак [NUMBER] ; автомобіль ГАЗ 33091, 1196 року випуску, вантажний, державний номерний знак [NUMBER] ; комплекс, зернотік, який розташований в [ADDRESS] , набув у власність 09.03.2004; нежитлова будівля, будівля пекарні хлібобулочних виробів за адресою [ADDRESS] , загальна площа 1085,7 метрів квадратних, вартість на момент набуття у власність (2006 рік) 322609 грн; нежитлове приміщення (складське приміщення) за адресою [ADDRESS] , загальна площа 534,3 метрів квадратних, вартість на момент набуття у власність (2007 рік) 22967 грн; цех по виробництву макаронних виробів з складським приміщенням, за адресою [ADDRESS] , загальна площа 1024,8 метрів квадратних, вартість на момент набуття у власність (2007 рік) 78666 грн. Суду не надано доказів яка вартість спадкового майна, зокрема і того, що його вартість є меншою від суми боргу 954702,54 грн (основному боргу в сумі 770 909,62 грн + пеня за несвоєчасну сплату основного боргу в сумі 184 632,92 грн), яку просить стягнути позивач, хоча саме на спадкоємця [PERSON] , від імені якого діє його законний представник [PERSON] покладається обов`язок доводити обсяг спадкового майна та його вартість, якщо він заперечує проти вимог кредитора спадкодавця. Разом з тим, зважаючи на перелік майна спадкодавця, наявність відомостей про вартість деякого нерухомого майна на момент набуття його у власність, площі нерухомого майна, зокрема дві нежитлові будівлі площею більше 1000 м.кв. та одна більше 500 м.кв., їх місцезнаходження - в смт Великі Бірки Тернопільського району, що знаходиться за 12 км від міста Тернополя, наявні оголошення на спеціалізованих сайтах з продажу нерухомості про продаж нерухомості у вказаному населеному пункті та їх заявлену до продажу вартість, суд вважає, що вартість успадкованого майна значно перевищує суму боргу, яку просить стягнути позивач - 954702,54 грн. Ураховуючи наведене, суд враховує, що позивачем пред`явлено вимогу до спадкоємця боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, в спадкоємця наявне майно, вартість якого перевищує суму боргу. Тому, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з неповнолітнього [PERSON] в інтересах якого діє його мати [PERSON] на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 954 702,54 гривень. В задоволенні позову до інших спадкоємців слід відмовити. Крім того, в силу статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з неповнолітнього [PERSON] в інтересах якого діє його мати [PERSON] на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України слід стягнути 14320, 54 грн сплаченого судового збору.

Outcome: partial