Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

ФОП [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про відшкодування збитків в порядку регресу, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 2 600,00 грн. та судові витрати, які складаються із судового збору - 1 044,50 грн. та витрат з надання професійної правничої допомоги - 10 916,40 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 11418504-02-10-01 від 28.08.2020 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу, а саме автомобіля «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 02.07.2021 року о 16 год. 45 хв., по вул. Димитрія Ростовського, 1 в смт Макарів, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Sierra», державний реєстраційний номер [NUMBER] - під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 30.07.2021 року по справі №370/1630/21, 02.07.2021 року о 16 год. 45 хв., по вул. Димитрія Ростовського, 1 в смт. Макарів, Відповідач, керуючи транспортним засобом Ford Sierra 2.30, днз [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином Відповідач, порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою суд визнав відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнув до адміністративної відповідальності. Потерпіла особа від вищезазначеної ДТП - [PERSON] (власник автомобіля «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ») звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. 05.07.2021 року було проведено огляд транспортного засобу «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » щодо пошкоджень, завданих внаслідок ДТП від 02.07.2021 року та складено акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень. Згідно рахунку №272/0000000038 від 07.07.2021 року, рахунку на оплату №АС000000147 від 21.07.2021 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » склала 82 561,98 грн. Факт ДТП від 02.07.2021 року визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховими актами №2149725-1 від 23.07.2021 року та №2149725-2 від 20.08.2021 року. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору №11418504-02-10-01 від 28.08.2020 року, на підставі страхових актів, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» (надалі - ЗУ «Про страхування») та ст. 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (через автосервіс) у сумі 79 804, 74 грн. Згідно страхових актів №2149725-1 від 23.07.2021 року та №2149725-2 від 20.08.2021 року сума страхового відшкодування перерахована на рахунок СТО, де відбувався відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », у розмірі 17 877, 00 грн. - ФОП [PERSON] , у розмірі 61 927, 74 грн - ФОП [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 79 804, 74 грн. Транспортний засіб «Ford Sierra», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував Відповідач на момент ДТП, був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АТ/0806321 на момент ДТП від 02.07.2021 року в ПрАТ «УПСК». ПрАТ «УПСК» визнало ДТП від 02.07.2021 року страховим випадком та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу №АТ/0806321 розрахованою з вирахуванням розміру франшизи (2 600, 00 грн) у розмірі: 79 804,74 грн. Таким чином, сума франшизи в розмірі 2 600,00 грн. підлягає стягненню з Відповідача для повного відшкодування завданої шкоди. Враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.07.2021 року є Відповідач - [PERSON] та внаслідок вказаної ДТП спричинена матеріальна шкода, Позивач набув право зворотної вимоги до Відповідача у розмірі франшизи. Станом на дату подання позовної заяви до суду Відповідачем виплати суми страхового відшкодування у розмірі франшизи не відбулося. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 23.07.2021 року. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну Відповідачем внаслідок ДТП від 02.07.2021 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення страхового відшкодування в розмірі франшизи, а саме у сумі 2 600, 00 грн. 21.10.2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та ФОП [PERSON] (Новий кредитор) уклали Договір № 21/10/2021 про відступлення права вимоги від 21.10.2021 року, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №11418504-02-10-01 від 28.08.2020 року. Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми. З метою досудового врегулювання спору, 24.11.2021 року Відповідачу було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, яка залишилася відповідачем без задоволення тому позивач змушена звернутись до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 20.04.2023 року позовну заяву ФОП [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 20.04.2023 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялися за адресою реєстрації: [ADDRESS] , поштове відправлення № 0800100205285 повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою 09.05.2023 року», що з урахуванням п. 99.1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року, та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 11418504-02-10-01 від 28.08.2020 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу, а саме автомобіля «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » (5-8). У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 02.07.2021 року о 16 год. 45 хв., по вул. Димитрія Ростовського, 1 в смт Макарів, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Sierra», державний реєстраційний номер [NUMBER] - під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 30.07.2021 року по справі №370/1630/21, 02.07.2021 року о 16 год. 45 хв., по вул. Димитрія Ростовського, 1 в смт. Макарів, Відповідач, керуючи транспортним засобом Ford Sierra 2.30, днз [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином Відповідач, порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою суд визнав відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнув до адміністративної відповідальності (а.с. 13). Потерпіла особа від вищезазначеної ДТП - [PERSON] (власник автомобіля «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] ») звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. 05.07.2021 року було проведено огляд транспортного засобу «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » щодо пошкоджень, завданих внаслідок ДТП від 02.07.2021 року та складено акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень (а.с. 5, 10-11, 17-18, 19-21). Згідно рахунку №272/0000000038 від 07.07.2021 року (а.с. 22), рахунку на оплату №АС000000147 від 21.07.2021 року (а.с. 24) вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » склала 82 561,98 грн. Факт ДТП від 02.07.2021 року визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховими актами №2149725-1 від 23.07.2021 року та №2149725-2 від 20.08.2021 року (а.с. 29). Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору №11418504-02-10-01 від 28.08.2020 року, на підставі страхових актів, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» (надалі - ЗУ «Про страхування») та ст. 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (через автосервіс) у сумі 79 804, 74 грн. (а.с. 30-31). Згідно страхових актів №2149725-1 від 23.07.2021 року та №2149725-2 від 20.08.2021 року сума страхового відшкодування перерахована на рахунок СТО, де відбувався відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Sоnata», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », у розмірі 17 877, 00 грн. - ФОП [PERSON] , у розмірі 61 927, 74 грн - ФОП [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 79 804, 74 грн. Транспортний засіб «Ford Sierra», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував Відповідач на момент ДТП, був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АТ/0806321 на момент ДТП від 02.07.2021 року в ПрАТ «УПСК» (а.с. 26). ПрАТ «УПСК» визнало ДТП від 02.07.2021 року страховим випадком та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу №АТ/0806321 розрахованою з вирахуванням розміру франшизи (2 600, 00 грн) у розмірі: 79 804,74 грн. Таким чином, сума франшизи в розмірі 2 600,00 грн. підлягає стягненню з Відповідача для повного відшкодування завданої шкоди. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 23.07.2021 року. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну Відповідачем внаслідок ДТП від 02.07.2021 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення страхового відшкодування в розмірі франшизи, а саме у сумі 2 600, 00 грн. 21.10.2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та ФОП [PERSON] (Новий кредитор) уклали Договір № 21/10/2021 про відступлення права вимоги від 21.10.2021 року, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №11418504-02-10-01 від 28.08.2020 року (а.с. 33-35, 37). Про відсуплення права вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» повідомило відповідача (а.с. 39). Враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.07.2021 року є Відповідач - [PERSON] та внаслідок вказаної ДТП спричинена матеріальна шкода, Позивач набув право зворотної вимоги до Відповідача у розмірі франшизи. Станом на дату подання позовної заяви до суду Відповідачем виплати суми страхового відшкодування у розмірі франшизи не відбулося. З метою досудового врегулювання спору, 23.11.2021 року Відповідачу було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, яка залишилася відповідачем без задоволення (а.с. 41, 42). Вирішуючи даний спір, суд виходить також з наступного. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Отже, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Згідно ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із ст. 979 ЦК України (надалі - ЦК України), якою визначено, за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату є страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договорі строк. Аналогічний припис викладений у ст. 988 ЦК України. У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власник наземних транспортних засобів» (надалі - ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю і та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8. ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальне власників наземних транспортних засобів»). У відповідності до ст. 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальне власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодували особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Як вказує п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. У відповідності до ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Положеннями ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Так. ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Заповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з тим згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на вищезазначене, фактичний розмір збитків (вартість відновлювального ремонту) має бути сплачена Відповідачем. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплат о (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений інше особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора і зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтований та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, при пред`явленні позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с. 50). Оскільки позов задоволений в повному обсязі, тому з відповідача користь позивача слід стягнути судовий збір у вказаному розмірі. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд керується вимогами ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З огляду на надані позивачем документально підтверджені (а.с. 43-49) докази понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 916,40 грн., суд приходить до висновку про їх стягнення з відповідача на користь позивача у вказаному розмірі. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved