Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

[PERSON] \~звернулася з\~позовною заявою\~до ТОВ\~«Вердикт Капітал»,\~треті особи,\~що не\~заявляють самостійних\~вимог:\~Приватний виконавець\~виконавчого округу\~Київської області\~Микитин О.С.,\~Приватний нотаріус\~Бучанського (\~Києво \~Святошинського )\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.\~про визнання\~виконавчого напису\~№ 83780\~від \~12\~червня 2021\~року,\~таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~ В\~обґрунтування позову\~вказує,\~що \~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Київської області\~Микитин О.С.\~05.02.2022\~ на\~підставі \~виконавчого напису\~нотаріуса №\~83780\~від 12.06.2021\~вчиненого приватним\~нотаріусом Києво\~ Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» винесено\~постанову про\~відкриття виконавчого\~провадження ВП\~№ 68518397. Вважає, що зазначений вище виконавчий напис, незаконний та вчинений з порушенням норм чинного законодавства, як наслідок є таким, що не підлягає виконанню виходячи із наступного. Позивач зазначає, що не отримувала кредит у ТОВ «Вердикт Капітал». Фактично кредит було отримано у ПАТ «Альфа Банк» згідно кредитного договору №40164247 від 10.08.2014 року. І цей кредит було достроково погашено ще у 2014 році. В той же час, якщо відбулась зміна кредитора (банком укладено договір відступлення права вимоги, договір факторингу тощо) АТ «Альфа Банк» повинен був письмово повідомити про це боржника (позивача). Так, в порушення вимог ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» протягом 10 днів банк не повідомляв споживача про відступлення права вимоги або залучення колекторської компанії та про факт передачі персональних даних споживача тощо. А згідно ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Отже, із-за відсутності повідомлення позивач не міг заперечити та спростувати розрахунок заборгованості, який явно вчинено неправомірно та поза межами строків, встановлених Законом України «Про нотаріат». Тобто відсутня ознака безспірності. Крім того, стаття 88 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. В даному випадку минуло 7 (сім)! років. Наведене свідчить що відповідач не надав і не міг надати належних і допустимих доказів як наявності заборгованості, так і її безспірності, а позивач цей борг заперечує з наведених вище підстав.. 21\~червня 2023\~року ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~(відповідач)\~подав до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~яким вважав\~за необхідне\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню\~та про\~стягнення . В обґрунтування відзиву вказує на те, що вданих кредитних правовідносинах, ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником права вимоги виконання боргу від первісного кредитора та є новим кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги, який було надано приватному нотаріусу при вчиненні виконавчого напису, що підтверджує статус нового кредитора у даних кредитних зобов`язаннях. Приватним нотаріусом було перевірено такий договір та статус стягувана, як нового кредитора. Кредитний договір є чинним на даний час, позивачем не надаються будь-які докази щодо недійсності кредитного договору чи окремих його умов, відтак, твердження про неправомірність, неправильність нарахування кредитором розміру заборгованості є безпідставним. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем: за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Вважаємо, що жодних обґрунтованих доводів стосовно безпідставності документу, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, боржником суду наведено не було, так само, не було надано доказів спростування заборгованості за кредитним договором, стягнення якої відбувалося за вчиненим нотаріусом виконавчим написом. Тому, підстав для твердження про те, що стягувачем неправомірно здійснено дії щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса, є безпідставними. Також відповідач надав до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки розмір витратне відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал « становить надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Позивачка у відповіді на відзив, наданій суду 03 липня 2023 року вказує, що всі мотиви вказані відповідачем і відзиві на позовну заяву, є лише посилання на підзаконні нормативні акту та стару судову практику, нормами процесуального закону не передбачено заперечувати витрати на правничу допомогу, які ще не заявлені до стягнення, вважає клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу подане передчасно та не підлягає розгляду та відзив на позовну заяву разом з клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу не підписані директором ТОВ « Вердикт Капітал», а лише проставлене факсиміле з відтворенням його підпису. Отже , з огляду на зазначене, з урахування того, що підпис на відзиві виконано не власноруч, а за допомогою факсиміле, вважає, що відзив не підписано уповноваженим представником ТОВ « Вердикт Капітал», а тому не підлягає розгляду. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись своєчасно та належним чином, жодних заяв, заперечень або клопотань до суду не подали. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків. Так, 10 серпня 2014 року між позивачем та ПАТ « Альфа Банк» укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 401642447 ( а.с.10). Згідно з п. 2.3. Договору № 401642447 дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісійної винагороди за надання ( інформації) виписок за рахунком становить 11.08.2017. 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 83780, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,\~\~якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року, якому в свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю» Кредитні ініціативи, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІКІ/ВЕСТА, якому в свою чергу Акціонерне товариство « Альфа Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорам 1 від 21 червня 2016 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 401642447 від 10 серпня 2014 року укладеного між Акціонерним товариство «Альфа Банк» та [PERSON] за період з 16 січня 2019 року по 06 червня 2021 року включно суму у розмірі: 79,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1892,16 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4149,44 грн.-строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3200,00 грн. строкова заборгованість за штрафами та пенями; 650,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 9970,80 грн. (а.с. 65) На підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. 05.02.2022 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів боржника ( а.с.8,9). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до положень ст.ст.\~15,\~16 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно зі\~ст. 18 ЦПК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат»\~розкриває зміст умов вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до положень п.п. 1, 3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій стягнення грошових сум або витребування майна за виконавчим написом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Крім того, у відповідності до\~Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку документів, за якими стягнення проводить у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів на підставі виконавчих написів нотаріусів у редакції, що діяла на момент оскаржуваного виконавчого напису 01 листопада 2021 року, виконавчий напис нотаріуса не може вчинятися на кредитному договорі, укладеному у простій письмовій формі. Згідно з п. 2.3. Договору про надання споживчого кредиту Договору № 401642447 дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісійної винагороди за надання ( інформації) виписок за рахунком становить 11.08.2017. Таким чином, три роки з моменту виникнення права вимоги стягнення заборгованості пройшли. Пленуму Верховного Суду України у своїй Постанові № 2 від 31.01.1992 року зазначив, що при вирішенні справ,\~пов`язаних з оскарженнямвідмови\~у видачі\~виконавчого\~напису\~або його видачею,\~судам слід мати на увазі,\~що відповідно до статей\~34,36,87,88 Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис\~може\~бути\~вчинено\~нотаріусом\~і\~за\~умови,\~що\~наявність\~безспірної\~заборгованості\~або\~іншої\~\~відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Отже, виконавчий напис вчинено з порушенням умов вчинення виконавчих написів, визначених\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5\~Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме з пропуском строку для вчинення виконавчого напису нотаріуса. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 10 грудня 2014 року набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття», а тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~та\~Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому не підлягає виконанню. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих товариством нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу договір позичальника не посвідчений нотаріально, отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню - оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подачу позовної заяви та 536,80 грн - за забезпечення позову.

Outcome: approved