Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

В березні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що з відповідачем уклали шлюб 18 лютого 1994 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В позовній заяві позивачка зазначила, що вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання неможливе, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам спільного сина. Протягом останнього року проживають окремо. Майнових спорів між сторонами немає. Щодо утримання та виховання дитини спору немає, син проживає з позивачкою, цей факт погоджено. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд розірвати шлюб, який зареєстрований 18.02.1994 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 65. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2023відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 18.05.2023 судове засідання відкладено через неявку учасників справи. 21.06.2023 судове засідання не відбулося через зайнятість головуючого судді в іншому судовому процесі. Позивачка до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 07.04.2022 Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), позивачка та відповідач з 18.02.1994перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №65, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 28.08.2009відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви вбачається, що подальше подружнє життя суперечить інтересам позивачки. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. При подачі позову до суду, позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 1073, 60 грн, що підтверджується квитанцією АТ «ПриватБанк» № 0.0.2899550211.1від 13.03.2023. На виконання ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Іншу частину судового збору в розмірі 536,80 грн слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved