Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Дергачівська міська рада в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане 24 червня 1993 року, актовий запис №67. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який був зареєстрований 07 вересня 1985 році у відділі РАЦС Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 134. На протязі останніх років сімейне життя між матір`ю та батьком поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними будь-яких відносин. На підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 вересня 2015 року (справа №619/3587/15-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач з власної волі з кінця 2015 року не проживає в квартирі [ADDRESS] , хоча йому ніхто не перешкоджав у доступі до вказаного житла, відповідач проживає в іншому місці, реальна фактична адреса і місцеперебування відповідача не відома. Матір [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті, [PERSON] , позивач по справі звернулась до Дергачівської міської ради з проханням вирішити питання про зміну договору житлового найму і визнати її основним наймачем квартири [ADDRESS] . Проте, згідно Інформаційної довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб у вищевказаній квартирі зазначені матір [PERSON] , позивач [PERSON] та [PERSON] . На сьогоднішній день, вказане житло є неприватизованим та знаходиться в комунальній власності. Наявність формальної реєстрації відповідача в квартирі порушує її права користування, володіння спірною квартирою, реєстрація відповідача є перешкодою для переооформлення комунальних рахунків на її ім`я, тому змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з`явилася, її представник надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити та за її відсутності та відсутності позивача, без фіксації технічними засобами. Позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, при цьому не надали відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання та не подали відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що батьками [PERSON] записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане 24 червня 1993 року, актовий запис №67. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який був зареєстрований 07 вересня 1985 році у відділі РАЦС Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 134. На протязі останніх років сімейне життя між матір`ю та батьком поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними будь-яких відносин. На підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 вересня 2015 року (справа №619/3587/15-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач з власної волі з кінця 2015 року не проживає в квартирі [ADDRESS] , хоча йому ніхто не перешкоджав у доступі до вказаного житла, відповідач проживає в іншому місці, реальна фактична адреса і місцеперебування відповідача не відома. Матір [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті, [PERSON] , позивач по справі звернулась до Дергачівської міської ради з проханням вирішити питання про зміну договору житлового найму і визнати її основним наймачем квартири [ADDRESS] . Проте, згідно Інформаційної довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб у вищевказаній квартирі зазначені матір [PERSON] , позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Вказане житло є неприватизованим та знаходиться в комунальній власності. Наявність формальної реєстрації відповідача в квартирі порушує її права користування, володіння спірною квартирою, реєстрація відповідача є перешкодою для переоформлення комунальних рахунків на її ім`я, тому змушена звернутись до суду. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки, відповідач не є членом сім`ї власника будинку, понад 1 рік проживає в іншому місці, але фактично не змінив реєстрацію місця проживання, порушуються права користувача, тому вони підлягають захисту, шляхом визнання відповідача такими, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved