Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення сином 23-х років до закінчення ним навчання, або до зміни матеріального положення сторін. Свої вимоги мотивує тим, що 09 вересня 2000 року між сторонами було укладено шлюб. Даний шлюб розірвано за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2019 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. В даний час син продовжує навчання в Українському державному університеті науки і технологій, навчається на 3 курсі денного відділення даного університету, на контрактній основі. Навчання на стаціонарі не дає можливості [PERSON] самостійно забезпечувати себе коштами на придбання найнеобхіднішого. Тому сину потрібна матеріальна допомога не лише з боку матері, а й з боку батька. Відповідач є працездатним і тому має можливість утримувати їхню спільну дитину, проте в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період її навчання. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13 квітня 2023 року, по справі відкрито провадження. В судове засідання позивач не з`явилася. Відповідач в судове засідання також не з`явився, просив справу слухати у його відсутність, надав до суду відзив, в якому позов не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог. Зазначає, що з початком війни не має заробітку, одружений та має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] . Також, відповідач на даний час має ряд хвороб, не маючи роботи та щоб мати змогу забезпечувати себе, змушений здійснювати догляд за жителькою [PERSON] , яка потребує стороннього догляду. Крім того, відповідач допомагає своєму батькові, який тяжко хворіє. Відповідач вказує також те, що позивач у своєму позові не зазначила про те, що він сплачує аліменти на ще одного сина [PERSON] , [INFO] . На думку відповідач, його повнолітній син має можливість сам себе утримувати, оскільки працює. Позивач своїм правом надання до суду відповіді на відзив не скористалася. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2019 (а.с.10). У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , який залишився проживати з матір`ю (а.с.9). [PERSON] є студентом 3-го курсу, форма навчання - контракт, Українського державного університету науки і технологій, термін навчання до 30.06.2023 (а.с.8). Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. З доданих відповідачем до відзиву документів судом встановлено, що він є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.29) та перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до копій лікарських висновків, [PERSON] має ряд захворювань. Відповідно до копії довідки Селищенської сільської ради Звенигородського району, [PERSON] здійснює догляд за жителькою [PERSON] . Жодних доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища відповідач до суду не надав. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, регулюються самостійними нормами матеріального права, якими такий обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу, суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує на теперішній час навчання, але у меншому розмірі, ніж просить позивач. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє останнього можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 14 вересня 2022 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення 23 років. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial