Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Іванова Наталя Олександрівна звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 71\~712,00 грн. на відшкодування майнової шкоди, 15000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування від 15.03.2021, зареєстрованого за № 5-94. Квартира розташована на 2 поверсі 2-поверхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 33,4 м2, у тому числі: 1 а кімната 18,8 м2, 2-а кімната 14,6 м2, кухня площею 5,5 м2, вбиральня 3,5 м2 та коридор 5,5м2. 14 жовтня 2021 року в місті Харків розпочався опалювальний сезон 2021-2022 рр. Квартира, що належить позивачу, була в першій черзі підключення тепла. 15.10.2021 у вказаній квартирі по стелі та стінам почала бігти вода. Мешканцями квартири був зроблений запит до аварійної служби КП «Харківські теплові мережі». Вода бігла всю ніч з 15 на 16 жовтня 2021 року та продовжувала просочуватись 16 та 17 жовтня 2021 року. 18 жовтня 2021 року комісією у складі інженера виконавця послуг Лукієнко К.П., майстра теплової дільниці № 6 [PERSON] та позивача був складений акт про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення. Майстер теплової дільниці № 6 відмовилась від підписання акту. Акт складений про те, що 15 жовтня 2021 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття стелі та стін в кімнатах 14,6 м2 та 18,8 м2, підлоги в кімнаті 14,6 м2. Внаслідок залиття спостерігаються вологі сліди на стінах та стелі, відшарування шпалерного шару, здуття підлоги в кімнаті 14,6 м2. Причиною залиття став дефект чавунного вентилю на трубопроводі системи центрального опалення на горищі над квартирою [PERSON] у зв`язку з включенням центрального опалення будинку. Станом на 18.10.2021 на горищі встановлений новий вентиль на трубопроводі системи центрального опалення. У зв`язку з залиттям квартири [PERSON] була спричинена майнова шкода. Відповідно до Звіту про оцінку майнового збитку, складеного 03.11.2021, розмір майнового збитку, заподіяного власнику квартири [ADDRESS] , становить 71\~712,00 грн без урахування ПДВ. Крім того, позивачеві було заподіяно моральну шкоду, яка оцінена ним у розмірі 15000,00 грн, та полягає в тому, що позивач зазнав душевних страждань через знищення його майна, втратив можливість займатися своєю роботою та повсякденними справами, проводити вільний час з родиною, оскільки був вимушений усувати наслідки затоплення квартири, зазнав переживання, пов`язані із залиттям його житла, в результаті чого останній був вимушений докладати додаткових зусиль для організації повсякденного життя. Просив стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди 71712,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн., судовий збір у розмірі 908,00 грн., витрати на проведення оцінки майнового збитку у розмірі 2500,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. Зазначена справа перебувала в провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова, призначалася до розгляду, проте по суті розглянута не була. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінена територіальна підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначена територіальна підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. Відповідно до акту прийому-передавання справ від 16.08.2022 з Комінтернівського районного суду м. Харкова до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла справа № 641/9460/21. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2022 року справу передано на розгляд судді Москаленко В.В. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23.08.2022 року прийнято справу до провадження та вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.04.2023 залучене до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору Комунальне підприємство «Жилкомсервіс». Ухвалою суду від 19.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зміну територіальної підсудності справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надав до суду заяву, у якій підтримав заявлені вимоги, просив розглядати справу без участі позивача та його участі. Представник третьої особи КП «Жилкомсервіс» в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив, письмових пояснень у справі не надав. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до\~ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин судом, відповідно до ст. ст.280, 281 ЦПК України, постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень\~Кодексу розгляд справи\~здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши оцінку наданим до матеріалам справи доказам в їх сукупності, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира належить [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого 15.03.2021 державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Абеленцевою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5-94. Право власності [PERSON] на квартиру зареєстроване 15.03.2021, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 248113370 (а.с. 14-16). Згідно копії Графіку черговості підключення тепла в опалювальному сезоні 2021- 2022 р.р., затвердженого Директором технічним КП «Харківські теплові мережі» Кауркіним Є. 06.10.2021, погодженого Директором Департаменту з питань забезпечення життєдіяльності міста Кузнєцовим І. та Директором Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради Сиротою С., опалювальний сезон розпочато з 14 жовтня 2021 року, визначена перша черга для підключення тепла від МК-1412 та МК 1407 ЦТП споживачів по вул. Енергетична (а.с. 51-53). Відповідно до копії Акту про залиття, аварії, що трапились на системі центрального опалення від 18.10.2021, затвердженого начальником дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» Дмитренко А.І., складеного комісією у складі: інженера виконавця послуг Лукієнко К.П., майстра теплової дільниці № 6 [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , 15 жовтня 2021 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття стелі та стін в кімнатах 14,6 м2 та в 18,8 м2, підлоги в кімнаті 14,6 м.2. Внаслідок залиття спостерігаються вологі сліди на стінах та стелі, відшарування шпалерного шару, здуття підлоги в кімнаті 14,6 м2. Причиною залиття став дефект чавунного вентилю на трубопроводі системи центрального опалення на горищі над квартирою власника, у зв`язку з включенням центрального опалення в будинку. На день обстеження 18 жовтня 2021 року на горищі встановлено новий вентиль на трубопроводі системи центрального опалення. Висновки комісії: вчасно проводити обстеження системи центрального на трубопроводі центрального опалення для передвчасного виявлення. Акт містить підписи інженера виконавця послуг [PERSON] та власника квартири [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до Договору на проведення оцінки вартості матеріального збитку майна і відновного ремонту від 25.10.2021 № 20/10-1, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промексперт», замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по визначенню ринкової вартості матеріального збитку майна і відновного ремонту внутрішнього оздоблення кімнат і приміщень квартири [ADDRESS] . Мета оцінки визначення вартості розміру відновлювального ремонту і майнової шкоди, заподіяної власнику в результаті затоки квартири. Вартість робіт визначена в розмірі 2500,00 грн. (а.с. 21). Згідно з копією квитанції до прибуткового ордеру № 25/10-2 від 25.10.2021, на підставі Договору № 25/10-1 від 25.10.2021 [PERSON] сплачено ТОВ «Промексперт» 2500,00 гривень (а.с. 22) Згідно з висновком про розмір відновлювального ремонту і майнового збитку, викладеному у Звіті про оцінку майна, вартість відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення кімнат, приміщень квартири [ADDRESS] , округлена до цілих чисел, складає: 79106 без урахування ПДВ, розмір майнового збитку, заподіяного власнику становить 71\~712 (сімдесят одна тисяча сімсот дванадцять) гривень без урахування ПДВ (а.с. 23-50). 08.11.2021 представник позивача в інтересах останнього, звернулась до Генерального директора КП «Харківські теплові мережі» [PERSON] з претензією щодо сплати майнових збитків, завданих внаслідок залиття квартири в розмірі 74212,00грн. (в т.ч. розмір майнового збитку, заподіяного власнику майна, згідно Звіту про оцінку 71712,00 грн., вартість проведення оцінки майнового збитку 2500,00грн.) (а.с. 54-56). Претензія отримана відповідачем 10.11.2021 (а.с. 57). Відповідь на претензію позивачу не надано. Рішенням Харківської міської ради від 26 липня 2006 року № 69/06 було створено КП «Жилкомсервіс»(інформація за посиланням:https://doc.city. kharkov. ua/uk/ profile/ document / view/id/366517). Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 № 1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «Харківські теплові мережі», ДКП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші (інформація за посиланням: https://doc.city.kharkov.ua/uk/profile/document/view/id/378479). Отже вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а КП «Харківські теплові мережі» - як виконавця послуг з їх утримання. Відповідно до\~п.п. 2,\~7 ст. 21 Закону\~виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ч. 2 ст. 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Крім того, необхідно враховувати, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 3-51 гс14 та підтверджено у Постанові Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 554/1583/16 ц. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Суд зазначає, що саме КП «Харківські теплові мережі» є теплопостачальною організацією, яка зобов`язана забезпечувати надійне постачання теплової енергії відповідно до умов договорів та стандартів. Статтями 12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідачем не надані до матеріалів справи докази на спростування того, що залиття квартири позивача сталося з вини КП «Харківські теплові мережі». Згідно з\~пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Статтею 22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до\~частини другої статті 22 ЦК України\~збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, суд приходить до висновку, що залиття квартири позивача, сталося внаслідок бездіяльності КП «Харківські теплові мережі», що полягала у незабезпеченні належного стану внутрішньобудинкових систем центрального опалення у будинку, технічне обслуговування яких було покладено на КП «Харківські теплові мережі», а тому, враховуючи обставини, за яких сталося залиття квартири саме з КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню на користь позивача сума завданої майнової шкоди. Згідно з висновком про розмір відновлювального ремонту і майнового збитку, викладеному у Звіті про оцінку майна, вартість відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення кімнат, приміщень квартири [ADDRESS] , округлена до цілих чисел, складає: 79106,00 грн. без урахування ПДВ, розмір майнового збитку, заподіяного власнику становить 71\~712,00 (сімдесят одна тисяча сімсот дванадцять) гривень без урахування ПДВ. Вказаний звіт узгоджується із актом про залиття від 18 жовтня 2021 року та відповідачем не спростований, внаслідок чого приймається судом та враховується при визначені суми спричиненої майнової (матеріальної) шкоди. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законодавством також установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні витрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Виходячи з аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести позивачеві для відновлення його квартири у зв`язку з її залиттям. Отже, у відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду завдану залиттям квартири на загальну суму 71712,00 (сімдесят одну тисячу сімсот дванадцять) грн. Також однією з позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду, яка полягає у тому, що позивач зазнав душевних страждань через знищення його майна, втратив можливість займатися своєю роботою та повсякденними справами, проводити вільний час з родиною, оскільки був вимушений усувати наслідки затоплення квартири, зазнав переживання, пов`язані із залиттям його житла, в результаті чого останній був вимушений докладати додаткових зусиль для організації повсякденного життя в умовах пошкодженого, залитого, з запахом плісняви, житла. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 15000,00 грн. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що в результаті залиття квартири, власником якої є позивач, було пошкоджено квартиру, що в свою чергу спричинило моральну шкоду позивачу, яка полягає в його душевних стражданнях, емоційному стресі, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, порушення нормального ритму життя, неможливості користування належним позивачу майном. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що визначений позивачем розмір моральної шкоди в 15000,00 гривень відповідає тим стражданням і переживанням, що він зазнав у зв`язку з залиттям квартири. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн, витрат на проведення оцінки майнового збитку у розмірі 2500,00 грн та витрат, понесених на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на проведення оцінки майнового збитку у розмірі 2500,00, а також 908,00 грн. судового збору. Щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу суд зазначає таке. Відповідно до\~ст. 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з\~ч. ч. 1,\~3 ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12.02.2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01.09.2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Указана судова практика є незмінною та існує на час вирішення вказаного процесуального питання судом. У разі недотримання вимог\~ч. 4 ст. 137 ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до\~ч. 8 ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Отже, у\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України). Тобто, саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до\~ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Відповідно до\~ч. 6 ст. 137 ЦПК України\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідний правовий висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. Позивачем заявлено, що ним понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн., на підтвердження чого доданий Договір про надання правової допомоги від 05.11.2021 № 05-11/21, укладений між [PERSON] та адвокатським бюро «Олега Головкова», Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000126 від 30.11.2021 на суму 4000,00 грн., квитанція від 30.11.2021 № 0.0.2360682934.1 про сплату [PERSON] на користь Адвокатського бюро «Олега Головкова» 4000,00 грн за надання правової допомоги за Договором № 05-11/21 від 05.11.2021, ордер серії АН № 1051127, виданий 20.07.2022. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в\~ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого\~ч. 2 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями\~ч. ч. 5,\~6,\~9 ст. 141 ЦПК України\~. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Із встановлених судом обставин справи вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені до стягнення позивачем, пов`язані з розглядом справи в суді, є обґрунтованими, тобто підтвердженими належними доказами. Тому, суд дійшов висновку про те, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню в сумі 4 000,00 грн. на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved