Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувсь до суду з позовом до ТОВ «КАМОЦЦІ», про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 30 вересня 2022 близько 17 години 15 хвилин за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 331 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю: транспортного засобу «Fiat Тіро», реєстраційний № [NUMBER] , що знаходився під керуванням [PERSON] ; транспортного засобу «Ford Focus», реєстраційний № [NUMBER] , що знаходився під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортний засіб «Fiat Тіро», реєстраційний № [NUMBER] , який належить [PERSON] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Броварського міськрайонного суду м. Київської області від 07.12.2022 року у справі № 361/5687/22, [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тобто саме дії [PERSON] у вигляді порушення вимог ПДР стали причиною виникнення даної ДТП та пошкодженні транспортного засобу «Fiat Тіро», реєстраційний № [NUMBER] . На момент пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «FORD FOKUS», реєстраційний № [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група», згідно договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № EP-206291324. На виконання вимог Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з боку [PERSON] було надано страховику повідомлення про ДТП, заяву про страхове відшкодування та інші документи необхідні для здійснення виплати страхового відшкодування на її користь, а також представнику страховика було надано пошкоджений транспортний засіб «Fiat Тір», реєстраційний № [NUMBER] на огляд. Таким чином, з боку [PERSON] було виконано всі покладені на нього Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов?язки. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 26676 від 01.02.2023р., встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Fiat Tipo», реєстраційний № [NUMBER] , складає: 34 443,06 грн. (тридцять чотири тисячі чотириста сорок три грн. 06 коп.), а вартість відновлювального ремонту вищевказаного транспортного засобу становить:39 392,83 грн. (тридцять дев?ять тисяч триста дев?яносто дві грн.83 коп.). ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 34 443,06 грн. (тридцять чотири тисячі чотириста сорок три грн. 06 коп.). Проте розмір страхового відшкодування, сплаченого на користь [PERSON] не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу «Fiat Тіро», реєстраційний № [NUMBER] . З цих підстав позивач просить суд стягнути з ТОВ «КАМОЦЦІ» відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в сумі 4 949, 77 грн., а також покласти судові витрати на відповідача, а саме 1 073, 60 грн. - суму судового збору, 15 000,00 грн. - витрат на правову допомогу. 23.06.2023 року було відкрите спрощене провадження у справі та призначено судовий розгляд на 01.08.2023 року, та зобов`язано позивача надати суду копію постанови Броварського районного суду м. Києва від 07.12.2022 р., відповідно до заявленого переліку додатків до позову, а також інші докази, якими обґрунтовується цивільна відповідальність відповідача за завдану шкоду, із одночасним направленням копій таких документів відповідачу. 10.07.2023 року на адресу суду надійшли заперечення на позовну заяву від представника відповідача, в яких вказано, що 13 березня 2023 року на адресу ТОВ «КАМОЦЦІ» надійшла вимога від адвоката Голосної А.В. про сплату на користь [PERSON] різниці від суми відшкодування. Проте, при розгляді даної вимоги виявилось, що суму яку потрібно сплатити викладено не вірно, а реквізити отримувача коштів також вказані не правильні. Вказано, що Голосна А.В. пообіцяла направити нову вимогу з вірними реквізитами, але ніяких документів не направила. Окрім того, сторона Відповідача в запереченнях звертає увагу суду на те, що документ від 13 березня 2023 року наданий суду - містить фальшування. Також, сторона відповідача не згодна із розміром витрат на правничу допомогу, яку просить стягнути сторона позивача посилаючись на не співмірність, та те що наданий розрахунок перевищує суму позову в три рази, тому в частині відшкодування всіх судових витрат просить відмовити. Окрім того, в додатках до заперечення сторона Відповідача надає платіжну інструкцію №9000048711 від 30.06.2023 про сплату [PERSON] суми в розмірі 4949,77 грн., в зв`язку із чим просить в позові відмовити. 28.07.2023 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача із виконанням Ухвали суду від 23.06.2023 року в якій вона додала копію постанови Броварського районного суду м. Києва від 07.12.2022 р., а також виписку з карти позивача, чим підтвердила той факт, що ТОВ «КАМОЦЦІ» справді виплатило позивачеві вищевказану суму. 28.07.2023 року на адресу суду надійшло клопотання від ТОВ «КАМОЦЦІ» про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, в якому посилаючись на обставини викладені раніше ними в запереченнях від 10.07.2023 року - просять зменшити розмір витрат на правову допомогу на 70 %. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`являвся, подавши заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. В запереченнях виклавши свою позицію, просив розглядати справу за відсутності представника. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER], власником транспортного засобу «Fiat Тіро», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2022 року у справі №361/5687/22, [PERSON] було звільнено від відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого діяння та суд обмежився усним зауваженням. Як вбачається з вказаної постанови, 30 вересня 2022 року. близько 17 години 15 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем марки «FORD FOCUS» н.з. [NUMBER] . за адресою: Київська обл.. м. Бровари. вул. Київська, 331. на АЗС «WOG» був не уважним та відчинив передні ліві двері чим здійснив перешкоду у русі транспортному засобу автомобілю марки «FIAT TIPO» н.3. [NUMBER]. який рухався ліворуч в попутному напрямку. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «FORD FOKUS», реєстраційний № [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група», згідно договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № EP-206291324. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № 26676 від 01.02.2023р., встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Fiat Tipo», реєстраційний № [NUMBER] , складає: 34 443,06 грн. (тридцять чотири тисячі чотириста сорок три грн. 06 коп.), а вартість відновлювального ремонту вищевказаного транспортного засобу становить:39 392,83 грн. (тридцять дев?ять тисяч триста дев?яносто дві грн.83 коп.). ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 34 443,06 грн. (тридцять чотири тисячі чотириста сорок три грн. 06 коп.). Відповідно до платіжної інструкції №9000048711 від 30.06.2023 року ТОВ «КАМОЦЦІ» виплатило на користь [PERSON] суму відшкодування в розмірі 4 949, 77 грн., тобто на момент розгляду справи відповідач виконав вимогу позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в сумі 4 949,77 грн. з відповідача не підлягають задоволенню, у зв`язку із повною оплатою зазначеної суми заборгованості ТОВ «КАМОЦЦІ» після відкриття провадження у справі. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 15 000,00 гривень суд зазначає наступне. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача Голосною А.В. суду надано: договір про надання правової допомоги № 01Б-1/179 від 11.03.2021 року, розрахунок №1 суми гонорару за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги № 01Б-1/179 від 11.03.2021 року, додаткова угода №2 до Договору про надання правової допомоги № 01Б-1/179 від 11.03.2021 року, акт виконаних робіт №32.06 до Договору про надання правової допомоги № 01Б-1/179 від 11.03.2021 року, детальний опис витрат, пов`язаних із судовим розглядом. Загальний розмір витрат на правничу допомогу становить 15 000 грн. 00 коп. Відповідач надав заперечення щодо витрат на правовому допомогу, просив зменшити їх на 70 %. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає достатнім розміром стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на правничу допомогу у розмірі 7 500 грн. 00 коп., а тому вимога представника позивача в частині стягнення витрат на правничу допомогу з Відповідача підлягає частковому задоволенню. Також, з огляду на те, що спір виник через тривалу несплату відповідачем заборгованості, і відповідач сплатив суму основного боргу вже після звернення позивача до суду, застосуванню підлягають норми ч. 9 ст.141 ЦПК України, відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 1 073 гривень 60 копійок судового збору в повному обсязі. Таким чином, враховуючи, що суму боргу відповідачем сплачено після відкриття провадження у справі та звернення з позовом було зумовлено порушенням відповідачем умов договору, суд вважає, що витрати понесені позивачем зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню саме відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved