Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м.Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона разом з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2018 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через втрату взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З 2020 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. 09.10.2020 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.03.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 22.05.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомив. Копію ухвали суду від 22.05.2023 року разом з позовною заявою та додатками направлялися відповідачу засобами поштового зв`язку. Відзив на позов не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2023 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 20.07.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2684 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 01.02.2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №515 (а.с.28). Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та взаємоповага між ними втрачені і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 СК України суд залишає позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved