Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.11.2019 року між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» (надалі - Банк) укладено кредитні договори № 0149-189 та №0149-190. Відповідно до умов Кредитних договорів Банк надав Відповідачеві кредити у розмірі 49900,00 грн. та 49600,00 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 21.11.2021 року, а відповідач зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачені кредитним договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами Договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за Договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором, з будь-яких причин. З 26.08.2020 року відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по тілу кредиту - в сумі 38793,76 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 2226,58 грн. (кредитний договір № 0149-189 від 22.11.2019 року), а також по тілу кредиту - 38577,76 грн., проценти за користуванням кредиту - 2234,60 грн. (кредитний договір № 0149-190 від 22.11.2019 року), а всього 80832,70 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на підставі платіжного доручення № 38307 та № 38329 від 30.04.2021 року виплачено АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 80832,70 гривень. Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (первісний кредитор) та ФОП [PERSON] укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги від 20.05.2021 року, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу. У судове засідання позивач не з`явилася, завчасно надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. У зв`язку з тим, що відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2019 року між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» (надалі - Банк) укладено кредитні договори № 0149-189 та №0149-190. Відповідно до умов Кредитних договорів Банк надав Відповідачеві кредити у розмірі 49900,00 грн. та 49600,00 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 21.11.2021 року, а відповідач зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачені кредитним договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами Договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за Договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором, з будь-яких причин. З 26.08.2020 року відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по тілу кредиту - в сумі 38793,76 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 2226,58 грн. (кредитний договір № 0149-189 від 22.11.2019 року), а також по тілу кредиту - 38577,76 грн., проценти за користуванням кредиту - 2234,60 грн. (кредитний договір № 0149-190 від 22.11.2019 року), а всього 80832,70 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на підставі платіжного доручення № 38307 та № 38329 від 30.04.2021 року виплачено АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 80832,70 гривень. Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (первісний кредитор) та ФОП [PERSON] укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги від 20.05.2021 року, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України,кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та ФОП [PERSON] 20.05.2021 року укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії). Відповідно до даного договору позивач набула права вимоги до відповідача на стягнення з нього в порядку регресу виплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 80832,70 грн., що також підтверджується реєстром прав вимог, та додатковою угодою №1. На адресу відповідача направлено претензію (повідомлення) № 10004.10.20-5, якою запропоновано сплатити на підставі страхового страхування ФОП [PERSON] (яка є новим кредитором на підставі договору № 01-05 про відступлення прав вимоги (цесії) від 20.05.2021 року), яка залишена відповідачем без виконання. Згідно ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у розмірі 80832,70 грн. Щодо вимог позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд дійшов висновку про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 12000,00 грн., що складає справедливу винагороду за надання правничої допомоги в даній категорії справи. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, враховуючи приписи ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved