Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Звернувшись до суду з позовною заявою, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , посилаючись на те, що 27 квітня 2012 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . З травня 2021 року сімейні відносини між позивачем та відповідачкою припинені, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, різними характерами, результатом чого були постійні сварки. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересу подружжя та дітей. Спорів щодо поділу спільного майна сторони не мають. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] , яка про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 27 квітня 2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 244. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2021 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. Спору з приводу виховання та місця проживання дітей між сторонами немає. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З матеріалів справи видно, що при укладенні шлюбу відповідачка змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що відповідачкою не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved