Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Представник позивача - адвокат Бочан Марія Іванівна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на підставі рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 11.12.2019 року на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі 4000 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням суду законної сили і до досягненняю дитиною повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Тернопільським міським відділом ДРАЦС Головного терпторіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №1727, серія [NUMBER] . Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 11.12.2019 року було вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісяця але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, розмір аліментів, який нараховується на дитину є недостатнім для його утримання та забезпечення його потреб. На даний час син окрім навчання в школі відвідує ряд гуртків, що потребує значних коштів, таким чином, просить збільшити відповідачу розмір аліментів, визначений рішенням суду. Ухвалою суду від 27.06.2023 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка та її представник в судове засіданні не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідач в судове засіданні не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 11.02.2016 в відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №157. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Тернопільським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №1727, серія [NUMBER] . Встановлено, що син проживає з позивачкою [PERSON] . Позивачка в позовні заяві вказує, що стягнута судом сума аліментів в даний час не забезпечує належне матеріальне утримання та фізичний розвиток дитини. Від народження дитини відповідач перебуває у столиці Франції, м.Париж на роботі. Жодної іншої матеріальної участі крім мінімальних аліментів, у житті дитини не бере. На прохання позивачки передати дитині більшу суму реагує категорично: більше 1500 грн. платити відмовляється, хоча має таку можливість. Зважаючи, що з часу присудження аліментів, дитина виросла і збільшилися її потреби, зокрема він пішов до школи, почав відвідувати платні гуртки. Також дитина семирічного віку потребує додаткових коштів на продукти харчуавння, оновлення одягу та взуття. У дитини з`явилися проблеми із здоров`ям, що сестематично потребує дорогих ліків та медичних обстежень. Позивачка наразі не має самостійних доходів, оскільки перебуває у відпустці по догляду за новонародженою дитиною від іншого шлюбу, внаслідок чого і через значне збільшення матеріальних витрат на утримання спільного сина сторін, її матеріальне становище значно погіршилося. У 2022 році офіційним та єдиним доходом позивачки була допомога від Управління соцзахисту населення Тернопільської районної державної адміністрації на суму 6500 грн.- грошова компенсація за «Пакунок малюка». Позивачка власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати спільну дитину сторін, а також виконувати інші обов`язки покладені на неї законом. Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет» прожитковий мінімум за 2023 рік на одну особу, для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить - 2833 гривень. Вбачається, що в прохальній частині позовної заяви позивачка просить стягнути на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 рон., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на зазначене, враховуючи інтереси дитини, а також те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження перебування на його утриманні інших дітей, батьків, дружини, тощо, та на підтвердження матеріального стану або стану здоров`я, які б перешкоджали останньому сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі вказаному в позові, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 4000 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved