Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначає, що в шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя обома батьками, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, зокрема, на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також просить вирішити питання судових витрат по справі. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.05.2023 року позов було залишено без руху та повідомлено позивача про необхідність виправити недоліки позову. 24.05.2023 року представником позивача на виконання ухвали про залишення позову без руху було виправлено недоліки позову. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 22.06.2023 року та відкладено на 20.07.2023 року. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2023 року позовні вимоги про розірвання шлюбу виділено у самостійне провадження. 20.06.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказує на те, що позовна заява не містить будь-якого підтвердження того, що він отримує заробітну плату в розмірі 20000,00 грн. При цьому він добровільно перераховує щомісячно кошти на утримання дітей про, що надає відповідні докази. Таким чином позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з нього аліментів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, заявлених в позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.03.2005 року шлюб між сторонами зареєстрований 06.03.2005 року виконкомом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 5. Також судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.11.2005 року), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.08.2015 року). Відповідно до довідки № 88 від 22.05.2023 року, виданої ВПУ № 3, м. Мукачево, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , мешканка с. Синяк Київської області проживає спільно з дітьми, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в гуртожитку ВПУ № 3 за адресою [ADDRESS] . Вищезазначене також підтверджується довідками №№ 7795, 7799, 7806 від 22.03.2022 року про реєстрацію місця проживання тимчасово переселеної особи. Згідно з довідкою № 03-16/61 від 22.05.2023 року встановлено, що дитина [PERSON] навчається в 1 класі Мукачівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 ім. Т.Г.Шевченка. Також судом встановлено, що відповідно довідки про доходи № 66 від 03.05.2023 року [PERSON] працює в КНП «Лікарня Святого Мартина» на посаді акушерки, дохід за березень-квітень 2023 року становить 16943,61 грн. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, в ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. До того ж, в силу ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Outcome: partial