Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

У березні 2020 року до Печерського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн проперті групп», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] про визнання недійсними результатів електронного аукціону та договорів. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 04 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум», яке з 19 квітня 2010 року є правонаступником АКБ «Форум», з однієї сторони, та громадянином [PERSON] , з другої сторони, був укладений кредитний договір №0244/08/01-Nv, на підставі якого останньому було надано кредит у сумі 145 000,00 доларів США строком до 04 червня 2033 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, [PERSON] було передано в іпотеку двокімнатну квартиру загальною площею 44,60 кв.м, жилою - 27,00 кв. м за адресою: [ADDRESS] . Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 09 березня 2011 року №312 «Про переведення житлових приміщень квартири в будинку [ADDRESS] у нежилі» було переведено житлові приміщення квартири [ADDRESS] , у нежитлові. На виконання вищевказаного розпорядження Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» зареєстровано тип об`єкта - нежитлові приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №1) І в літ. А) загальною площею 43,20 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності за [PERSON] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2013 року право власності громадянина [PERSON] на нежитлові приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №1) - перукарня, загальною площею 43,20 кв.м по [ADDRESS] було припинено та визнано право власності на вказану нерухомість за громадянкою [PERSON] . Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14 березня 2014 року прийнято рішення №14 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 21574573, МФО 322948, місцезнаходження: 02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, будинок, 7). Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13 червня 2014 року №355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 червня 2014 року №49 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» - начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Наталію Анатоліївну строком на 1 рік з 16 червня 2014 року по 16 червня 2015 включно. За результатами проведення електронних торгів щодо права вимоги за кредитним договором №0244/08/01-Nv, укладеного із фізичною особою, забезпечення - двокімнатна квартира, загальною площею 44,60 кв.м, жилою - 27,00 кв.м за адресою: [ADDRESS] , сформовано протокол електронних торгів №UA-EA-2017-09-15-000148-b від 26 вересня 2017 року, переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». На виконання протоколу електронних торгів №UA-EA-2017-09-15-000148-b від 26 вересня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 10 жовтня 2017 року було укладено Договір №775-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 10 жовтня 2017 року набуло від ПАТ «Банк Форум» право вимоги за кредитним договором, виконання якого забезпечувалося нерухомим майном, а саме: двокімнатною квартирою, загальною площею 44,60 кв.м, жилою - 27,00 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Вказаний аукціон був призначений на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження умов продажу від 23 вересня 2017 року №3763 та 3768. Позивач вказує, що електронний аукціон, оформлений протоколом №UA-EA-2017-09-15-000148-b від 26 вересня 2017 року, та укладені між ПАТ «Банк Форум» і ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» Договір №775-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 жовтня 2017 року та Договір від 10 жовтня 2017 року про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., зареєстрований у реєстрі №758, підлягають визнанню недійсними. Так, позивач вказує, що на електронних торгах (аукціоні), призначених на 26 вересня 2017 року, приймало участь дві особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та громадянин [PERSON] . Оспорюваний аукціон відбувся за так званою «англійською моделлю» (тип аукціону, який грунтується на встановленні мінімальної ціни як відправної, базисної для подальших торгів, у процесі яких запитувана ціна покроково збільшується). Підсумкова ціна формується в ході торгу з останньої максимальної ціни, запропонованої одним з покупців, який і стає переможцем. Тобто, для того, щоб такий аукціон відбувся необхідна участь як мінімум двох реєстрованих учасників. При проведенні оспорюваного аукціону у всіх трьох раундах громадянин [PERSON] запропонував одну і ту ж ціну - 730 237,00 грн., а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» підвищило ціну рівно на 1 крок - 731 505, 00 грн. і стало переможцем аукціону, що не є випадковим. З відомостей офіційного Інтернет-порталу «Прозорро» вбачається, що при проведенні саме англійських аукціонів (на відміну від голландських, де може приймати участь один учасник, і ціна покроково знижається за певний період часу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» приймало участь в аукціонах виключно в парі з громадянином [PERSON] , і в усіх випадках вони розподіляли свої ролі так, що [PERSON] пропонує найменшу ціну, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» пропонує ціну, вищу на один крок і тим самим стає переможцем аукціону. Такий розподіл зумовлений тим, що визначення переможцем фізичної особи та кредитором щодо права вимоги за кредитним договором є підвищеним ризиком для подальшого оскарження на підставі невідповідності чинному законодавству, про що свідчить численна судова практика на рівні Верховного Суду. Кількість таких «аукціонів» за участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та [PERSON] налічується десятками (для прикладу частина відомостей з Інтернет-порталу «Прозорро» надаються до даної позовної заяви, інші є у вільному доступі на Інтернет-порталу «Прозорро» та акредитованих операторів). Предметом зацікавленості є саме права вимоги за кредитними договорами, виконання яких забезпечено квартирами (переважно у місті Києві). Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова команія «Дніпрофінансгруп» та [PERSON] зареєстровані у місті Дніпро та здійснюють свою діяльність із придбання прав вимоги за допомогою одного й того самого оператора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Проперті Груп (інформація у протоколі №UA-EA-2017-09-15-000148-b від 26 вересня 2017 року), незважаючи на те, що таких операторів налічується десятками. За таких обставин, позивач вважає, що оспорюваний аукціон має ознаки фіктивності через змову обох пов`язаних між собою учасників. При проведенні оскаржуваного аукціону були порушені принципи конкурсності та добросовісної конкуренції, які є основоположними при конкурсному продажі майна неплатоспроможного банку. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та [PERSON] в трьох раундах навіть не спробували поборотися один з одним і підвищити ціну, а [PERSON] є фіктивним учасником прилюдного аукціону, який не мав реальної мети виграти оскаржуваний аукціон. Водночас, жоден зі спеціальних нормативно-правових актів, яким врегульовано порядок продажу на електронних торгах активів банків, що ліквідуються, не визначає чіткий механізм, що дозволив би захистити права зацікавлених осіб у разі протиправної змови та узгоджених дій з боку учасників таких торгів, що порушують принципи добросовісної конкуренції і спотворюють результати торгів. Наведені вище обставини вказують на те, що у ході надання правової оцінки узгодженим діям ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» і [PERSON] доцільно керуватися приписами Законів України «Про захист економічної конкуренції» та «Про публічні закупівлі». Позивач вказує, що оскільки дії [PERSON] щодо участі в аукціоні, призначеному на 26 вересня 2017 доку стосовно лоту №Q80773b17389 є фіктивними, а правила «англійського» аукціону передбачають реальну участь не менше двох учасників, то оспорюваний аукціон слід визнати недійсним. Також, зазначається, що із відомостей, відображених у публічному паспорті активу, які були оприлюднені на офіційному сайті Фонду гарантування фізичних осіб, загальний залишок заборгованості за кредитним договором №0244/08/01-Nv від 04 червня 2008 року становить 4 188 128,79 грн., з них залишок по кредиту 3 581 439,67 грн., залишок по процентам 606 689,12 грн. (залишок заборгованості у валюті кредиту 160 470,89 дол. США). Інформація офіційно оприлюднена 01 липня 2017 року. Тобто, на таких умовах було придбано право вимоги за кредитним договором №0244/08/01-Nv від 04 червня 2008 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Кінцевий строк повернення кредиту, встановлений у договорі - 04 червня 2033 року. Однак, заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.08.2012 року у справі №2514/3606/12 із [PERSON] на користь ПАТ Банк Форум» було стягнуто: 1 245 013 гривень 26 коп. заборгованості за кредитним договором та 7 659 гривень 04 коп. нарахованої пені. При цьому, суд встановив, що у зв`язку із порушенням умов кредитного договору, позивач (ПАТ «Банк Форум») 06 лютого 2012 року направив вимогу (вих. №350/3.5.1, №35113.5.1) до відповідача ( [PERSON] ) щодо погашення заборгованості. Досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів. Як було встановлено судом, станом на 02 квітня 2012 року загальна сума боргу складала 155 862,40 долари США 40 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ (1$ за 7,9879 грн.) станом на 02 квітня 2012 року становить 1 245 013 гривень 26 копійок та 7 659 гривень 04 копійок нарахованої пені. Згідно з п. 3.2.2 кредитного договору Банк (позивач) має право вимагати дострокового повернення коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником (відповідачем) своїх зобов`язань. Вказане судове рішення було залишене в силі ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2012 року. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України). Ці обставини суттєвим чином впливають на розмір заборгованості за кредитом та, відповідно, за процентами, однак вони були безпідставно проігноровані як банком, так і Фондом гарантування вкладів фізичних осіб при визначенні умов продажу права вимоги за кредитним договором та значною мірою порушують майнові інтереси [PERSON] і породжують відповідний зобов`язальний дисбаланс. З врахуванням зазначеного, позивач просить суд: - визнати недійсними результати аукціону за лотом №Q80773b17389, що є правом вимоги за кредитним договором №0244/08/01--Nv від 04 червня 2008 року, що відбувся 26 вересня 2017 року за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (код в ЄДРПОУ 40696815) та громадянина [PERSON] ; - визнати недійсним Договір №775-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 жовтня 2017 року - визнати недійсним Договір від 10 жовтня 2017 року про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Антиповою І.В. 18.06.2021 ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 06.09.2021 представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що у позовній заяві [PERSON] відсутнє обґрунтування порушення його права, посилання на докази якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів: [PERSON] , ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ТОВ «Юкрейн проперті групи», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ДІЇ «ПРОЗЗОРО.ПРОДАЖІ». З вищевказаного вбачається, що позовна заява [PERSON] має очевидно штучний характер, так як подано завідомо безпідставний позов, за відсутності предмета спору, що підпадає під ознаки зловживання процесуальним правом, визначені у п. 4 ч. 2 ст. 44 ЦПК України. Також зазначено, що позов заявлений зокрема до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак за змістом позовних вимог відсутні належні докази порушення прав позивача саме Фондом гарантування, адже, як зазначає позивач, підставою звернення до суду є визнання недійсними результатів електронного аукціону та договорів. Спірні правовідносини виникли на підставі електронного аукціону, який відбувся 26.09.2017 року по реалізації лоту №Q80773B17389 права вимагати за кредитним договором №0244/08/01Nv на замовлення ПАТ «Банк Форум» та в подальшому по результатам електронних торгів 10.10.2017 укладено між ПАТ «БАНК «Форум» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» договір №775-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги по кредитному договору. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.03.2014р. прийнято рішення № 14 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК ФОРУМ» (код за ЄДРПОУ 21574573; МФО 322948; місцезнаходження: 02100, м. Київ, б-р Верховної Ради, буд-7). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК ФОРУМ» призначено начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних Банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Соловйову Наталію Анатоліївну. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК ФОРУМ» запроваджено строком на 3 місяці з 14.03.2014р. по 16.06.2014р. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 355 від 13.06.2014р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 49 від 16.06.2014р. про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ БАНК ФОРУМ - начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Наталію Анатоліївну строком на 1 рік з 16.06.2014р. по 16.06.2015р. включно. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 840 від 26 травня 2016 р., відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ - БАНК ФОРУМ» на два роки до 15 червня 2018 року включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК ФОРУМ» Ларченко Ірини Миколаївни на два роки до 15 червня 2018 року. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 4679 від 09 жовтня 2017 року про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ». Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК ФОРУМ» визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52і, 53, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Шевченку Олександру Володимировичу з 10 жовтня 2017 року. На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 1588 від 07 червня 2018 року про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» строком на один рік з 16 червня 2018 року до 14 червня 2019 року включно. Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК ФОРУМ», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Шевченка Олександра Володимировича строком на один рік з 16 червня 2018 року до 14 червня 2019 року включно. 14 червня 2019 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» було подано документи державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 05 липня 2019 року на офіційному веб-сайті розміщено інформацію наступного змісту: «відповідно до статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 04 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «БАНК ФОРУМ» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим. Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «БАНК ФОРУМ» припинено. За результатами електронних торгів, які відбулися 26.09.2017 року по реалізації лоту № №Q80773b17389 права вимоги за кредитним договором №0244/08/01-Nv на замовлення ПАТ «БАНК ФОРУМ», оформлених протоколом № UA-EA-2017-09-15-000148-b від 26.07.2017 р., 10.10.2017 р. укладено між ПАТ «БАНК «ФОРУМ» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» договір № 775-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором №0244/08/01-Nv від 04.06.2008 року та за іпотечним договором від 04.06.2008 р. за реєстраційним № 2383, які укладені між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] . Участь в електронних торгах з реалізації вищевказаного активу прийняли [PERSON] та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП». В позовній заяві [PERSON] зазначає про те, що два вищевказаних учасника електронних торгів перебували у змові між собою, а електронні торги є фіктивними. Доказів в підтвердження вказаних доводів в порядку ч. З ст.12 ЦПК України позивач не надає. Тобто вказані доводи є ні чим іншим, як непідтвердженими припущеннями, а тому не заслуговують на увагу суду. Також, представник Фонду вказує, що позивачем не надано жодних доказів належного виконання умов кредитного договору щодо погашення заборгованості. Враховуючи зазначене, за наявності заборгованості за кредитним договором 0244/08/01-144 від 04.06.2008 право вимоги за ним і було виставлено на аукціон. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що ліквідаційна процедура передбачає продаж майна банку, зокрема відповідно до ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наявність судового рішення про задоволення вимоги банку до боржника, яким передбачене відстрочення або розстрочення виконання, не є перешкодою для здійснення продажу такої вимоги. Крімтого, ліквідаційна процедура банку не стосується предмету спору у цій справі». Велика палата Верховного Суду чітко і однозначно зазначила, що до повного задоволення вимог кредитора зобов`язання боржника по Кредитному договору не припиняється як і не припиняється, у зв`язку із отримання судового рішення про стягнення заборгованості по кредиту або звернення стягнення на предмет іпотеки. Більше того, наявність судового рішення про задоволення вимог Банку до боржника не є перешкодою для здійснення продажу такої вимоги в межах процедури ліквідації Банку. Також, представник послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2019 р. у справі № 310/11534/13, в якій суд дійшов висновків: «Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів». Так, слід зазначити, що вищевказана постанова Верховного Суду містить висновки не тільки стосовно неможливості нарахування кредитором відсотків після звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Верховний Суд також наголошує, що кредитор мас право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Викладене свідчить про те, що у випадку порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання, навіть за наявності рішення суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором - до спірних правовідносин застосовується ч. 2 ст. 625 ЦК України, як певна гарантія належного виконання зобов`язання. Таким чином, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ТОВ «Юкрейн проперті групи», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ДП «ПРОЗЗОРО.ПРОДАЖІ» про визнання недійсними результатів електронного аукціону та договорів - є незаконними та необгрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню. 06.12.2021 представником Державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» були подано пояснення, в яких зазначено, що ДП "Прозорро.Продажі" не погоджується з позовними вимогами до підприємства про визнання недійсним результатів аукціону, викладеними позивачем та вважає їх безпідставними, незаконними. Відповідно до Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 388 від 24.03.2016 та Регламентом роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лота, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються (Регламент ЕТС) не передбачено повноваження та право на зупинення проведення відкритих електронних торгів адміністратором ЕТС (державного підприємства "Прозорро.Продажі"). У відповідності до вищезазначеного Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються та Регламенту роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку та банків, що ліквідуються (Регламент ЕТС), адміністратор ЕТС здійснює виключно функції з технічної підтримки та адміністрування Центральної бази даних системи (ЕТС). Згідно Регламенту ЕТС адміністратор забезпечує технічну можливість Фонду/банку заводити через особистий кабінет інформацію про лот до ЕТС, вчиняти інші дії, відповідно до цього Регламенту ЕТС, а також забезпечує можливість операторам електронних майданчиків здійснювати діяльність з організації електронних аукціонів відповідно до Регламенту ЕТС. Відповідно до вищевикладеного. зазначаємо, що оскільки ДП "Прозорро.Продажі" не вчиняє жодних дій щодо організації, проведення та оформлення результатів торгів з продажу активів банків, що ліквідуються, у ДП "Прозорро.Продажі" відсутні будь-які права та повноваження на зупинення проведення електронних торгів, зміни та/або корегування лоту аукціону в будь-якому вигляді тощо. Відповідно до вимог пункту 6.1. Регламенту ЕТС оголошення публікується Фондом банком в ЕТС з дотриманням строків (термінів), встановлених у відповідному рішенні Фонду. Фонд банк має можливість редагування та друку сформованого оголошення до моменту його публікації в друкованих засобах масової інформації. Пунктом 7.1 Регламенту ETC 7.1. передбачено, що електронний аукціон оголошується Фондом/банком на підставі відповідного рішення Фонду. Згідно вимог пунктів 7.21. - 7.23 Порядку переможець зобов`язаний здійснити повну оплату коштів за лот, які повинні надійти на рахунок банку (банків) не пізніше кінця 18 (вісімнадцятого) робочого дня з дати формування ЦБД протоколу електронного аукціону, або забезпечити відкриття банком-емітентом на користь банку (банків) безвідкличного акредитиву на умовах, визначених у рішенні Фонду, та надати банку (банкам) підтвердження відкриття такого акредитиву не пізніше кінця 18 (вісімнадцятого) робочого дня з дати формування ЦБД протоколу електронного аукціону; укласти договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати формування протоколу електронного аукціону за умови відсутності рішення Фонду стосовно продовження такого строку. У випадку не підписання договору ЕТС автоматично присвоює електронному аукціону статус "Результати аукціону скасовано". Договір за результатами проведення електронного аукціону укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей визначених Законм України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нормативно-правовими актами Фонду та цим Регламентом ЕТС, між банком, якому належить актив (майно), та переможцем. Такий договір, після його підписання банком та переможцем, опубліковується Фондом/банком в ЕТС через особистий кабінет Фонду/банку або через електронний майданчик не пізніше 20 (двадцяти) робочих днів з дня, наступного за днем формування протоколу електронного аукціону, або не пізніше строку, встановленого рішенням Фонду, шляхом натискання електронної кнопки в інтерфейсі особистого кабінету та перебуває у публічному доступі. У випадку не опублікування договору в ЕТС, ЦБД, формує протокол електронного аукціону, який автоматично опубліковується в ЕТС не пізніше дня його формування ЦБД та в якому переможцем визначається учасник з наступною по величині закритою ціновою пропозицією, а при однакових закритих цінових пропозиціях кількох учасників - того із них, хто подав її раніше згідно з порядком обліку часу, за яким діє ЕТС, або учасник, який зробив ставку за умов відсутності належним чином оформленого листа (звернення) від такого учасника про відмову від очікування та одночасно відсутності факту натискання таким учасником відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті. У разі відсутності такого учасника ЕТС змінює статус електронних торгів на «Результати аукціону скасовано». Фонд або орган, якому Фондом делеговано відповідні повноваження, може прийняти рішення про відміну (скасування) електронного аукціону на будь-якому етапі. У цьому випадку ЕТС автоматично присвоює електронному аукціону статус "Результати аукціону скасовано". З огляду на зазначене, положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 388 від 24.03.2016 та Регламентом ЕТС взагалі не передбачено прав та повноважень Адміністратора ЕТС щодо участі у передачі майнових прав на майно, що придбано за результатами аукціону, підписання договору купівлі-продажу, тощо. ДП "Прозорро.Продажі", як Адміністратор ЕТС, відповідно до чинних нормативно-правових актів взагалі не вчиняє будь-яких дій у системі, не проводить жодних розрахунків (сплата-прийняття платежів) на підставі протоколу проведення електронних торгів та в принципі не здійснює будь-яких дій, спрямованих на оформлення результатів електронних торгів. Відповідно, Адміністратор ЕТС не є та не може вважатись організатором аукціону в будь-якому вигляді, не здійснює дій щодо передачі права власності на предмет торгів в будь-якому вигляді. Окрім іншого, представником зазначено, що ДП "Прозорро.Продажі" не є належним відповідачем у справі, оскільки адімністратор ETC не є (замовником) електронного аукціону, не здійснює будь-яких дій щодо організації, проведення та оформлення результатів торгів, адміністратор не приймає участі у процесу переходу права власності на майно 20.10.2022 ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та перейдено до розгляду справи по суті. 07.03.2023 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн проперті групп», було подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19). Представник відповідача вважає, що позовна заява [PERSON] у вступній частині позову містить вказівку, що відповідачами за позовом є п`ять осіб: 1) [PERSON] ; 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»; 3) Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП», 4) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 5) Державне підприємство «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ». Разом з тим, в прохальній частині позову не міститься зміст позовних до ТОВ «ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП», а відтак товариство не є належним відповідачем у даній справі, що є окремою підставою для відмови у позові. Також, представник вважає, що поряд з цим, позивачем не доведено, які саме його права та законні інтереси порушені оператором електронного майданчика ТОВ «ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП», а також не надано доказів, які б свідчили про порушення прав та інтересів позивача зі сторони Товариства. Отже, відсутність порушеного права та/або охоронюваного законом інтересу [PERSON] ТОВ «ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП» є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову. Окірм цього, зазначено, що ТОВ «ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП», юридична особа, що зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 06.02.2007 та яка виступає оператором електронного майданчику для участі в електронних торгах (аукціонах). Станом на 22.02.2023 р. в електронній торговій системі Прозорро.Продажі міститься така інформація: - кількість аукціонів, які були опубліковані в системі Прозорро.Продажі організаторами через оператора ТОВ "ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП" складає 2739 аукціонів; - кількість аукціонів, у яких приймали участь учасники через оператора ТОВ "ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП" - 2413 аукціонів; - кількість учасників аукціонів, які приймали участь через оператора ТОВ "ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП" - 591 учасник; - кількість аукціонів, у яких переможцями визнані учасники, які приймали участь через оператора ТОВ "ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП" - 1219 аукціонів; - в аукціонах, у яких учасники приймали участь через оператора ТОВ "ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП" кількість учасників у одному аукціоні одночасно сягала 83 учасників від різних операторів; - загальна кількість аукціонів системи Прозорро.Продажі, в яких ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" взяла участь - 466 аукціонів, з них завершено - 391 аукціон; - кількість майданчиків, через які приймало участь ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" - 5 майданчиків; - в аукціонах за участі ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" кількість учасників у одному аукціоні одночасно сягала 35 учасників від різних операторів. З огляду на загальну кількість проведених аукціонів та учасників, аргументування позивача щодо наявності фіктивності проведеного аукціону (електронних торгів), у зв`язку з неодноразовою участю відповідача-1 та відповідача-2, є необгрунтованим. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують змову учасників електронних торгів та відповідно, фіктивність аукціону. З врахуванням зазначеного, представник відповідача ТОВ "ЮКРЕЙН ПРОПЕРТІ ГРУПП" просив відмовити в задоволенні позовних вимог. 19.07.2023 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання. В судове засідання позивач не з`яився, про час та мсце розгляду повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгялд справи без його участі, вимоги підтримує. Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» та [PERSON] подали у судове засідання заяви про розгляд справи без фіксування технічними засобами та просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, вважаєються повідомленими про розгляд справи належним чином. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, які були досліджені судом, з урахуванням відзивів відповідачів, на засадах верховенства права та у відповідності до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість прийняття по справі рішення та задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права. Положеннями пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення. Частиною другою статті 129-1 Конституції України визначено позитивний обов`язок держави забезпечити виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Так, 26.09.2017 року відбулися по реалізації лоту №Q80773b17389 права вимоги за кредитним договором №0244/08/01-Nv на замовлення ПАТ «БАНК ФОРУМ» оформлених протоколом № UA-EA-2017-09-15-000148-b від 26.07.2017 р. 10.10.2017 р. укладено між ПАТ «БАНК «ФОРУМ» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» договір № 775-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором №0244/08/01-Nv від 04.06.2008 року та за іпотечним договором від 04.06.2008 р. за реєстраційним № 2383, які укладені між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] . Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (стаття 650 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Згідно з частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною першої статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України). Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17. У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок про те, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, відповідно до якого головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16. Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже, проведення прилюдних торгів з порушенням є підставою для визнання цих торгів недійсними лише за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Торги можуть бути визнані недійсними у разі встановлення порушень процедури їх проведення, що впливають на результати торгів і порушуватимуть права та законні інтереси особи, яка оскаржує ці торги. Разом з цим, позивачем при обгрунтуванні позовних вимог, не було чітко зазначено, які саме процедури проведення торгів були порушенні, які саме дії призвели до їх порушення та неналежного проведення, а тому самі лише посилання на їх фіктивність та підозри щодо незаконності їх проведення не дають достатніх підстав для визнання їх недійсними. Окрім цього, варто вказати, що вимоги про визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) та протоколу електронного аукціону, ВП ВС зазначила, що торги є правочином. Якщо вони завершуються оформленням договору купівлі-продажу, то оскаржити можна договір, а вимоги про визнання недійсними торгів (аукціону) та протоколу електронного аукціону не є належними та ефективними способами захисту. Також, варто вказати, що згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Із аналізу зазначених норм права вбачається, що відступлення права вимоги відбувається без повідомлення та без згоди боржника, оскільки змінюється лише кредитор, а зобов`язання боржника залишається незмінним, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку»,- відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає спірні договори фіктивними та недійсними, при цьому не аргументуючи належних підстав для визнання їх такими. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 звернуто увагу на те, що договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3)відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому. Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. У вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду викладено правовий висновок про те, що "відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації". Так само в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі №346/1305/19 (провадження № 14-181цс20) зроблено висновок про те, що «продаж і відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання у процедурі ліквідації банку може відбутися на конкурсних засадах на користь будь-якої особи». Також Великою палатою Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 констатовано, що суб`єктний склад правочинів з відступлення права вимоги законом не обмежений, на відміну від договорів факторингу, однією зі сторін якого обов`язково має бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Крім того, положення нормативно-правових актів, які врегулювали процедуру ліквідації банку, допускають продаж на конкурсних засадах майна банку, що перебуває у стадії виведення з ринку (ліквідації), шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та за договорами забезпечення виконання зобов`язання будь-яким суб`єктам правовідносин, зокрема і без статусу банку або іншої фінансової установи (постанова Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 640/14873/19). Так, особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17). З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що стороною позивача не наведено належних обгрунтувань, доказів, які б свідчили, що договори, які є предметом оскарження мають ознаки недійсності. Окрім цього, оскільки не встановлено порушення проведення процедури електронних торгів, то як і наслідок визнання договорів відступлення недійсним, немає підстав. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом. Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, суд дослідивши позицію позивача, доводи відповідачів, прийшов до висновку, що [PERSON] при зверненні до суду не обгрунтував належним чином своїх вимог, чітко не визначив, які саме його права були порушені при проведенні еклектронних торгів та продажі права вимоги за кредитним та іпотечними договорами. Загалом позиція позивача є не чіткою та належним чином не сформановою, субєктивною, яка лише свідчить про непогодження з діями Банку щодо продажу вимоги за кредитним та іпотечними договорами. Окрім цього, на думку суду обраний позивачем спосіб захисту на момент розгляду справи, є не ефективним та спростованим доводами відповідачів. Також, певні доводи позивача загалом не стосуються предмету спору. Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про не доведеність та не обґрунтованість позовних вимог позивача. Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Окрім цього, представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн проперті групп» подано клопотання про розподіл судових витрат, а саме стягнення з позивача на користь товариства витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Разом з цим, суд звертає увагу, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України в якому зазначено, що суд при вирішенні розподілу витрат враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Окрім іншого, критерії визначення справедливого розміру відшкодування судових витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовуються і Європейським судом з прав людини. Наприклад, у п. 80 Рішення ЄСПЛ від 12.10.2006 по справі «Двойних проти України» зазначається: «відповідно до практики Суду заявнику відшкодовуються тільки ті судові витрати, які були доведені, що вони були необхідними та фактично понесеними, а також обґрунтованими щодо розміру». Аналогічні висновки зазначені й у п.34, п. 35 Рішення ЄСПЛ від 10.12.2009 по справі "Гімадуліна та інші проти України" та у п.95 рішення ЄСПЛ від 26.02.2015 по справі «Баришевський проти України». Отже, відповідачу при поданні заяви на відшкодування судових витрат на правничу допомогу слід пам`ятати, що недостатньо подати заяву та докази на підтвердження понесених витрат. Потрібно враховувати і інші аспекти та моменти, які є відмінними для кожної окремої судової справи. Разом з цим, представником відповідача, у своєму клопотанні не надано чіткого розрахунку, саме за які дії в рамках даної справи були понесенні витрати, а лише вказано, що грошова сума в розмірі 20 000,00 грн. підлягає стягненню за представництво інтересів в Печерському районному суді м. Києва. Також, судом було відмовлено в задоволені позовних вимог, а тому рішення суду ніяким чином не впливає на права відповідача, а іншого у клопотані представника товариства не зазначено. Відтак, судові витрати не підлягають стягненню. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: dismissed