Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень (а.с. 19) обґрунтовує тим, що 12 січня 1991 року у Баратівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На протязі більше двадцяти років вони з дружиною не проживають, не спілкуються, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім"ю. В зв"язку з тим, що він не спілкувався з відповідачкою значний проміжок часу, втратив з нею зв"язок, вимушений звернутися до суду з даним позовом. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідачки судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач в поданій позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 12 січня 1991 року Баратівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 08 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 3). На протязі більше двадцяти років шлюбні відносини між подружжям фактично припинені за відсутності\~взаєморозуміння та\~різних поглядів\~ на подружнє\~ життя,\~що призвело\~до втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони припинили\~спільне проживання\~та ведення\~спільного господарства. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посвідчити розірвання шлюбу через органи РАЦС не представляється можливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі\~1073,60\~грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved