Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

[PERSON] подала до Харківського районного суду Харківської області позов до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 21 червня 2017 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №61. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 21 червня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення побуту, протягом останніх кількох років стосунки з чоловіком погіршилися, стали частими сварки, почуття взаємоповаги та взаєморозуміння втрачені. Вже тривалий час кожен живе своїми інтересами, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені, спільного майна не мають. З травня 2022 року вона з дітьми тимчасово проживає в Італії. Фактично шлюб припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, примирення вважає неможливим. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 березня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.05.2023 року сторонам надавався строк на примирення терміном на один місяць, провадження у справі зупинено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.06.2023 року поновлено провадження у даній цивільній справі. Позивач через систему "Електронний суд" подала до суду заяву, в якій вона просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач електронною поштою надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Інших заяв та клопотань від учасників не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 червня 2017 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №61, під час державної реєстрації шлюбу позивач дошлюбне прізвище змінила з [PERSON] на [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 21.07.2017 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17.02.2015 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області та свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13.12.2017 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області відповідно). За змістом положень ч. 1 ст.24СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Так шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони не ведуть спільне господарство, почуття поваги та любові втрачені, шлюб існує формально, примирення не відбулося, тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідач позов визнав. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: approved