Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

29 травня 2023 року [PERSON] подав до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву до [PERSON] , третя особа: Слов`янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2016 року по 2019 рік він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. В цей період, [INFO] відповідач народила доньку [PERSON] та переконала позивача, що він є батьком даної дитини, а тому ним була подана заява про реєстрацію його як батька. Разом з тим, у квітні 2023 року відповідач повідомила позивача, що він не є батьком [PERSON] , [INFO]., підтвердивши це медичним тестом ДНК. Враховуючи наведене, позивач оспорює батьківство та просить виключити відомості про нього, як батька дитини, з актового запису № 990, вчиненого Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, щодо народження [INFO] у місті Краматорську Донецької області [PERSON] . Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, натомість в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляду справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась натомість подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Представник третьої особи - Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами підготовчого засідання, згідно ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав, якщо таке визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] з 2016 року по 2019 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах. Встановлено, що [INFO] у відповідача народилась дитина, [PERSON] , про що 04 серпня 2018 року Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, складено відповідний актовий запис № 990, в якому батьком дитини зазначено - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 вересня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідно до наданого позивачем результату аналізу ДНК №8665162 на батьківство, в якому порівнювались зразки [PERSON] (передбачуваний батько) та [PERSON] (дитина), в результаті якого було встановлено ймовірність батьківства: 99,99997%. Судом враховуються, що вказаний результат дослідження не оспрювався та визнаний відповідачем в ході розгляду справи. Нормами ст. 136 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124,126 і 127 Сімейного кодексу України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). В п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", зокрема роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є, окрім іншого, рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження (Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України №69/5 від 12.01.2011). Відповідно до п.п.2.13.1 п.2.13 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав результат аналізу ДНК, з якого вбачається, що ймовірність батьківства [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] - 99,99997 %, тобто позивач [PERSON] не є її біологічним батьком. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Калачева проти Російської Федерації (від 07.05.2009) зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства). В судовому засіданні відповідач не спростувала результатів тесту ДНК і визнала ту обставину, що позивач не є батьком її дитини. Враховуючи відсутність у позивача кровного споріднення з [PERSON] , внесення відомостей про нього як батька дитини та виникнення на підставі цього прав та обов`язків щодо дитини є - безпідставним та таким, що порушує права позивача. З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Слов`янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved