Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

19 липня 2023 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] [INFO] , уродженки с. Заруддя, Зборівського району Тернопільської області, яка померла [INFO] у м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, у віці 85 років В обґрунтування заяви зазначила, що її мати [PERSON] , [INFO] , знаходячись на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим в м. Сімферополі, померла [INFO] внаслідок атеросклеротичної хвороби серця, що підтверджується довідкою про смерть № С-02589 від 20.06.2023 року, виданою відділом реєстрації смерті м. Сімферополя департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції республіки Крим. Встановлення факту смерті заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. До заяви в якості доказу заявником надано довідку про смерть № С-02589 від 20.06.2023 року виданою відділом реєстрації смерті м. Сімферополя департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції республіки Крим та довідку про кремацію від 22.06.2023 року видану Кримською національною меморіальною компанією. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов наступного висновку. Частиною 2 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VІ (далі - Закон) визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Державна реєстрація смерті, відповідно до частини 1 статті 6 Закону, відноситься до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті здійснюється відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану», від 10 листопада 2010 року №1025, Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 року №1064, Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 року №1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 25 липня 2008 року за №691/15382. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940 підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Положеннями частини 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий будь-якими органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території. Як вбачається з наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 січня 1961 року Красно-Знаменською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, заявниця є донькою [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки про смерть № С-02589 від 20.06.2023 року виданою відділом реєстрації смерті м. Сімферополя департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції республіки Крим, заповненої російською мовою, [PERSON] померла [INFO] внаслідок атеросклеротичної хвороби серця в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим. Згідно довідки про кремацію від 22.06.2023 року виданої Кримською національною меморіальною компанією, заповненої російською мовою, тіло померлої [PERSON] , кремовано 22 червня 2023 року о 07:00 годині. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] у м. Сімферополь Автономної республіки Крим, 16 червня 2023 року та неможливість реалізації заявником права щодо реєстрації смерті в позасудовому порядку, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Обставини, які спростовують заяву [PERSON] , в процесі судового розгляду не встановлені. Згідно положень частини 4 статті 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р., затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, в Україні введений воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року станом на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався. Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Таким чином, в державі діє воєнний стан до теперішнього часу. Відповідно до пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» заявник звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved