Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та заінтересованої особи. 28.06.2023 представник заявника звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла тітка заявниці [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із земельної ділянки площею 0,2327 га, яка розташована на території Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Вказує на те, що вищевказаний заповіт складений на ім`я [PERSON] , яка у зв`язку з розірванням шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а в подальшому у зв`язку з одруженням змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З метою оформлення спадкових прав заявниця в березні 2023 року звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Харук О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] , однак їй було повідомлено про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вона не була зареєстрована з померлою на день смерті (час відкриття спадщини), у зв`язку з чим вона повинна була звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 15.09.2012, тому їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначає, що з початку 2008 року у зв`язку із тяжкою хворобою [PERSON] вона забрала її до себе додому та здійснювала догляд за нею до її смерті, що підтверджується актом про встановлення факту місця проживання від 26.08.2022, що також можуть підтвердити свідки. Вважає, що оскільки заявниця фактично проживала разом із спадкодавцем на момент її смерті, то вона прийняла спадщину у відповідності до правил ст. 1268 ЦК України, а тому відсутність документального підтвердження фактичного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини позбавляє її можливості оформити спадкові права. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] та задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів, яким витребувано у приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Харук О.М. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Під час судового розгляду представник заявника\~ [PERSON] заяву [PERSON] підтримав повністю з підстав зазначених в ній та просив її задовольнити. Не заперечував проти здійснення судового провадження за відсутності його довірительниці та представника заінтересованої особи. Представник Нижньовербізької\~сільської ради\~Коломийського району\~Івано-Франківської\~області в судове засідання не з`явився, надали заяву, в якій просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника, проти задоволення заяви не заперечують. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] дали суду показання про те, що тривалий час проживали по сусідству з [PERSON] по [ADDRESS] . На початку 2008 року [PERSON] забрала до себе на постійне проживання свою тітку [PERSON] , яка проживала у неї до своєї смерті у 2012 році. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2012, виданого Спаською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, [PERSON] померла [INFO] в с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область. 20.10.2010 [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області Легуняк О.М. та зареєстрований в реєстрі за №32, згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, а саме земельну ділянку площею 0,2327 га заповіла [PERSON] . Як убачається з рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.01.2011 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу змінено на « [PERSON] ». Із свідоцтва\~про шлюб\~від 29.04.2021\~серія [NUMBER] ,\~виданого Коломийським\~міськрайонним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Івано-Франківськ),\~вбачається,\~що 27.02.2013\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено шлюб,\~про що\~складено актовий\~запис №54.\~Прізвища після\~реєстрації шлюбу\~чоловіка та\~дружини « [PERSON] ».\~ \~ \~ Приватним\~нотаріусом\~Коломийського районного\~нотаріального\~округу\~\~Харук О.М. повідомлено [PERSON] про неможливість прийняти її заяву про прийняття спадщини, оскільки на день смерті вона не була зареєстрована разом з померлою, а тому мала звернутись із відповідною заявою до 15.09.2012. Оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснив їй право звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем (лист №19/01-16 від 31.03.2023). Відповідно до Акту про встановлення факту місця проживання від 26.08.2022, складеного у складі старости села Спас [PERSON] та діловода сільської ради [PERSON] на звернення [PERSON] засвідчено, що в господарстві по [ADDRESS] проживала без реєстрації [PERSON] з 2008 року по день смерті зі слів заявника та сусідів. З відповіді приватного нотаріуса Харук О.М. від 14.07.2023 №66/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа відсутня, про що також свідчить і Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 14.07.2023 №73203545. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам роз`яснено,\~що\~суд\~розглядає\~в\~порядку\~окремого\~провадження справи\~про\~встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі №632/580/17 (провадження №61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов?язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов?язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі\~№320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з?ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов?язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов?язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз?яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів». Згідно з п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз?яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення,\~які можуть вплинути на спадкові права й обов?язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім?єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв?язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами\~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадкування заявнику пов?язана виключно з тим, що останньою було пропущено строк для прийняття спадщини, а наданими нею документами не підтверджується факт постійного проживання зі спадкодавцем за однією адресою на момент відкриття спадщини. Наявності спору щодо спадкування заявником належної спадкодавцю земельної ділянки з матеріалів справи також не вбачається. За наведених умов відсутні підстави вважати, що між сторонами існує спір про право. Оскільки ж документами та показаннями свідків у справі доведено постійне проживання заявника із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, її заява підлягає задоволенню. \~ V. Розподіл судових витрат між сторонами. На підставі ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати покладаються на заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved