Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні інціативи», в якому просить стягнути з відповідача 1638783,77 грн в якості відшкодування іпотекодавцю перевищення вартості предмета іпотеки розміру забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, за іпотечним договором № 16/19-1699/2016-П1. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що між позивачем та ПАТ «БАНК КІПРУ» 12 грудня 2012 року укладено кредитний договір № 16/19-1699/2012. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором укладено договір № 16/19-1699/2016-П1, яким передано в іпотеку об`єкти нерухомості: магазин роздрібної і гуртової торгівлі зі складським приміщенням, загальною площею 366,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,0324 га, кадастровий номер 4620310100:14:001:0002, що за адресою: [ADDRESS] . 21 липня 2014 року ПАТ «НЕОНС Банк», яке є правонаступником ПАТ «БАНК КІПРУ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, за яким останній набув право вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених боржниками, зокрема з [PERSON] . Згідно листа Бродівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області позивачу стало відомо, що 04 липня 2016 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказаний напис оскаржено позивачем до суду. Заочним рішенням Бродівського районного суду м. Львівської області від 20 вересня 2018 року виконавчий напис визнано таким що не підлягає виконанню. Разом з тим, в провадженні Бродівського районного суду Львівської області перебували справи за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи про звернення стягнення на предмет іпотеки за спірними договірними зобов`язаннями (№ 439/1341/16) та про стягнення заборгованості за кредитним договором (№ 439/393/16). За результатами розгляду справи №439/1341/16 ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за спірними договірними зобов`язаннями. Ухвалою суду апеляційної інстанції від 04 лютого 2020 року провадження у справі закрито. За результатами розгляду справи № 439/393/16, ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] та поручителів про стягнення заборгованості. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року ухвалу скасовано та передано справу на новий розгляд. Постановою Львівського Апеляційного суду від 02 березня 2021 року суд відмовив в задоволені позову ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості. Вказаною постановою встановлено: «Окрім цього попереджено боржника, що дана вимога є одночасно вимогою про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитними договором в сумі 841298,14 грн»; « позивачем на погашення заборгованості за даним кредитним договором, що підлягала стягненню у розмірі 841298,14 грн, звернуто стягнення на майно загальною вартістю 2662169,00 грн». Позивач зазначає, що вказані факти є преюдиційними, встановлені постановою Львівського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, яка набрала законної сили. Також стверджує, що після надіслання вимоги від 10 грудня 2013 року про дострокове погашення кредиту, банк втратив можливість нараховувати відсотки за користування коштами та фактично зафіксував борг у сумі 841298,14 грн. Таким чином позивач вважає, що обґрунтована сума заборгованості перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором становить 841298,14 грн. Оскільки вартість іпотечного майна становить 2662169,00 грн, то різниця між його вартістю та заборгованістю складає 1820870,86 грн, а 90 % 1638783,77 грн, і є перевищенням вартості предмета іпотеки що підлягає відшкодуванню позивачу, на підставі ст. 27 ЗУ «Про іпотеку» у розмірі 90 відсотків перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 09 лютого 2023 року визначено головуючим суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір не в повному обсязі. Позивач засобами поштового зв`язку надіслав на адресу суду квитанцію про доплату судового збору. Ухвалою суду від 08 березня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 12 квітня 2023 року. 12 квітня 2023 року підготовче судове засідання відкладено через неявку сторін до 22 травня 2023 року. Ухвалою, із занесенням до протоколу судового засідання, 22 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 20 червня 2023 року. Від представника відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» 15 червня 2023 року надійшов відзив, поданий 07 червня 2023 року засобами поштового зв`язку. В обґрунтування поданого відзиву представник зазначив, що ТОВ «Кредитні інвестиції» набуло у власність предмет іпотеки, оціночна вартість якого становила 2 662 169,00 грн в рахунок погашення боргу. Як зазначено в позовній заяві 15 жовтня 2012 року між ПАТ «БАНК КІПРУ» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав в кредит кошти в сумі 750000,00 грн терміном до 14 жовтня 2022 року зі сплатою 24,99 % річних. 21 липня 2014 року між ПАТ «Неос Банк», яке є правонаступником ПАТ «БАНК КІПРУ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомленням про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням вих. №763 від 28.03.2019 року, яке надсилалося в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» повідомило [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором № 16/19-1699/2012 від 15 жовтня 2012 року, станом на дату сповіщення 13 березня 2019 року становить 1927570,59 грн, з яких: 738718,59 грн - заборгованість за кредитом; 1188851,86 грн - заборгованість по відсотках. У вимозі заявлено суму заборгованості лише частково, заборгованість по неустойці, інфляційних нарахуваннях та трьох процентах річних в даній вимозі не заявлялися, хоча були нараховані. Станом на 30 липня 2019 року (дата і час державної реєстрації права власності на предмети іпотеки) заборгованість [PERSON] за кредитним договором №16/19-1699/2012 від 15 жовтня 2012 року становила приблизно 3 000 000,00 грн, включаючи заборгованість по тілу, процентах, штрафних санкціях, інфляційних втрат та трьох процентах річних. В той же час, 90 відсотків вартості предмета іпотеки від суми оціночної вартості (2 662 169,00 грн.) становило 2395952,10 грн. (2 662 169,00 грн./100*90). З огляду на розмір забезпечених іпотекою вимог в сумі 3000000, 00 грн. ніякого перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя в даній ситуації не існувало, з огляду на що позов є безпідставним і надуманим. 20 червня 2023 року судове засідання відкладено через неявку представника відповідача та для надання позивачу права на ознайомлення із відзивом. 18 липня 2023 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» представник відповідача подав клопотання, в якому просив долучити до матеріалів справи деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 31 липня 2019 року. Представник позивача у судовому засіданні 18 липня 2023 року позовні вимоги підтримав з підстав та мотивів наведених у позові, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Вислухавши представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, надані як в обґрунтування заявленого позову так й в спростування заявлених вимог, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог [PERSON] . Встановлені судом обставини справи Між [PERSON] та ПАТ «БАНК КІПРУ» 12 грудня 2012 року укладено кредитний договір № 16/19-1699/2016-П1, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 750000,00 грн строком до 14 жовтня 2022 року (а.с. 9). Згідно п. 2.6 договору, нарахування процентів за кредитом здійснюється у валюті кредиту упродовж всього строку користування кредитом до повного повернення заборгованості за кредитом, щомісячно 21 числа кожного місяця, за період з 21 числа минулого місяця по 20 число поточного місяця на фактичні залишки заборгованості за кредитом за фактичний час користування кредитом. Пунктом 2.7 договору встановлено, що у разі прострочення повернення заборгованості за кредитом, проценти нараховуються також на суму простроченої заборгованості за кредитом за весь період прострочення до моменту повного погашення. Кредитне зобов`язання забезпечувалось договором іпотеки № 16/19-1699/2016-П1 від 15 жовтня 2012 року, за умовами якого [PERSON] передано в іпотеку об`єкти нерухомості: магазин роздрібної і гуртової торгівлі зі складським приміщенням, загальною площею 366,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,0324 га, кадастровий номер 4620310100:14:001:0002, що розташована [ADDRESS] . (а.с. 18-28). Пунктом 5.7.5 Іпотечного договору передбачено, що у разі набуття права власності на Предмет іпотеки, іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. 21 липня 2014 року між ПАТ «Неос Банк», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого, клієнт ПАТ «Неос Банк» відступає фактору ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Заочним рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2016 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27 червня 2016 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. щодо звернення стягнення з [PERSON] на магазин зі складським приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також на земельну ділянку кадастровий номер 4620310100:14:01:0002 на якій розташований (а.с. 30-35) 20 вересня 2018 року Бродівським районним судом Львівської області справа №439/1341/16, відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. У рішенні зазначено, що позивач заявляв вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором № 16/19-1699/2016-П1 від 15 жовтня 2012 року, яка станом на 21 вересня 2016 року складається із заборгованості за кредитом 738718,59 грн, та відсоткам 677644,69 грн. Ухвалою суду апеляційної інстанції від 04 лютого 2020 року провадження у справі закрито через відсутність предмету спору, й звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2017 року справа № 439/393/16, відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] та поручителів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року ухвалу апеляційного суду Львівської області скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Львівського Апеляційного суду від 02 березня 2021 року суд відмовив в задоволені позову ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості. Як зазначено в постанові суду: «10 грудня 2013 року ПАТ «БАНК КІПРУ» звернулося з вимогою до [PERSON] протягом тридцяти денного строку сплатити суму прострочено заборгованості за кредитним договором. Також у вказаній вимозі вказано, що у разі невиконання заявлених у цьому листі вимогу повному обсязі, банк має право відповідно до п. 4.2.4 кредитного договору та ст. 1050 ЦК України, достроково стягнути раніше наданий кредит, проценти за ним та штрафні санкції, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в порядку, передбаченому Іпотечним договором та законодавством України, або ж іншим способом захищати свої права. Окрім цього попереджено боржника, що дана вимога є одночасно вимогою про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитними договором в сумі 841298,14 грн. У вказаній вимозі також вказано, що заборгованість станом на 10 грудня 2013 року становить 841298,14 грн, яка складається з залишку за кредитом в сумі 728937,33 грн, простроченої заборгованості за кредитом 9781,36 грн. нарахованих процентів за кредитом 10763,22 грн та простроченої заборгованості за процентами 91816,33 грн» (а.с. 50) Частиною 4 статті 82 ЦПК України, передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Повідомленням про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням вх. № 763 від 28 березня 2019 року, ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомило [PERSON] про необхідність сплатити борг за кредитним договором, розмір якого станом на дату розрахунку 13 березня 2019 року складає 1927570,45 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 738718,59 грн; по відсотках - 1188851,86 грн (а.с. 110). Крім того, зазначеним повідомленням [PERSON] попереджено, що на підставі ст. 35, 36 ЗУ «Про іпотеку» в разі невиконання цієї вимоги протягом тридцяти денного строку ТОВ «Кредитні ініціативи» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі рішення № 48063446 від 02 серпня 2019 року та № 48118905 від 06 серпня 2019 року Державним реєстратором КП «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І. проведено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки: магазин роздрібної і гуртової торгівлі з складськими приміщеннями, що розташований: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0324 га, кадастровий номер 4620310100:14:001:0002, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за ТОВ «Кредитні ініціативи», в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 54-60). Згідно висновків про вартість майна, складених ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ», станом на 29 липня 2019 року ринкова вартість магазину роздрібної торгівлі з складськими приміщеннями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , складає 2554543,00 грн. Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0324 га, кадастровий номер 4620310100:14:001:0002, яка розташована [ADDRESS] складає 107626,00 грн (а.с. 61- 62). Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 20 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 14 липня 2023 року відмовлено [PERSON] в задоволенні вимог до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання незаконним та скасування рішень реєстратора та записів про право власності. Також судом досліджено деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 31 липня 2019 року та розрахунок вимог, у зв`язку з неповерненням кредиту станом на 31 липня 2019 року. Між сторонами виник спір з приводу повернення іпотекодавцю перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог. Мотиви та висновки суду. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі трудових. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку»). Позичальник [PERSON] не виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів, тому іпотекодержатель звернувся до нього з вимогою 28 березня 2019 року за вих. № 763. Згідно з частинами першою та третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки,є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. На підставі рішення № 48063446 від 02 серпня 2019 року та № 48118905 від 06 серпня 2019 року Державним реєстратором КП «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І. проведено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи», як звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя (частина п`ята статті 37 Закону України «Про іпотеку»). Згідно висновків про вартість майна, складених ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ», станом на 29 липня 2019 року ринкова вартість магазину роздрібної торгівлі з складськими приміщеннями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , складає 2554543,00 грн. Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0324 га, кадастровий номер 4620310100:14:001:0002, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 107626,00 грн. Сукупна вартість іпотечного майна становить 2662169 грн. Відповідно 90 % цієї вартості складає 2395952,10 грн. (2662169/100х90). Між сторонами виник спір щодо розміру забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Суд не може погодитись з твердженнями позивача що розмір заборгованості з якого необхідно визначити різницю між реалізованим майном складає 841298,14 грн. - встановленої рішенням суду, станом на 10 грудня 2013 року. Дане твердження суперечить принципу поворотності та платності користування грошовими коштами. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц вказано на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин даний висновок згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України Суд вважає слушними доводи представника позивача, що після вимоги позичальника про дострокове стягнення усієї кредитної заборгованості в порядку, передбаченому ст. 1050 ЦК України, позичальник не має права нараховувати відсотки, передбачені умовами укладеного договору. Проте, слід звернти увагу, що кредитодавець має право на стягнення коштів за користування кредитними коштами, в порядку ст. 625 ЦПК України. Станом на 10 грудня 2013 року, коли кредитодавець звернувся до позичальника з вимогою про дострокове стягнення кредитної заборгованості, через порушення умов кредитного договору, розмір заборгованості становив 841298,14 грн. Проте, зазначений розмір заборгованості не можна визначити як розмір забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, на дату реалізації предмета іпотеки - 02 серпня 2019 року, оскільки позивач користувався кредитними коштами, їх не повернув, доказів погашення кредиту не надав, отже на підставі положення ст. 625 ЦК України позикодавець вправі вимагати 3 % річних за користування коштами та інфляційне збільшення розміру боргового зобов`язання. Судом досліджено розрахунок вимог іпотекодержателя, наданий представником відповідача, проте повністю із ним неможливо погодитися, тому що в розрахунку визначено розмір щомісячних відсотків до дати реалізації предмета іпотеки, станом на 31 липня 2019 року у розмірі, передбаченому умовами договору. Інший розрахунок за період з 31 липня 2016 року по 31 липня 2019 року містить вимогу про нарахування відсотків та інфляціцйне збільшення, на підставі положення ст. 625 ЦК України. За розрахунком суду, за період з 11 грудня 2013 року по 31 липня 2019 року на суму заборгованості 841298,14 грн, яка визначена судовим рішенням і є досудовою вимогою позивачальника про дострокове погашення кредитної заборгованості, 3 % річних за означений період складають 142306 грн., інфляційне збільшення становить 1344284 грн., що із додаванням розміру заборгованості становитиме 2327888,14 грн. (841298,14 +142306+1344284). Однак, з урахуванням того, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбулося у липні 2019 році, йому передувало повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, у якому зафіксовано розмір заборгованості станом на 13 березня 2019 року у розмірі 1927570,45 грн, який суд вважає за необхідне взяти для розрахунку при визначенні різниці між вартістю предмета іпотеки та розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Оскільки відповідачем не надано суду розрахунок, яка сума залишку була анульована позикодавцем при спрямуванні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, суд не може самостійно визначити його обсяг. Зважаючи на вимогу іпотекдержателя, що передувала зверненню стягнення від 13 березня 2019 року, який визначив розмір загальної заборгованості [PERSON] в сумі 1927570,45 грн, з урахуванням сукупної вартості предмета іпотеки - 2662169,00 грн., 90 % від суми оціночної вартості буле становити 2395952,10 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 468381,65 грн., виходячи з розрахунку (2662169/100х90-1927570,45). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та необхідності стягнення з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь позивача грошових коштів в розмірі 468381,65 грн. в якості відшкодування іпотекодавцю перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотеко держателя, згідно іпотечного договору № 16/19-1699/2016-П1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 3836,00 грн (виходячи з розрахунку 468381,65?12945,00 ? 1638783,77) На підставі викладеного,

Outcome: partial