Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивачка 05.09.2022 звернулася до суду з позовом про стягнення із відповідача на її користь заборгованості за договором оренди земельних ділянок в розмірі 7 967 грн 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 24 000 грн. Ухвалою суду від 09.09.2022 справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у даній справі, призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 05.10.022. 05.10.2022 відповідачем надано відзив на позов в якому зазначено про те, що успадковані позивачем земельні ділянки після смерті [PERSON] відповідачем не оброблялися та не використовувалися у своїй господарській діяльності, а тому обов`язку сплачувати орендну плату за них його спадкоємцю відповідач не має. Таким чином, вимоги є безпідставними. Виплата позивачу 10 000 грн 26.09.2016, за її твердження, мала компенсаційний характер за відсутність договору оренди землі, що не відповідає дійсності, бо до кінця 2020 року позивача представники відповідача не знали і з нею не спілкувалися. 14.11.2022 позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, збільшивши суму майнової вимоги за орендну плату до 17 967 грн. 02.01.2023 позивач подала заяву про зміну предмету позову та просить: - стягнути із відповідача на свою користь 16 250 грн 14 коп. заборгованості за договором оренди земельних ділянок, укладених між її спадкодавцем [PERSON] та відповідачем з урахуванням індексу інфляції та розміру пені (неустойки); - стягнути із відповідача на її користь 24 000 грн 00 коп. моральної шкоди; - стягнути із відповідача понесені нею судові витрати, що складаються із суми судового збору в розмірі 1 984 грн 80 коп. та витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 800 грн 00 коп. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27.01.2023 прийнято позовну заяву [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Тік-13» про стягнення заборгованості, як позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги. [PERSON] просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість по орендній платі за землю в розмірі 16 250 грн 14 коп. 05.04.2023 до суду надійшла частина витребуваних доказів, зокрема: належним чином засвідчені копії сторінок Поземельної книги та Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди щодо оренди земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери 3223382000:02:006:0199 площею 1,69 га та 3223382000:02:002:0077, площею 0,68 га. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити позов, з врахуванням уточненої суми майнової вимоги за період, що настав від часу прийняття позову в розмірі 16 985 грн 79 коп. заборгованості за договором оренди земельних ділянок, що укладений між її спадкодавцем [PERSON] та відповідачем, з урахуванням індексу інфляції та розміру неустойки (пені), а також 24 000 грн моральної шкоди та судових витрат, що складаються із суми сплаченого судового збору та послуг адвоката. Вимоги обґрунтовує тим, що її спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка (пай), котру обробляв відповідач у процесі товарного сільськогосподарського виробництва. Після його смерті в 2015 році вона набула права на спадщину на його земельні ділянки (паї) в розмірі 1/3 частини. Робить припущення, що ймовірно між [PERSON] та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки (паю), оскільки він отримував орендну плату. До моменту укладення договору оренди земельної ділянки між нею та відповідачем (з 2017 по 2020 роки) орендна плата їй, як спадкоємцю, виплачена не була. Лише у 2016 році [PERSON] , якого вона сприймає як власника чи уповноважену особу відповідача, виплатив їй готівкою суму орендної плати без оформлення будь-якого розрахункового документу. У вересні 2016 року вона особисто передала бухгалтеру ТОВ «Тік-13» документи для оформлення договору оренди земельної ділянки (паю), але договору з нею до 10.12.2020 так і не було укладено. Вона вважала, що договір між її спадкодавцем та відповідачем продовжує діяти і його умови розповсюджуються щодо неї. Третя особа із самостійними вимогами в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності та про підтримання своїх позовних вимог. Суть його позовних вимог є тотожною вимогам позивача щодо стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку, що належала його спадкодавцю [PERSON] , що виникла за період за 2017-2020 роки в розмірі 16 252 грн 93 коп. та стягнення судових витрат. Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог позивача та третьої особи із самостійними вимогами не визнав у повному обсязі, зазначивши про їх безпідставність, оскільки жодного договору оренди між спадкодавцем позивача та третьої особи [PERSON] та ТОВ «Тік-13» укладено не було, а тому відсутні правові підстави для вимоги та її задоволення в судовому порядку. Належна [PERSON] , а тепер його спадкоємцям, земельна ділянка ТОВ «Тік-13» не оброблялася, а про факт виплати орендної плати позивачу в рахунок оренди земельного паю до моменту укладення договору йому нічого не відомо. Після укладення договору оренди із позивачем та третьою особою заборгованості по сплаті орендної плати не існує. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України врегульовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із показань свідка [PERSON] вбачається, що вона працювала на посаді головного бухгалтера ТОВ «Тік-13» до січня 2018 року. Їй відомо, що до 2016 року [PERSON] , як власнику земельної ділянки (паю), котрий передав її в оренду ТОВ «Тік-13» нараховувалася та виплачувалася орендна плата, а також сплачувалися відповідні податки. У 2016 році у неї з позивачем була зустріч з приводу виплати орендної плати за орендовану землю і [PERSON] у її присутності передав позивачу готівкою суму коштів за належну їй та її сину - третя особа [PERSON] частину земельного паю. Їй позивач надала частину документів ( в копіях), які необхідні для укладення договору оренди про що вона склала розписку. Однак, наданих позивачем документів не було достатньо для укладення та реєстрації договору. Вона звернула увагу позивача на необхідність надання нею витягів із Державного земельного кадастру для необхідності укладення та державної реєстрації договорів оренди. У той час керівником товариства була [PERSON] , яка особисто займалася оформленням договорів оренди землі. Особисто вона, як бухгалтер товариства, договору між ТОВ «Тік-13» та [PERSON] чи позивачем не бачила. Вона мала у своєму розпорядженні лише список пайовиків. Свідок [PERSON] , як свідок показала суду про те, що їй відомі обставини справи зі слів позивача, оскільки вона у 2017 чи 2018 році зверталася до неї з проханням посприяти у вирішенні питання отримання орендної плати за земельну ділянку, що належала [PERSON] - вітчиму позивача. Вона телефонувала до [PERSON] з цього приводу аби дізнатися про можливість такої виплати. Більше нічого їй невідомо, оскільки вона не має жодного службового відношення до ТОВ «Тік -13». Із показань свідка [PERSON] вбачається, що вона з 2019 року працює за договором підряду з ТОВ «Тік-13», здійснюючи ведення бухгалтерського обліку. У 2020 році вона займалася оформленням договорів оренди між ТОВ «Тік-13» та позивачем. Про [PERSON] , як пайовика, вона ніколи не чула. Інших обставин справи їй невідомо. Свідок [PERSON] дав показання про те, що його дружина є керівником ТОВ «Тік-13», а він надає їй допомогу в роботі на громадських засадах. До укладення договору оренди землі він лише раз бачив позивачку. Бухгалтер товариства повідомила його про те, що позивачка має намір укласти договір оренди. Однак, впродовж п`яти років про себе не нагадувала. Йому відомо, що орендну плату позивач почала отримувати лише після укладення та реєстрації договору оренди землі. До цього він ніяких коштів позивачці не сплачував і не передавав, документів від неї не отримував. Йому невідомо про те, чи оброблялася ТОВ «Тік-13» належна спадкодавцю позивачки [PERSON] земельна ділянка. У користуванні ТОВ «Тік-13» перебуває земельна ділянка, що виділена сільською радою, єдиним масивом у кількості гектарів відповідно до суми кількості гектарів орендованих земельних ділянок за укладеними договорами оренди. Судом також установлено, що [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки з кадастровими номерами 3223382000:02:006:0199, площею 1,69 га (ділянка № [NUMBER] ) та 3223382000:02:002:0077, площею 0,68 га (ділянка № [NUMBER] ), розташовані в межах Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Зазначені обставини підтверджуються Державними актами на право власності на земельну ділянку від 23.07.2008. Після смерті [INFO] [PERSON] указані земельні ділянки успадкували його спадкоємці за заповітом: позивач, третя особа із самостійними вимогами та [PERSON] в рівних долях - по 1/3 частині. Дана обставина підтверджується виданими на їх ім`я свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Зокрема, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.02.2016. 26.09.2016 бухгалтер ТОВ «Тік-13» [PERSON] отримала від позивача по справі певні копії документів, що посвідчують її та третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] право на успадковані земельні ділянки та копію їх паспортів та ідентифікаційних номерів платників податків. 30.10.2020 [PERSON] від свого імені та імені третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] , від імені якого діяла по довіреності, звернулася до головного бухгалтера ТОВ «Тік-13» із вимогою про виплату орендної плати за 2017-2020 роки. До цієї вимоги додала копії вищевказаної розписки [PERSON] ; по дві копії Витягу з Державного земельного кадастру, Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок та державних актів про право власності на земельні ділянки. Підставою для виплати позивач зазначила договір оренди між ТОВ «Тік-13» та [PERSON] , а також свідоцтво про право на спадщину. 10.12.2020 позивач, третя особа [PERSON] та [PERSON] уклали із відповідачем договір оренди належних їм часток земельних ділянок з кадастровими номерами 3223382000:02:006:0199, площею 1,69 га (ділянка № [NUMBER] ) та 3223382000:02:002:0077, площею 0,68 га (ділянка № [NUMBER] ), розташовані в межах Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. 21.12.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права були внесені відповідні записи про те, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні (оренді) ТОВ «Тік-13» строком на 20 років - до 10.12.2040. 26.12.2020 позивач звернулася до головного бухгалтера ФГ «АГРО-ГАРАНТ-2018» [PERSON] з вимогою, на що отримала відповідь від [PERSON] , датовану 03.01.2021. Із цієї відповіді вбачається, що [PERSON] спростовує свою причетність до діяльності ФГ «АГРО-ГАРАНТ-2018». Стосовно діяльності ТОВ «Тік-13» вказує на те, що вона дійсно отримала від [PERSON] певні копії, а не оригінали документів, що могли бути підставою для укладення договорів оренди. Однак, ні Витягу з Державного реєстру на право власності на земельну ділянку, ні Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку позивач не надала. Окрім того, із січня 2018 року вона не працює в ТОВ «Тік-13», зазначаючи про те, що виплатою грошей пайовикам займається [PERSON] 25.01.2021 позивач знову звернулася із письмовою вимогою про виплату їй та [PERSON] орендної плати за період 2017-2018 років на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 13.02.2021 звернення щодо видачі довідки про заборгованість по орендній платі за 2017-2020 роки було скероване позивачем на ім`я директора ТОВ «Тік-13» та головного бухгалтера цього товариства. Не отримавши відповідь позивач скористалася правовою допомогою адвоката, котрий в її інтересах в період з 14.05.2021 по 07.06.2022 скеровував адвокатські запити про надання певної інформації по суті спору. 05.09.2022 позивач звернулася до суду з даним позовом, котрий неодноразово уточнювала та змінювала. Із довідки №4 від 19.01.2023, що видана відповідачем вбачається, що договору оренди землі із [PERSON] не було укладено, а тому орендна плата за період з 2017 по 2020 роки не нараховувалася та не виплачувалася. Із довідки Дівичківської сільської ради від 10.02.2023 № 140/02-27 вбачається, що підтвердити документально час та факт оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3223382000:02:006:0199 та 3223382000:02:002:0077 ТОВ «Тік-13» сільська рада не може, однак зазначає, що вони перебували в оренді цього товариства. Доказів цьому в суді не здобуто. З витребуваних судом доказів - Поземельної книги на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223382000:02:006:0199 та 3223382000:02:002:0077 вбачається, що Поземельну книгу було відкрито 23.07.2008. Власником цих земельних ділянок був [PERSON] на підставі державних актів ЯД 932221 та ЯД 932220 від 23.07.2008. 12.02.2016 було зареєстроване право власності на 1/3 частину цих земельних ділянок за [PERSON] та 26.02.2016 за [PERSON] та [PERSON] як спадкоємцями. Розділ 4 цієї Поземельної книги «Земельна ділянка. Оренда, суборенда» мають лише записи про те, що 16.12.2020 було зареєстроване право оренди цих земельних ділянок за ТОВ «Тік-13». Відомостей про оренду вищевказаних ділянок в період до 16.12.2020 дані поземельні книги не містять. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 792 ЦК України регламентує поняття договору найму земельної ділянки. Окрім того, глава 15 ЗК України містить норми щодо права оренди земельної ділянки. Єдиним належним доказом оренди земельної ділянки є договір оренди, укладений у передбаченій законом формі та зареєстрований у встановленому Законом України «Про оренду землі» порядку. Належних доказів існування договору оренди землі між відповідачем та [PERSON] , як спадкодавцем позивача та третьої особи [PERSON] , що відповідає вимогам ст. 16 вищевказаного закону як підставу укладення договору оренди в суді не здобуто. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача та третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди землі, оскільки ними не надано належних доказів на підтвердження зобов`язання між сторонами та третьою особою. Позовна вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимог майнового характеру, а тому задоволенню не підлягає в зв`язку з відмовою судом у задоволенні такої вимоги. Судовий збір, сплачений позивачем та третьою особою при подачі позову до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові відшкодуванню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed