Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

Позивач зазначив, що в період між 25 та [INFO] у м. Франкфурт (Федеративна республіка Німеччина) померла його мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на та 1/6 частину будинку [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0,0417га, кадастровим номером 1210100000:190:0070, призначену для будівництва і обслуговування цього житлового будинку, та грошові вклади в АТ КБ «Приватбанк». Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, і оформив свої спадкові права на земельну ділянку, вклади та частину будинку [ADDRESS] У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину зазначеного будинку йому було відмовлено, оскільки за наданими спадкоємцем документами неможливо встановити факт належності 1/6 частки житлового будинку в [ADDRESS] , спадкодавиці, [PERSON] . Просить визнати за собою право власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої між 25 та [INFO] , яка належала їй в порядку спадкування після смерті її чоловіка - [PERSON] ; визнати за собою право власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Представник відповідача - Дніпровської міської ради подав відзив, позов не визнала, зазначила, що доказів порушення Дніпровською міською радою прав позивача суду не подано, доказів звернення до Дніпровської міської ради з приводу порушеного в позовній заяві питання позивачем не надано. Як вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.01.2023, видати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] неможливо, оскільки відповідно до пунктів 4.14, 4.16, 4.19 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за наданими спадкоємцем документами факт належності 1/6 частини житлового будинку в [ADDRESS] , спадкодавиці, [PERSON] . При видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Спадкоємцем [PERSON] не було надано для оформлення спадщини документа, що підтверджує право власності на 1/6 частку житлового будинку в [ADDRESS] , належного спадкодавиці, [PERSON] . Відповідно до\~Інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно за\~спадкодавицею,\~ [PERSON] також\~не зареєстровано\~право власності\~на 1/6\~частку житлового\~будинку в\~ [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] померла між 25 та [INFO] ..Позивач для прийняття спадщини звернувся після спливу шести місяців, чим порушив ст. 1270 ЦК України. Позивачем не надано доказів поважності причин пропуску цього строку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В період між 25 та [INFO] у м. Франкфурт (Федеративна республіка Німеччина) померла мати позивача, [PERSON] .(а.с.4-8). Згідно матеріалів спадкової справи (а.с.40-94), після її смерті позивач як спадкоємець 1 черги оформив свої спадкові права і отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0417га, кадастровий номер 1210100000:03:190:0070, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); грошових вкладів з належними відсотками та усіма видами компенсацій в акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рахунках: N [NUMBER] по договору. SAMDNWFC00026959058 з залишком вкладу 761грн; частки житлового будинку шлакобетонного літ. А, загальною площею цілого будинку 75,6 кв.м, з яких житлова площа складає 58,4 кв.м та відповідної частки слідуючих господарських і споруд: сарай літ. Б, гараж літ. В, літній душ літ. Д, огорожа № 1,3, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , розташованих на земельній ділянці площею 0,0417 га з кадастровим номером: 1210100000:03:190:0070, що належало спадкодавиці на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого 09.08.2022 року Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області за р. № 2-109, право власності було зареєстровано Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 106-151 (а.с.16-18). У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину зазначеного будинку йому було відмовлено, оскільки за наданими спадкоємцем документами неможливо встановити факт належності 1/6 частки житлового будинку в [ADDRESS] , спадкодавиці, [PERSON] (а.с.21). Згідно матеріалів спадкової справи № 269-81 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який був власником житлового будинку [ADDRESS] , свідоцтво про право власності на частину цього будинку видано 21. 05.1981р. спадкодавцеві [PERSON] як дружині (а.с.110), а ще на частину видано [PERSON] як дружині, позивачу як сину і [PERSON] , дочці, без зазначення часток спадкоємців. Згідно довідки № 7495 від 2022р. (а.с.56) КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, що станом на грудень 2012р. в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] містяться відомості про право власності: на частину [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 21.05.1981р., на 1/6 частину [PERSON] , на 1/6 - [PERSON] (позивача), на 1/6 частину [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.05.1981р. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За положеннями статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). За змістом статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно вимог ст.ст.1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч. 1ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті сестри є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. За ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ч.1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що у справі наявні достатні докази, які підтверджують право позивача на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину будинку [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , померлої між 25 та [INFO] у м. Франкфурт (Федеративна республіка Німеччина). Оскільки Державним\~нотаріальним архівом\~в Дніпропетровській\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~позивачу відмовлено\~у видачі\~дубліката свідоцтва\~про право\~на спадщину\~від 21.05.1981р.,\~згідно якого\~він,\~спадкодавець [PERSON] \~та [PERSON] \~є власниками\~ частини\~ [ADDRESS] (зараз\~м.\~Дніпро після\~смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а, згідно довідки № 7495 від 2022р. (а.с.56) КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, станом на грудень 2012р. в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] містяться відомості про право власності, зокрема, на на 1/6 - [PERSON] (позивача), слід вимоги про визнання права власності задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved