Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування вимог зазначила, що 15.09.2016 між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Хустським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану\~ Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис №194.\~ В шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Останні роки [PERSON] змінив свою поведінку по відношенню до неї, завдає моральних і фізичних страждань, принижує та ображає її, застосовує фізичне насильство іноді в присутності дітей. Внаслідок такої поведінки чоловіка, нею неодноразово викликались працівники поліції, відносно [PERSON] складались протоколи про адміністративні правопорушення та застосовувались адміністративні стягнення. Постійні незаконні дії із боку чоловіка, стали причиною припинення сімейних відносин, однак\~ [PERSON] не залишає її в спокої, а саме вишукує зустрічі, під час яких вчиняє насильницькі дії психологічного характеру, за що неодноразово був притягнутий до відповідальності за ст.173-2 КУпАП., пошкоджує майно в будинку де вона проживає з дітьми, встановив приховані камери та прослуховуючи пристрої. За наведених обставин, вважає себе особою яка зазнала домашнього насильства. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від чергового вчинення домашнього насильства щодо себе, [PERSON] просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити обмеження його прав, а саме: заборони наближатися на відстань, що менше 50 (п`ятдесят) метрів. до місця проживання (перебування), роботи, та інших місць перебування; заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) із заявницею за адресою: [ADDRESS] ; заборони вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою, надсилати смс та інші повідомлення або контактувати з заявницею через інші засоби зв`язку\~ особисто і через третіх осіб; усунути перешкоди [PERSON] у користуванні житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали, просили задовольнити із наведених у ній підстав. [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду подав заперечення на заяву про видачу обмежувального припису. В запереченнях зазначає, що після винесення постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності, між ними із заявницею налагодились відносини, вони разом з дітьми відпочивали та проводили разом час. 13.07.2023 його повідомили працівники поліції, що заявницею в черговий раз подано відносно нього заяву про вчинення психологічного насильства, яке він не вчиняв. Заперечив обставини зазначені в заяві щодо увімкнення електричних котлів у будинку в літній період та відкриття морозильної камери, зазначивши, що морозильна камера відкривається сама у разі перепаду напруги. Окремо зазначив, що будинок [ADDRESS] , набутий ними із заявницею за період шлюбу і є їхнім спільним майном. [PERSON] також зазначив у запереченні, що через поведінку заявниці не має наміру спілкуватись з нею та наближатись до неї, однак винесення обмежувального припису позбавить його права на спілкування з дітьми, яких він дуже любить. Просив відмовити у задоволенні заяви. Представник [PERSON] адвокат Лукачко І.Й. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису, як недоведеній та безпідставній.\~\~\~ Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали разом у зареєстрованому шлюбі за адресою: [ADDRESS] . На даний час сторони проживають окремо, заявниця разом з неповнолітніми дітьми сторін проживає за вказаною вище адресою, [PERSON] проживає у своїх батьків в [ADDRESS] . В ході судового розгляду судом досліджено матеріали про адміністративні правопорушення Хустського районного суду у справах № 309/2704/23; 309/3092/23; 3093121/23, відносно [PERSON] за ознаками вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.ст.173-2, ч.2 ст173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП. З постанови Хустського районного суду №309/2704/23 від 08.06.2023 встановлено, що\~\~ 03.06.2023 року о 01 год. 00хв. [PERSON] , в [ADDRESS] , вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини - [PERSON] , ображаючи її нецензурною лайкою. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] в якій він визнає свою вину у вчиненні даного правопорушення і за наслідками розгляду справи, визнаний судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КупАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. З постанови Хустського районного суду №309/3092/23 від 28.06.2023 встановлено, що\~\~ 21.06.2023 року о 11 год. 30хв. [PERSON] , в [ADDRESS] , вчинив економічне насильство відносно своєї дружини - [PERSON] , позбавивши її можливості користуватись мобільним телефоном. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] в якій він визнає свою вину у вчиненні даного правопорушення і за наслідками розгляду справи, визнаний судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. З постанови Хустського районного суду №309/3121/23 від 29.06.2023 встановлено, що\~\~ 24.06.2023 року о 20 год. 30хв. [PERSON] , повторно протягом року, в [ADDRESS] , вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини - [PERSON] , ображаючи її\~ нецензурною лайкою. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] в якій він визнає свою вину у вчиненні даного правопорушення і за наслідками розгляду справи, визнаний судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КупАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. 22.07.2023 року Хустським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області, відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис, де постраждалою особою є заявниця. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою [PERSON] внесено відомості до ЄРДР №120223071050000446 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.126-1 КК України, відносно [PERSON] . Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Пунктом 2 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить висновку, що домашнє насильство з боку [PERSON] по відношенню до [PERSON] \~ носить постійний та регулярний характер. Так, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо дружини [PERSON] за місцем її проживання. Вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними. Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,\~ зокрема, - заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 50 метрів до [PERSON] в місці її проживання(перебування), роботи та інших місцях її знаходження, заборонити [PERSON] вести з [PERSON] телефонні переговори, надсилати смс та інші повідомлення, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто. Щодо інших заявлених вимог, а саме: заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання(перебування) із заявницею за адресою: [ADDRESS] та усунути перешкоди [PERSON] у користуванні житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , то в цій частині підстав для задоволення заяви суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що сторони проживають окремо. З огляду на викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] . Враховуючи вимоги ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial