Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

У травні 2023 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що з 29 липня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Проте, протягом останніх трьох років через непорозуміння у стосунках між ними, різних поглядів кожного на спільний побут подружжя, не присутність у певній мірі загальних інтересів, постійних сварок шлюб фактично розпався. Реальні спільні обов`язки між сторонами вже не розподіляються, заходи до їх визначення, результатів більше не дають, шлюб існує формально. Вважає подальше збереження шлюбу не можливе. Спільно вирішили, що місце проживання дитини: [PERSON] , [INFO] разом з відповідачкою - [PERSON] . Спору щодо розподілу спільного майна не виникає. Відповідачка надала заяву до суду. В якій позовні вимоги визнає повністю. Просить судовий збір з неї не стягувати. Залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Залишити проживання доньки з нею. При автоматичному розподілі головуючим по справі № 739/985/23 визначено суддю Іващенка І.К. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23.05.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 14:00 год. 25.07.2023 року у залі судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Та просив його задовольнити. Погодився про подальше проживання дитини разом з відповідачем та не стягнення з відповідача судових витрат. Відповідач в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2009, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області складено актовий запис № 48 та видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Із доводів позовної заяви, які не спростовані відповідачем вбачається, що через несумісність темпераментів, різних поглядів кожного на спільний побут подружжя, не присутність у певній мірі загальних інтересів, постійних сварок шлюб фактично розпався. Сторони фактично тривалий час разом не проживають спільне господарство та спільний бюджет ними не ведуться. Реальні спільні обов`язки між сторонами вже не розподіляються, заходи до їх визначення, результатів більше не дають, шлюб існує формально. Примирення сторін не можливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, суд не встановив. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачка на протязі всього часу з дня народження доньки проживає разом з нею, а позивач не заперечує, що після розірвання шлюбу дитина: [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з відповідачкою [PERSON] , суд приходить до висновку про встановлення місця проживання дитини з матір`ю [PERSON] , яка має задовільний фінансовий стан, належні житлові умови та вкладає всі зусилля для забезпечення інтересів свого доньки. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві про розгляд справи без її участі відповідач просить залишити за нею прізвища « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання щодо судового збору вирішено самостійно між сторонами.

Outcome: approved