Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Шумської міської ради - територіальної громади з вимогою про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . 2. Позов обґрунтовано тим, що 19 грудня 2020 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб. В шлюбі у подружжя [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка від народження проживає разом з матір`ю. Як зазначає позивачка в позовній заяві, за час спільного проживання вони з чоловіком, на жаль, не змогли зберегти міцну та дружню сім`ю, а ті суперечності, що виникли між ними призвели до її розпаду, вони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства, давно проживають окремо, шлюб існує формально, спроби примиритися не дали результату. Однак, доки дитині не виповниться один рік, розірвати шлюб не є можливим. Крім того, відповідач та батько дитини не дає згоду на реєстрацію місця проживання доньки, в результаті чого, Відділом державної реєстрації Шумської міської ради письмово відмовлено позивачці у реєстрації місця проживання дитини, з підстав відсутності на це письмової згоди батька. На підставі викладеного, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2023 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 30 травня 2023 року. 4. 30 травня 2023 року позивачкою [PERSON] на адресу суду подано заяву про уточнення позовних вимог, які відповідно до ухвали Шумського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2023 року прийняті до розгляду, підготовче засідання відкладено на 13 червня 2023 року. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду на 19 липня 2023 року. 6. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Манчук С.Г. в судове засідання не з`явилися, подавши клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Шумської міської ради також подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. 7. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. 8. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 9. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. 10. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 11. Судом встановлено, що 19 грудня 2020 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №84, прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Даний факт підтверджеється копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 12. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що [INFO] в м. Шумськ народилася [PERSON] , в графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 13. Судом також встановлено, що [PERSON] 05 квітня 2023 року звернулася до Відділу державної реєстрації Шумської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , на що отримала відмову у реєстрації по тій причині, що «особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи чи відомості, а саме відсутня згода батька на реєстрацію місця проживання дитини. Даний факт підтверджується копією Заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 05.04.2023. 14. З довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області за №104 від 07.04.2023 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї входять: [PERSON] - заявник, [PERSON] - сестра, [PERSON] - мама. 15. Відповідно до листа Шумської міської ради Тернопільської області №13.01-10/134 від 04.05.2023 вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 16. Рішенням виконавчого комітету Шумської міської ради Тернопільської області №664 від 12 червня 2023 року «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про місце проживання дитини» вирішено: - Затвердити висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] ; - матері [PERSON] забезпечити безперешкодне спілкування дитини з батьком, що проживає окремо від неї; - зобов`язати службу у справах дітей міської ради надати висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] до Шумського районного суду Терноільської області. 17. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] слідує, що [PERSON] та малолітня [PERSON] проживають в [ADDRESS] . Доглядом та турботами за дитиною займається мама - [PERSON] . У квартирі створені всі необхідні умови для проживання, утримання, виховання, розвитку та відпочинку дитини. Складні життєві обставини потреб сім`ї [PERSON] не виявлені, дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного життя та розвитку по місцю проживання, у матері достатній рівень батьківського потенціалу, вплив факторів сім`ї та середовища - позитивний, від соціальних послуг мама відмовилася. Підтверджено факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації в його рідних батьків, з`ясовано, що відповідач останні півтора року перебуває за кордоном, батьки відповідача не заперечують проти реєстрації новонародженої [PERSON] та спільного проживання. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шумської міської ради, виходячи з найкращих інтересів дитини, виконавчий комітет Шумської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . ІV. Оцінка Суду. 18. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 20. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 21. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 22. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 23. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 24. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 25. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 26. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 27. За приписами ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. 28. Положеннями частин 1,2 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 29. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З аналізу практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. 30. Положеннями ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 31. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. 32. Суд наголошує, що за відсутності рішення суду про визначення місця проживання малолітньої дитини, зокрема з позивачем, оскільки інших позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини у цьому цивільному провадженні не розглядалося, виникне правова невизначеність у контексті приписів ч.4 ст.29 ЦК України за якими місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, зокрема є місце проживання одного з її батьків, з ким вона проживає. Враховуючи встановлені по справі фактичні обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що у даному випадку пріоритети повинні надаватися як найкращому забезпеченню інтересів дитини, з урахуванням положень Закону України «Про охорону дитинства» та статті 3 Конвенції про права дитини. 33. При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , суд в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання малолітньої дитини з матір`ю, добросовісне виконання нею батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] . При цьому, визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні. 34. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 35. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 36. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 37. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 38. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 39. У відповідності до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 40. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, як це вбачається із ст.141 ч.1 ЦПК України. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позов [PERSON] повністю задовольняється судом, суд приходить до висновку, що сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved