Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння між ними, втратою почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідний, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Також просив визначити місце проживання спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , разом із ним, а [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю. Сторони в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, вказавши на небажанні проживати однією сім`єю, спілкуванню кожного з батьків з кожним з дітей не будуть перешкоджати задля інтересів синів, разом із тим просять юридично визначити місце проживання старшого сина із батьком, а меншого сина із матір`ю. Представник органу опіки та піклування висловив думку про відповідність інтересам дітей визначення їх місця проживання за визначеним сторонами варіантом. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони з 06 червня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 19 квітня 2016 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 27 квітня 2021 року. Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач позов підтримав, відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають сторін наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого дана позовна вимога підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна вимога про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей. Відповідно до змісту акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , складеного службою у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 31 травня 2023 року, встановлено, що батько за своїм місцем проживання створив для сина [PERSON] усі необхідні умови та забезпечує усі його потреби. Дитина має окрему кімнату, де є все для відпочинку, навчання та розвитку. Дитина забезпечена усім необхідним: харчуванням, одягом, взуттям, предметами гігієни, дбає про здоров`я дитини. У відповідності до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , складеного службою у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 30 травня 2023 року, встановлено, що мати за своїм місцем проживання також створила для сина [PERSON] усі необхідні умови та забезпечує усі його потреби. Дитина має окрему кімнату, де є все для відпочинку, навчання та розвитку. Дитина забезпечена усім необхідним: харчуванням, одягом, взуттям, предметами гігієни, дбає про здоров`я дитини. Має намір виїхати на проживання до міста Кам`янець-Подільського Хмельницької області або за кордон. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області висновком від 09 червня 2023 року за №63/54-42-1327/2023 не заперечив щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] та визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. З огляду на викладене, а також на те, що сторони досягли згоди щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, орган опіки та піклування вважає визначені місця проживання дітей такими, що відповідають інтересам дітей, тому суд визнає можливим задоволення даної позовної вимоги.

Outcome: approved