Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

27 червня 2023 року позивач [PERSON] (далі- Позивач, [PERSON] ), в інтересах якого діє представник- адвокат Толстих О.Ю., звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі Відповідач, ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я в сумі 67 000 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем, і у період з 24.09.2003 по 10.08.2004 працював у шкідливих умовах на посаді прохідника шахти ім. Фрунзе. Вказав, що рішенням МСЕК від 01.06.2023 позивачу при первинному огляді було встановлено 50% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням коніотуберкульоз, з переоглядом 10.05.2023, а також встановлено третю групу інвалідності. Зазначив, що окрім іншого, підставою для встановлення професійного характеру захворювання позивача послужив профмаршрут з 24.09.2003 по 10.08.2004 прохідник шахти ім. Фрунзе ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є відповідач. Зазначає, що внаслідок отриманого професійного захворювання позивач не має змоги вести звичайний спосіб життя, змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки. Вказав, що внаслідок професійного захворювання позивач відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, важкість та скутість в грудній клітці, частий кашель з виділенням слизового, в`язкого харкотиння впродовж дня, яке погано відходить, періодичне затруднення дихання за типом задухи, яке виникає після фізичного навантаження, та у нічний час, свистячі хрипи у грудях, загальну слабкість, підвищену пітливість. Настання негативних змін у житті позивача, окрім неможливості відновлення його стану здоров`я, який він мав до виникнення професійного захворювання, обумовлене істотним погіршенням психологічного аспекту життя позивача, оскільки через хворобу він не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити близьким людям, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих. Також позивач не може в достатній мірі приділяти увагу фізичному розвитку своєї малолітньої дочки [PERSON] [INFO] . Зазначив, що життя позивача, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням змінилося назавжди, і повна реабілітація позивач неможлива, і перспектива в майбутньому переносити ще сильніший біль, постійно лікуватися спричиняє йому моральні страждання. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 19 липня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що при укладенні з відповідачем трудового договору позивача було ознайомлено з умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, права та пільги позивача, і компенсації за роботу в таких умовах. При цьому позивач свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Також зазначив, що відповідач надавав позивачу встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Вказав, що відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Крім того зазначив, що ймовірною причиною професійного захворювання [PERSON] є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту. Також вказав, що позивачем не доведений факт спричинення йому моральної шкоди, а надані докази свідчать лише про наявність у нього професійного захворювання. Вказав, що загальний стаж роботи позивача на підприємстві відповідача становить 1 рік 03 місяці, і після припинення трудових відносин з відповідачем позивач працював у несприятливих та шкідливих умовах на інших підприємствах, що також могли визначитися на стані здоров`я позивача, та вплинути на ступінь втрати професійної працездатності. Також вказав, що позивач частково втратив працездатність, а тому має здібність до самообслуговування, та не потребує стороннього догляду чи допомоги. Зазначив, що заявлена позивачем сума моральної шкоди не є аргументованою, є необґрунтованою та завищеною, не відповідає принципам розумності та справедливості. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 14 травня 2003 року по 10 серпня 2004 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, і працював на шахті ім. Фрунзе підземним гірничоробочим, підземним прохідником, і був звільнений з підприємства 10 серпня 2004 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] (а.с. 21-23). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 13 березня 2023 року, складеного на підприємстві АТ «Криворізький залізорудний комбінат», встановлено наявність у [PERSON] професійного захворювання: коніотуберкульоз: сидеросилікоз другої стадії (t/q; 2/2; t/b; ax; em), ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень другої стадії, група В. Залишкові зміни перенесеного туберкульозу легень у вигляді щільних вогнищ. ЛН другого ступеня, із зазначенням причин його виникнення пил переважно фіброгенної дії (а.с. 8-11). Згідно до п. 17 вказаного Акту зазначено, що згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 12.01.2023 за №70 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: з 24.09.2003 по 10.08.2004 прохідник шахти імені Фрунзе відкритого акціонерного товариства «Суха Балка». Відповідно до пункту 20 вказаного Акту зазначено, що враховуючи роботу [PERSON] впродовж 18 років 01 місяця в шкідливих умовах, та неодноразову зміну керівників підприємстві, визначити конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, неможливо. Внаслідок зазначеного вище професійного захворювання, [PERSON] 15 червня 2023 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності по коніотуберкульозу з 08 травня 2023 року до 01 червня 2025 року, з переоглядом 10 травня 2025 року. Також визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування, що підтверджується копією довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №129560 від 15 червня 2023 року (а.с.13). Крім того позивачу при повторному огляді інваліда МСЕК встановлено третю групу інвалідності за професійним захворюванням з 08 травня 2023 року на строк до 01 червня 2025 року, з переоглядом 10 травня 2025 року, також визначено, що позивачу протипоказана важка праця в умовах виробничого пилу, рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: спостереження та лікування у сімейного лікаря, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №187020 від 15 червня 2023 року (а.с.12). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.\~ Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності.\~ Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності вперше у розмірі 50%, встановлення третьої групи інвалідності, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, він змушений проходити лікування. Крім того, відчуває відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, важкість та скутість в грудній клітці, частий кашель з виділенням слизового, в`язкого харкотиння впродовж дня, яке погано відходить, періодичне затруднення дихання за типом задухи, яке виникає після фізичного навантаження, та у нічний час, свистячі хрипи у грудях, загальну слабкість. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд враховує загальний період роботи позивача у шкідливих умовах впродовж 18 років 01 місяця, з яких саме на підприємстві відповідача 10 місяців 17 днів, та те, що після звільнення з підприємства відповідача позивач протягом тривалого часу працював на інших підприємствах з шкідливим умовами праці, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що\~позивачу первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, встановлено третю групу інвалідності, з переоглядом, незворотність негативних наслідків профзахворювання на житті позивача, вік позивача, і виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 35 000 гривень. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Outcome: partial