Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом ЗАГС Кузнецовського міськвиконкому Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис № 26. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами втрачені почуття любові та взаєморозуміння, протягом останніх півроку стосунки погіршились, кожен з подружжя живе окремим життям. Сторони мають діаметрально різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що примирення між сторонами не можливе. Ухвалою від 10 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01 серпня 2023 року. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, у заявах зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити та розірвати шлюб. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 22 лютого 1992 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) уклали шлюб, зареєстрований відділом ЗАГС Кузнецовського міськвиконкому Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач у позовній заяві просила судовий збір в сумі 1 073,60 грн залишити за нею, суд вважає за можливе не стягувати понесені позивачем судові витрати з відповідача.

Outcome: approved