Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті його матері [PERSON] . 2. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із: - права власності на жилий будинок, який розташований в [ADDRESS] ; - права власності на земельну ділянку загальною площею 1.49га, яка складається із двох земельних ділянок: площею 1.02га кадастровий номер 6125889500:01:001:0488 та 0.47га кадастровий номер 6125889500:01:004:0256, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Шумбарської сільської ради Кременецького району Тернопільської області; - права власності на земельну ділянку загальною площею 2.50га, яка складається із двох земельних ділянок: площею 1.76га кадастровий номер 6125889500:01:001:0124 та 0.74га кадастровий номер 6125889500:01:004:0255, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Шумбарської сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Як зазначає позивач в позовній заяві, його матір [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Коли він звернувся до нотаріальної контори для отримання Свідоцтва про право на спадщину, то отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій та рекомендацію звернутись до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, просив позовні вимоги задовольнити, визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , яке складається із права власності на жилий будинок та земельні ділянки. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2023 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 19 липня 2023 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року підготовче засідання було відкладено на 02 серпня 2023 року. 5. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися. Позивач в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Від відповідача Шумської міської ради Тернопільської області також надійшов лист про розгляд справи у їх відсутності та що проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 8. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шумським відділом ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с. Шумбар Кременецького району Тернопільської області. 9. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 22 грудня 2000 року Шумською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим в реєстрі за №1962 вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлої матері [PERSON] . Спадкове майно складається із жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . 10. Відповідно до Реєстраційного посвідчення, виданого 24 січня 2002 року Шумським БТІ, вбачається, що житловий будинок в цілому, який розташований в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим Шумською державною нотаріальною конторою 22 грудня 2000 року за №1962. 11. З повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна № 346/22 від 22.12.2022р., складеного ФОП [PERSON] , вбачається, що станом на 22 грудня 2022 року змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , не виявлено. 12. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №067609 від 21.12.2004 та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1800094952023 від 10.02.2023 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 16 квітня 2004 року №125 є власником земельної ділянки загальною площею 1.49га, що розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка складається із двох земельних ділянок: площею 1.02га, кадастровий номер 6125889500:01:001:0488 та площею 0.47га, кадастровий номер 6125889500:01:004:0256. 13. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №068191 від 09.12.2004 та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5600093452023 від 09.02.2023 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 16 квітня 2004 року №125 є власником земельної ділянки загальною площею 2.50га, що розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка складається із двох земельних ділянок: площею 1.02га, кадастровий номер 6125889500:01:001:0124 та площею 0.74га, кадастровий номер 6125889500:01:004:0255. 14. Згідно із довідкою №208 від 05.07.2022, виданою Шумською міською радою Тернопільської області слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До дня смерті разом з нею проживав та був зареєстрований син [PERSON] . 15. Той факт, що померла [PERSON] є рідною матір`ю позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 16. Своєю постановою №57 від 17.01.2023 приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Зелінський П.І. відмовив спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки ним не підтверджено постійного проживання з померлим на день смерті та у встановлений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. ІV. Оцінка Суду. 17. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 18. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 19. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 20. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. 21. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 22. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 23. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 24. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 25. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 26. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 27. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 28. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 29. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 30. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 31. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 32. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 33. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 34. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 35. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 36. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Так, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги на спадкове майно померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки на день смерті постійно проживав з нею в одному господарстві. Відповідач Шумська міська рада Тернопільської області заперечень проти позовних вимог не висловила. 37. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, або діти спадкодавця. 38. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 39. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п.Г Земельного кодексу України. 40. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. 41. Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. 42. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме: на жилий будинок та земельні ділянки, як спадкове майно, після смерті матері. 43. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 44. Відповідно до ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 45. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на жилий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . 46. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на житловий будинок та земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 47. Позивачем при подачі позову було сплачено 1579 грн. 48 коп. судового збору, які він у разі задоволення позову просить не стягувати із відповідача.

Outcome: approved