Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи тим, щоз літа 2022 року між сторонами стали виникати сварки, що привело до втрати почуття взаємоповаги та любові, шлюбні відносини між ними з липня 2022 року припинено. З того часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, вважає, що подальше спільне життя з [PERSON] та примирення є неможливим і суперечить його інтересам. Коли [PERSON] пішла від позивача, сина залишила з батьком, пояснивши свій вчинок тим, що їй потрібно влаштовувати своє особисте життя, а утримувати сина у неї немає бажання та можливості. Після розірвання шлюбу їх син, [PERSON] , також буде проживати з позивачем в буд. [ADDRESS] . Після переїзду відповідачка не цікавиться життям їх сина, школу не відвідує, не здійснює належний догляд за неповнолітнім сином, не відчуває відповідальності за долю дитини, не проявляє до сина материнської турботи, не приділяє йому належної уваги, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, як мати, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач має постійне місце роботи, отримує стабільну заробітну плату, алкогольні, наркотичні та тютюнові засоби не вживає, до кримінальної відповідальності не притягувався. Просить стягувати з нього на утримання дитини аліменти у тверді грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 24.07.2023 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 21.07.2023 позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви від 26.07.2023 просить розглядати справу за відсутності представника, при винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони уклали шлюб 27.10.2015, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2023 № 946/2261/23 розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.03.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 249. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ізмаїльського району Одеської області від 04.04.2023 № Ф-380, за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості серія ВР № 000802841, станом на 29.03.2023 позивач до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має. Згідно довідки в/ч [NUMBER] від 29.03.2023 № 952, [PERSON] за період з 01.09.2022 по 28.02.2023 отримав грошові виплати в загальній сумі 277 466,61 грн. Згідно довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричного оглядів, у тому числі на предмет вживання психотропних речовин серії 12ААА № 082055 від 30.03.2023, на обліку у лікаря нарколога позивач не перебуває. Відповідно до характеристики Ізмаїльської гімназії № 2 з початковою школою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , навчається у гімназії з вересня 2022 року. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. Батько [PERSON] постійно цікавиться навчанням сина, займається вихованням та розвитком дитини. Згідно заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. 25.04.2023, зареєстровано в реєстрі за № 1195, з позовними вимогами [PERSON] ознайомилась, позов про позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , визнає, з наслідками визнання позову ознайомлена, цивільну справу № 946/2608/23 просить розглядати у її відсутність. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 01/26/461/23 від 25.07.2023, мати, [PERSON] , не бере участь у житті сина, ухиляється від виховання, свідомо нехтує своїми обов`язками, не проявляє до дитини материнської уваги та турботи, родинні стосунки не підтримує, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться успіхами сина ні в письмовій, ні в усній формі, тобто фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, [PERSON] надала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гіренком М.М., НСК 651311 від 25.04.2023, відповідно до якої надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] . Вона усвідомлює зміст ст.166 Сімейного кодексу України. Відповідно до акту обстеження умов проживання, малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Приватний будинок складається з 4 кімнат, кухні, передпокою, санвузла. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. У дитини є окрема кімната, в якій чисто, охайно, затишно. Малолітній забезпечений сезонним одягом, технічними засобами для дистанційного навчання. Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо позбавлення батьківських прав Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 15, 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи, що дитина проживає разом із батьком та знаходиться на повному його утриманні та вихованні, мати дитиною не цікавиться, самоусунулась від її виховання та утримання, згідно висновку органу опіки та піклування позбавлення її батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, відповідачка позов визнала, визнання позову закону не суперечить, прав та інтересів третіх осіб не порушує, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що дитина проживає разом із батьком та знаходиться на його утриманні, відповідачка позов визнала, визнання відповідачкою позову відповідає інтересам дитини, закону не суперечить, прав та інтересів інших осіб не порушує, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти щомісячно на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 06.07.2023 до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved