Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на частини житлового будинку по [ADDRESS] . Свої вимоги\~мотивує тим,\~що [INFO] померла\~її матір\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якої відкрилась\~спадщина на\~вище вказане\~майно,\~на яке\~померла, за життя не встигла належним чином оформити право власності. Позивач для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, звернувся до нотаріуса, однак отримав відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду для захисту своїх прав. У судове засідання сторони або їх представники не з`явились. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника; позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні (а.с. 44). Відповідачем також подано заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги визнала (а.с. 35). Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 23), яка померла [INFO] (а.с. 9). Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 09.11.1993 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Левківської сільської Ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області Мороз В. П., що зареєстрований в реєстрі за № 38 (а.с. 12) [PERSON] прийняла у дар жилий будинок, що знаходиться в с. Клітчин Житомирського району Житомирської області, і розташований на земельній ділянці розміром 800 кв. м. За інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та інших майнових реєстрів № 319773175 від 09.01.2023 року (а.с. 14) відомості про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , у державному реєстрі відсутні (а.с. 14). Згідно довідки КП « Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації № 5262 від 09.08.2022 року (а.с. 16) право власності на житловий будинок площею 49 кв. м., по [ADDRESS] , не зареєстровано. Відповідно до виписки з по господарської книги № 1161 від 17.10.2022 року, виданої виконкомом Глибочицької сільської ради, житловий будинок по [ADDRESS] , згідно запису в по господарській книзі № 13, за 1996-2000 роки, рахується за померлою [PERSON] (а.с. 17). З довідки ФОП [PERSON] № 305 від 20.07.2022 року (а.с. 7) вбачається, що внаслідок перепланування (влаштування та демонтування перегородок, перебудови печей), без втручання в несучі капітальні конструкції, загальна площа будинку змінилася з 49,0 кв. м. на 51,5 кв. м. Згідно спадкової справи № 25/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 50-106) із заявою про прийняття спадщини в частці кожному на житловий будинок [ADDRESS] звернулись [PERSON] та [PERSON] (а.с. 68); [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовився. 09.01.2023 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т. О. своєю постановою № 23/02-17 позивачу відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вище зазначену частину майна (а.с. 10-11). Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т. О. (а.с. 18) спадкоємцями до всього майна померлої, які прийняли спадщину, є її дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є одним із спадкоємцем майна померлої [PERSON] , яка за життя не встигла оформити своє право власності на спірне майно, зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Outcome: approved