Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відповідно до заявлених вимог позивач просить: -визнати незаконним та скасувати наказ директора КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» № 32-к від 30.05.2022 р.; -зобов`язати відповідача поновити позивача на посаді провідного інженера відділу технічного нагляду за будівництвом КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція»; -стягнути із відповідача заробітну плату з час вимушеного прогулу із 31.05.2022 до дня поновлення на роботі за рішенням суду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 21.11.2017 р. позивач обіймав посаду провідного інженера відділу технічного нагляду за будівництвом підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція». Наказом № 32-к від 30.05.2022 р. відповідач призупинив дію трудового договору, укладеного з позивачем, до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше припинення або скасування воєнного стану. Позивач посилається на те, що він намагався потрапити на робоче місце, однак його не допускали, зазначаючи, що підприємство не працює, хоча підприємство не призупиняло своєї роботи, на особисті звернення щодо поновлення дії трудового договору він отримував негативні відповіді, які ґрунтувались на відсутності фінансування. Зазначений наказ про призупинення дії трудового договору позивач вважає незаконним та таким, що носить дискримінаційний характер відносно нього, оскільки він весь час з моменту початку воєнних дій перебував в м.Києві і міг виконувати свою роботу, підприємство не призупиняло своєї діяльності, він особисто до 31.05.2022 року виконував свої обов`язки і здійснював заходи щодо технічного нагляду за роботами по реконструкції/модернізації ліфтів, як в 2022 р., так і в 2023 р. в межах програми економічного і соціального розвитку м.Києві здійснюються роботи по реконструкції і модернізації ліфтового господарства, яке фінансується з бюджету. Заборгованість по заробітній платі на підприємстві відсутня. Також позивач вказує, що після видання оспорюваного наказу значну частину трудових договорів з працівниками було відновлено, на роботу приймались нові працівники. На думку позивача, відповідач свідомо позбавив його можливості виконувати посадові обов`язки, умисно не поновлює дію трудового договору, що свідчить про дискримінаційний та безпідставний характер оспорюваного наказу, що призвело до порушення його трудових прав за захистом яких він звернувся до суду. Позивач просить за результатами розгляду справи, визнати незаконним та скасувати наказ про призупинення дії трудового договору, поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи з розрахунку середньоденного заробітку в розмірі 1709,54 гривні. 08.06.2023 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву, а третій особи для подання письмових пояснень. 14.07.2023 р. відповідачем подано відзив на позову заяву, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки призупинення трудового договору з позивачем здійснено з належними підставами, з огляду на обмежене фінансування підприємства в зв`язку з воєнним станом, наявністю заборгованості у підприємства як перед працівниками, так і контрагентами. Таке призупинення відповідає положенням Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Крім того, відповідач зазначає про пропуск позивачем строків звернення до суду з вимогами про скасування наказу, що є самостійною підставою для відмови у позові. Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, із заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження в строки, встановлені законом, не звертались. Враховуючи вищенаведене, на підставі положень ст.ст. 274-279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, за наданими сторонами доказами. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Відповідно до статей 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі наказу № 86-к від 20.11.2017 р. був призначений на посаду провідного інженера відділу технічного нагляду за будівництвом підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція». Наказом № 32-к від 30.05.2022 р. в зв`язку з дією в Україні воєнного стану,

Outcome: approved