Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Представник позивача 23.02.2023 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по внескам і платежам співвласників об`єднання за період з лютого 2020 року по лютий 2023 року в сумі 43\~789,56 грн з яких: сума боргу 39\~416,59 грн, інфляційне збільшення 3235,47 грн, 3% річних 1137,50 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 57,0 кв.м. За період з лютого 2020 року відповідач не сплатив жодного разу вартість наданих послуг, в той час як позивач власними силами, а також із залученням відповідних підприємств на договірній основі забезпечує утримання будинку і прибудинкової території, а також безперебійну подачу опалення та гарячої води в оселі та нежитлові приміщення. Ухвалою суду від 14.03.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, за наявними доказами у справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність не надходило, правом на подання відзиву не скористалася. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч.4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Враховуючи,\~що сторони\~не прибули\~в судове\~засідання,\~а перешкод\~для розгляду\~справи судом\~не встановлено,\~то суд\~здійснює судовий\~розгляд у\~судовому засіданні\~без фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу,\~відповідно до\~вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 57,0 кв.м. ОСББ «Кленове» 01.05.2018 укладено договір з ТОВ «Охоронно-колекторське агентство «Ортус-груп» про надання охоронних послуг будинку [ADDRESS] . Протоколом №1/2021 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку « [INFO] » за місцезнаходженням [ADDRESS] від 14.02.2021 встановлено розмір загальнообов`язкових платежів на утримання будинку та території, розмір нарахувань на обслуговування дахової котельні, розміру нарахування платежів за охоронні послуги. Протоколом №2/2021 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку « [INFO] » за місцезнаходженням [ADDRESS] від 13.04.2021, протоколом №2 чергових Загальних зборів співвласників від 23.11.2019 затверджені обов`язкові платежі. ОСББ «Кленове» 29.09.2021 укладено договір №3585-НГТ-23 з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» щодо постачання природного газу. ОСББ «Кленове» 01.10.2022 укладено договір №161 з ПП «Южнергоавтоматика» щодо технічного обслуговування внутрішнього газопроводу, ШРП, сигналізатора газу, приладів КВП і А дахової котельні та теплових пунктів, технічного контролю роботи вимірювального комплексу «Флоутек-ТМ» на об`єктів ОСББ «Кленове» за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про заборгованість за період 01.02.2020 по 01.01.2023 заборгованість [PERSON] складає 43\~789,56 грн з яких: сума боргу 39\~416,59 грн, інфляційне збільшення 3235,47 грн, 3% річних 1137,50 грн. Відповідно до вимог частини першої статті 1, частини першої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є юридичною особою, яка створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ч. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. За ч. 5 цієї статті господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Згідно з ч. 6 об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Стаття 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» закріплює положення про органи управління об`єднання, якими є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. За ч. 6 цієї статті для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Згідно з ч. 7 цієї ж статті об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо він фактично ними користується, зобов`язаний вносити відповідну оплату. Інших відомостей, на спростування зазначеного, відповідачем до суду не надано. Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. До зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц, провадження № 61-2066св19. Крім того, відповідно до ч. 4\~ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а\~ст. 322 ЦК України\~наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язана його утримувати. Згідно\~ст. 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а\~ст. 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як встановлює ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ч.1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,\~індивідуальний споживач\~зобов`язаний\~у разі\~несвоєчасного здійснення\~платежів за\~житлово-комунальні\~послуги сплачувати\~пеню в\~розмірах,\~установлених законом\~або договорами\~про надання\~житлово-комунальних\~послуг. Представлені позивачем до матеріалів справи розрахунки нарахування інфляційних втрат та 3% річних відповідають як передбаченому порядку здійснення таких нарахувань, так і обставинам справи щодо розміру заборгованості, періоду нарахування, заявленого позивачем розміру інфляції. Натомість відповідачем жодним чином не було спростовано таких розрахунків позивача, до суду не було представлено ні належних заперечень з цього приводу, ні власних контррозрахунків. За таких умов суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову\~\~в повному розмірі. Відповідно до ст. ст.\~76,\~77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КЛЕНОВЕ» до [PERSON] про стягнення заборгованості є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення до суду в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved