Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просив суд шлюб, між [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 01 червня 1990 року у відділі РАЦС Вахрушівської міськради Луганської області, актовий запис № 85 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначає,\~що з\~відповідачем по\~справі зареєструвала\~шлюб 01\~червня 1990\~року у\~відділі РАЦСу\~Вахрушівської міськради\~Луганської області,\~актовий запис\~№ 85,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~укладення шлюбу\~серії [NUMBER] .\~Від даного\~шлюбу у\~них дітей\~немає.\~Причиною звернення\~з даною\~позовною заявою\~послужило те,\~що з\~відповідачем по\~справі у\~них були\~різні характери,\~погляди на\~сімейне життя,\~що призводило\~до частих\~непорозумінь та\~сварок.\~Все це\~призвело до\~того,\~що вони\~втратили одне\~до одного\~почуття любові,\~довіри та\~поваги.\~Як подружжя\~близько трьох\~років вони\~проживали у\~м.\~Антрацит,\~тобто вдома\~у відповідача.\~Однак після\~чергової сварки\~вона повернулася\~додому у\~ [ADDRESS] .\~З того\~часу,\~тобто близько\~тридцяти років,\~вони не\~проживають разом\~та не\~ведуть спільне\~господарство.\~З огляду\~на вищенаведене,\~вважає,\~що їхній\~шлюб існує\~лише формально і подальше збереження сім`ї є неможливим. Питання щодо розірвання шлюбу нею добре й давно обдумане, примирення вважає неможливим, а тому просить не надавати строк для цього, оскільки вони протягом тривалого часу не підтримують ніяких відносин, взагалі не спілкуються, їй невідомо, де відповідач зареєстрований та проживає на даний час. Позивач до початку судового засідання надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення на сайті суду. Відзив не надавав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 01.06.1990 року, з якого вбачається, що сторони 01 червня 1990 року уклали шлюб, про що відділом РАЦС\~Вахрушівської міськради\~Луганської області складено відповідний актовий запис за №85. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5\~Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.3 ст.115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини вимог розірвання шлюбу, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 1073 грн. 60 коп. за сплату судового збору.

Outcome: approved