Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

У березні 2023 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 08 серпня 2015 року. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільних дітей не мають, спільного господарства не ведуть, спільне проживання припинили. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року призначено судове засідання на 13 квітня 2023 року 12-00 год. з викликом сторін. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 квітня 2023 року за клопотанням відповідача надано сторонам у справі строк для примирення тривалістю два місяці, провадження у справі зупинено. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року провадження у справі поновлено; судове засідання призначено на 20 липня 2023 року 12-00 год. У судове засідання сторони не з`явилися. У справі міститься заява представника позивачки - адвоката Приходька С. О. про розгляд справи без їхньої з позивачкою участі, підтримання позову. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив судове засідання проводити без його участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 08 серпня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 356. Сторони спільних дітей не мають. Суд надавав сторонам у справі час для примирення, однак у справі відсутні жодні відомості про примирення сторін та їхнє спільне бажання збереження сім`ї. При цьому суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України. За твердженням позивачки, що визнав відповідач, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Outcome: approved