Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що з червня 2003 року спільно проживає однією\~сім`єю зі\~своєю донькою\~ [PERSON] [INFO] \~за адресою:\~ [ADDRESS] .Протягом всього сумісного проживання її донька [PERSON] систематично застосовує до неї фізичне та психологічне насилля. Воно відбувається шляхом регулярних словесних образ, погроз, залякування, стійкої критики в її сторону, стусанів і побоїв. [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за ч.1 ст.\~173-2\~КУпАП .Так, Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.01.2023 року [PERSON] була визнана винною за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в дохід держави. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.06.2023 року [PERSON] була визнана винною за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на неї було накладений адміністративний арешт терміном 10 (десять)діб стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в дохід держави. Крім того, Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.01.2017 р. [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . 19 травня 2023 року внаслідок безпідставної агресії з боку [PERSON] заявник зазнала психологічного та фізичного насильства, внаслідок таких дій доньки була змушена звернутися до поліції та в результаті її звернення було складено протокол про адміністративне правопорушення № 741827 серія ВАВ, в якому вказано, що 19 травня 2023 року приблизно о 17.50 стосовно Заявниці [PERSON] було скоєно психологічне та фізичне насильство, що полягало у нецензурних висловлюваннях та погрозах фізичного розправлення. З огляду на викладене, звертаючи увагу на триваючий та системний характер насильницьких дій, та продовження застосування домашнього насильства по відношенню до неї, заявник не має можливості запобігти протиправній поведінці її доньки [PERSON] , і тому змушена звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Враховуючи вище\~викладене,\~просила суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців, встановивши наступні заходи тимчасового обмеження її права, зокрема: 1. заборонити перебувати в місцях проживання з постраждалою особою [PERSON] що проживає за адресою: [ADDRESS] . 2. заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою [PERSON] . 3. заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. 4. заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою від 29.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що\~ [PERSON] з червня 2003 року спільно проживає однією сім`єю зі своєю донькою [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заявниця зазначає, що\~ [PERSON] систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство. Так, Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.01.2023 року [PERSON] була визнана винною за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в дохід держави. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.06.2023 року [PERSON] була визнана винною за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на неї було накладений адміністративний арешт терміном 10 (десять)діб стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в дохід держави. Крім того, 19 травня 2023 року внаслідок безпідставної агресії з боку [PERSON] заявник зазнала психологічного та фізичного насильства, внаслідок таких дій доньки була змушена звернутися до поліції та в результаті її звернення було складено протокол про адміністративне правопорушення № 741827 серія ВАВ, в якому вказано, що 19 травня 2023 року приблизно о 17.50 стосовно заявниці [PERSON] було скоєно психологічне та фізичне насильство, що полягало у нецензурних висловлюваннях та погрозах фізичного розправлення. Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Враховуючи наведені заявником фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви доказами, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно неї, а тому приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] \~на строк 6 місяців\~із встановленням наступних заходів тимчасового обмеження його прав, передбачених ч.2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Outcome: partial