Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із вказаним позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг : по кредитному договору № В55/023/19/157/21СЗ від 25.03.2019 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25.03.2019 року: 2740,46 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 6125,59 грн. - сума несплаченої заборгованості по процентах з 04.03.2020 року по 10.04.2023 року; 510,59 грн. - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 26.01.2020 року по 23.02.2023 року; 171,18 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 26.01.2020 року по 23.02.2022 року; 209,68 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 04.03.2020 року по 23.02.2023 року; по кредитному договору № В55/054/19/157/21СЗ від 12.07.2019 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що не підпадає під дію ЗУ «Про споживче кредитування» від 12.07.2019 року: 1725,21 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 4057,67 грн. - сума несплаченої заборгованості по процентах за період з 23.06.2023 року по 10.04.2023 року; 327,81 грн. - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 14.03.2020 року по 23.02.2023 року; 100,96 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 14.03.2020 року по 23.02.2023 року; 121,82 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 23.06.2020 року по 23.02.2023 року, що загалом становить - 16 091 грн. 31 коп.; стягнути судовий збір в сумі 2 684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.03.2019 року між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено Кредитний договір кредитної лінії № В55/023/19/157/21СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати кредит в сумі 5 000,00 грн. Водночас, позивачем та відповідачем у п.3 Кредитного договору було погоджено графік платежів. Позивач виконав умови Кредитного договору та надав кредитні кошти в сумі 5000,00 грн., згідно заяви відповідача від 25.03.2019 року на зарахування коштів в сумі 5000 00 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал. До того ж 25.03.2019 року від відповідача надійшла заява про повернення добровільного цільового внеску в додатковий капітал в сумі 5000, 00 грн. Позивач повернув відповідачу добровільний цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером №25 від 25.03.2019 року. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору тип процентної ставки - змінювана. Та розмір процентної ставки складає 84% річних. Однак, відповідачем, було порушено розділ 3 Кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і повернення кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими,ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення тіла кредиту та сплати процентів за Кредитним договором. Згідно з розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій станом на 10.04.2023 року, заборгованість відповідача перед позивачем за даним кредитним договором складає: 8866,05 грн., з яких: 2740,46 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 6125,59 грн. - сума несплаченої заборгованості по процентах з 04.03.2020 року по 10.04.2023 року; Таким чином, за Кредитним договором відповідач був зобов`язаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним. Згідно Розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору станом на 23.02.2022 року, заборгованість відповідача перед позивачем в цій частині складає 891,79 грн., з яких: 510,59 грн. - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 26.01.2020 року по 23.02.2022 року; 171,18 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 26.01.2020 року по 23.02.2022 року; 209,68 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 04.03.2020 року по 23.02.2022 року. Крім цього, 12.07.2019 року між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено кредитний договір № В55/054/19/157/21СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що не підпадає під дію Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 3000 грн. 00 коп. Позивач виконав умови Кредитного договору та надав кредитні кошти в сумі 3000 грн.00 коп., згідно заяви відповідача від 12.07.2019 року на зарахування коштів в сумі 3000 грн.00 коп. на цільовий внесок в додатковий капітал. 12.07.2019 року від відповідача надійшла заява про повернення добровільного цільового внеску в додатковий капітал в сумі 3000, 00 грн. Позивач повернув відповідачу добровільний цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером №59 від 12.07.2019 року. Відповідно до п. 3.2 тип процентної ставки - фіксована. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 84% річних. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору домовилися, що погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів. Згідно з розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій станом на 10.04.2023 року, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає: 5782,88 грн., з яких: 1725,21 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 4057,67 грн. - сума несплаченої заборгованості по процентах за період з 23.06.2023 року по 10.04.2023 року. Таким чином, за Кредитним договором відповідач був зобов`язаний повернути Позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним. Згідно Розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору станом на 23.02.2022 року, заборгованість відповідача перед позивачем в цій частині складає 550,59 грн., з яких: 327,81 грн. - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 14.03.2020 року по 23.02.2022 року; 100,96 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 14.03.2020 року по 23.02.2022 року; 121,82 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 23.06.2020 року по 23.02.2022 року. Таким чином, відповідач, має належним чином виконувати свої зобов`язання за Кредитним договором - 1 та Кредитним договором - 2 по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконує. Ухвалою судді від 15.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження, призначено справу до розгляду (а.с.32). Представник позивача, в судове засідання не з`явився, засобами електронного зв`язку 20.06.2023, 25.07.2023 року направив заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримано в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с. 34,40). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач повторно не з`явилася, про день та час судового засідання була повідомлена належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не подала та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання. При цьому слід зазначити, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. (позиція КГС ВС у справі № 911/3142/19 від 18.03.2021р). Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.03.2019 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №В55/023/19/157/21СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 5 000 грн. 00 коп., договір набуває чинність з моменту його укладання і діє до 25 березня 2021 року /п.5.1/ (а.с.9,10). Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 Кредитного договору було погоджено графік платежів. Відповідно до заяви від 25.03.2019 року [PERSON] кошти за Кредитним договором в сумі 5 000,00 грн. зараховано на цільовий внесок у додатковий капітал (а.с.13). 25.03.2019 року згідно видаткового касового ордеру позивач повернув цільовий внесок у додатковий капітал, а відповідачка його отримала, що підтверджується видатковим ордером № 25 від 25.03.2019 року (а.с.14). Відповідно до п.3.1 Кредитного договору кредит надається Позичальнику у національній валюті України після підписання Договору готівкою в касі Кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів з дорученням Позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок Позичальника додатковий капітал за його заявою. Отже, позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував відповідачці кошти в сумі 5 000,00 грн. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Кількість днів у році приймається 365 (366 для високосного року). Проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після дня надання кредиту Позичальнику (перерахування на рахунок за дорученням Позичальника або видачі готівкою, або спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок Позичальника в додатковий капітал) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок Кредитодавця або внесення в касу Кредитодавця готівкою, або спрямування коштів з цільового внеску Позичальника в додатковий капітал за відповідною заявою на поган заборгованості за кредитом) включно. Відповідно до п.3.3 Кредитного договору, змінювана процентна ставка складає вісімдесят чотири процентів річних. Відповідно до п.3.5 Кредитного договору, позивач має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць. Позивач скористався своїм правом та встановив процентну ставку вісімдесят чотири процентів річних. Відповідно до п. 3.7 Кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 25 числа, вказаного в графіку платежів. Якщо кредит був частково повернутий достроково і в поточному місяці не виникає зобов`язання повертати передбачень графіком частину кредиту, Позичальник зобов`язаний в будь-якому випадку сплатити не пізніше дати, вказаної в графіку платежів, фактично нараховані в поточному місяці проценти на дату такого платежу. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього Договору. Відповідно до п. 3.6 Кредитного договору позивач та відповідачка домовились що строк позовної давності за цим договором складає 10 ( десять) років, у тому числі щодо неустойки. Позивач зазначає, що на даний час боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором. Як вказує позивач, станом на 10.04.2023 року заборгованість за Кредитним договором № В55/023/19/157/21СЗ від 25.03.2019 року згідно з розрахунком заборгованості становить 8866,05 грн., з яких: 2740,46 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 6125,59 грн. - сума несплаченої заборгованості по процентах за період з 04.03.2020 року по 10.04.2023 року; Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по Кредитному договору № В55/023/19/157/21СЗ від 25.03.2019 станом на 23.02.2022 року. Заборгованість відповідача перед позивачем в цій частині складає 891,79 грн., з яких: 510,59 грн. - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 26.01.2020 року по 23.02.2022 року; 171,18 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 26.01.2020 року по 23.02.2022 року; 209,68 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 04.03.2020 року по 23.02.2022 року. Судом встановлено, що 12.07.2019 року між іж Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №В-55/054/19/157/21 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що не підпадає під дію Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язвся надати відповідачці кредит у сумі 3000 грн., договір набуває чинність з моменту його укладання і діє до 12 січня 2021 року /п.5.1/ (а.с.11,12). Відповідно до заяви від 12.07.2019 року [PERSON] кошти за Кредитним договором в сумі 3 000,00 грн. зараховано на цільовий внесок у додатковий капітал (а.с.15). Згідно видаткового касового ордеру позивач повернув цільовий внесок у додатковий капітал, а відповідачка його отримала, що підтверджується видатковим ордером № 59 від 12.07.2019 року (а.с.16). Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору кредит надається Позичальнику у національній валюті України, після підписання Договору готівкою в касі Кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок Позичальника в додатковий капітал за його заявою. Отже, позивач виконав умови даного Кредитного договору та перерахував відповідачці кошти в сумі 3 000,00 грн. Відповідно до п. 3.2 тип процентної ставки - фіксована. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку вісімдесят чотири процентів річних. Кількість днів у році приймається 365 (366 для високосного року). Проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту Позичальнику ( перерахування на рахунок за дорученням Позичальника або видачі готівкою, або спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок Позичальника в додатковий капітал) до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Датою здійснення платежів Позичальником вважається дата оформлення Кредитодавцем прибуткових касових ордерів на зазначені суми або дата зарахування коштів на поточних рахунок Кредитодавця, або дата спрямування коштів з цільового внеску Позичальника в додатковий капітал за відповідною його заявою на погашення заборгованості за цим Договором. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору сторони домовилися, що погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору, у випадку прострочення Позичальником понад 3 (три) дні термінів платежів, зазначених у графіку платежів, Кредитодавець має право стягувати з Позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% (одного відсотка) від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Відповідно до п. 3.5 Кредитного договору, сторони домовилися, що строк позовної давності за цим Договором складає 10 (десять) років, у тому числі щодо неустойки. ' Відповідно до п. 3.6 Кредитного договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценті і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 22 числа, вказаного в графіку платежів. Якщо кредит був частково повернутий достроково і в поточному місяці не виникає зобов`язаний повертати передбачену графіком частину кредиту, Позичальник зобов`язаний в будь-якому випадку сплатити не пізніше дати, вказаної в графіку платежів, фактично нараховані в поточному місяці проценти на дату такого платежу. Позивач зазначає, що на даний час боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором від 12.07.2019р. Як вказує позивач, станом на 10.04.2023 року заборгованість за Кредитним договором № В55/054/19/157/21СЗ від 12.07.2019 року згідно з розрахунком заборгованості становить: 1725,21 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 4057,67 грн. - сума несплаченої заборгованості по процентах за період з 23.06.2020 року по 10.04.2023 року. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по Кредитному договору № В55/054/19/157/21СЗ від 12.07.2019 року станом на 23.02.2022 року. Заборгованість відповідача перед позивачем в цій частині складає 550,59 грн., з яких: 327,81 грн. - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 14.03.2020 року по 23.02.2022 року; 100,96 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 14.03.2020 року по 23.02.2022 року; 121,82 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 23.06.2020 року по 23.02.2022 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови Кредитного договору в частині надання кредитних коштів. В той же час, відповідачем були порушені зобов`язання, передбачені Кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідачкою не виконані зобов`язання, визначені вказаними кредитними договорами від 25.03.2019р. і від 12.07.2019р., порушені умови щодо погашення кредитів та нарахованих відсотків за їх користування, що підтверджується розрахунками суми заборгованості по договорам кредиту. А тому позовна вимога про стягнення з відповідачки суми заборгованості по тілу кредиту підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості по відсотках, то суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини 4 статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Тобто, у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, за кредитним договором № В55/023/19/157/21СЗ від 25.03.2019 року позивач нарахував відсотки за користування кредитом по 10.04.2023 року, тобто після закінчення терміну дії договору, оскільки дія даного договору визначена сторонами по 25.03.2021 року /п.3.4., 5.1. цього договору/, а тому суд непогоджується з таким періодом нарахування. Отже, позивач неправомірно провів нарахування відсотків за користування кредитом в розмірі і на умовах передбачених цим Договором після 25.03.2021р. Суд вважає, що правомірною є вимога про стягнення з відповідачки заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період з 04.03.2020 року по 25.03.2021 року, по строк дії кредитного договору /п.5.1/. Відтак, розмір заборгованості зі сплати процентів за період з 04.03.2020 року по 25.03.2021 року становить 1420,71 грн., графа № 11 розрахунку (а.с. 5 зворот). Також, за умовами Кредитного договору № В55/054/19/157/21СЗ від 12.07.2019 року позивач нарахував відсотки після закінчення терміну дії договору, яким відповідно до умов кредитного договору є - 12.01.2021 року. Суд вважає, що нарахування процентів за користування кредитними коштами за цим договором позивачем здійснено невірно, оскільки обгрунтованою є вимога про стягнення з відповідачки заборгованості зі сплати процентів за період з 23.06.2020 року по 12.01.2021 року (строк дії Кредитного договору, п.п. 3.3., 5.1). Відтак, розмір заборгованості зі сплати процентів за період з 23.06.2020 року по 12.01.2021 року становить 849,65 грн., графа № 11 розрахунку (а.с. 8 зворот). Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідачки нарахованих сум згідно ч.2 ст. 625 ЦК України є необґрунтованою та не підлягає до задоволення, оскільки позивач провів такі нарахування одночасно з нарахуванням відсотків згідно умов зазначених кредитних договорів, під час дії цих договорів, хоча можливим є нарахування сум згідно положень ст. 625 ЦК України за кредитним договором № В55/023/19/157/21СЗ від 25.03.2019 року, після спливу строку кредитування, тобто після 25.03.2021року, а за кредитним договором № В55/054/19/157/21СЗ від 12.07.2019 року - після 12.01.2021року. Однак, суд не виходить за межі позовних вимог та не нараховує до стягнення з відповідачки сум згідно положень ст. 625 ЦК України за інший період, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, та оскільки позов задоволено на 41,86 % (6736,03 грн. х 100 % : 16091,31 грн.), то судовий збір, що підлягає до стягнення становить 1123, 52 грн. (2684 х 41,86 % : 100).

Outcome: partial