Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

АТ «Укрзалізниця» звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 30651,71 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16.03.2023р. [PERSON] було визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а саме: [PERSON] 31 липня 2022 року на території лісонасаджень лінійного типу, що розташовані з правої сторони колії-перегону Плиски-Крути 692км 7 пікет Ніжинського району Чернігівської області та відносяться до захисних лісів і є складовою частиною лісового фонду України, за допомогою бензопили незаконно спиляв вісім сироростучих дерев породи акація, завдавши істотну шкоду довкіллю та інтересам держави в особі виробничого підрозділу «Бахмацька дистанція захисних лісонасаджень» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», розмір якої за висновком експертизи та згідно постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008р. «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу» складає 30651,71 грн. В добровільному порядку відповідач вказану суму збитків не сплатив, що й спонукало позивача звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі й просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що на даний час [PERSON] не сплатив ніяких коштів на відшкодування завданих збитків. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України) та фактичного проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Приписами ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права, особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України відшкодування матеріальної шкоди є одними із способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом положень ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, зазначеними нормами законодавства встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, обов`язок по спростуванню якої покладається на відповідача. За змістом положень ст.8-10 Закону України «Про рослинний світ», ст.65-70 ЛК України використання природних рослинних ресурсів, зокрема й лісових, може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. Заготівля деревини може здійснюватися лише в порядку спеціального використання на виділеній лісовій ділянці за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком. Порядок спеціального використання лісових ресурсів та порядок видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів затверджені постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007р. «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів». Приписами ст.40 Закону України «Про рослинний світ», ст.105, 107 ЛК України, ст.68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що особи, винні в порушенні природоохоронного законодавства несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно закону, зокрема за порушення лісового законодавства, що виразилось в незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища шкоду (лісу внаслідок порушення лісового законодавства), в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації завданої шкоди. Постановою Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008р. затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2023 року, який набрав законної сили 18 квітня 2023 року, [PERSON] визнано винуватим й засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а саме, що він 31 липня 2022 року близько 16-00 год. з метою вчинення незаконної порубки лісодеревини породи акація, з корисливих мотивів, прийшов на територію лісонасаджень лінійного типу, що розташовані з правої сторони колії-перегону Плиски-Крути 692 км 7 пікет Ніжинського району Чернігівської області та відносяться до захисних лісів, які відповідно до ст.4 Лісового кодексу України є складовою частиною лісового фонду України, за межами населеного пункту с. Плиски Ніжинського району Чернігівської області, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елементу природного середовища, реалізуючи умисел на незаконну порубку дерев, з корисливих мотивів, всупереч вимог п.2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», не маючи лісорубного квитка /ордера/ на здійснення лісорубних робіт, на лісовій ділянці, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання за допомогою бензопили марки «FERMER» вчинив незаконну порубку восьми сироростучих дерев породи акація, розпилявши їх стовбури на колоди, та склав на відстані 4м від місця випилки, для подальшого перевезення невстановленим слідством транспортним засобом до місця проживання. Внаслідок незаконної порубки дерев [PERSON] заподіяв істотну шкоду довкіллю та інтересам держави в особі АТ «Українська залізниця», зокрема її виробничому підрозділу «Бахмацької дистанції захисних лісонасаджень» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» на загальну суму 30651,71 грн. Отже, в судовому засіданні встановлено наявність у [PERSON] всіх елементів складу цивільного правопорушення (протиправність дій, вина, завдання шкоди та безпосередній причинний зв`язок між його діями та збитками), що узгоджується з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та є підставою для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за спричинені ним лісовим ресурсам України збитки. Застосування до [PERSON] заходів кримінального примусу за незаконну порубку дерев не звільняє його від цивільно-правової відповідальності щодо відшкодування заподіяної шкоди, оскільки це два різні види юридичної відповідальності, що не суперечить вимогам ст.61 Конституції України. [PERSON] всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на спростування позовних вимог АТ «Укрзалізниця» та підтвердження відшкодування в добровільному порядку завданих збитків в розмірі 30651,71 грн, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення його від виконання деліктного зобов`язання. Оскільки дана шкода завдана відповідачем внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то в силу вимог ч.4 ст.1193 ЦК України суд не вправі її зменшити. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов АТ «Укрзалізниця» є обгрунтованим і підлягають задоволенню в повному обсязі. Зважаючи, що позивач при подачі позовної заяви згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» мав пільги по сплаті судового збору в даній категорії справ, спір вирішений на його користь, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 2684,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved