Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 20.01.2006 в загальній сумі 30260 грн. 84 коп. станом на 19.01.2023. Заборгованість складається з 24844,92 грн. тіла кредиту та 5415,92 грн. - відсотків. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат по оплаті судового збору 2 684 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що при укладенні договору з відповідачем сторони керувались положеннями ч.1 ст. 634 ЦК України щодо договору приєднання. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив, що проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши відповідну заяву відповідач отримав доступ до всіх без виключення послуг банку, а між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком було відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом та відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 25000 грн. Таким чином, позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач в порушення договірних зобов`язань зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 30 260 грн. 84 коп. станом на 19.01.2023. Ухвалою суду від 21 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзиву, тому, за згодою позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач [PERSON] 20.01.2006 підписав Заяву з метою отримання кредитної картки із кредитним лімітом 4200 грн. з базовою процентною ставкою 3% на місяць з розрахунку 360 днів на рік зі строком дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості відбувається щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості може здійснюватись як шляхом внесення коштів на картку так і списанням банком коштів з дебетної картки. (а.с. 18об.). Відповідач 04.11.2021 також підписав паспорт споживчого кредиту згідно якого інформація в ньому викладена є актуальною до 19.11.2021 (а.с.\~19-23). Матеріали справи містять Умови та правила надання банківських послуг, які не підписані відповідачем\~(а.с.24-33). З довідки позивача вбачається, що відповідачу видавалось 5 кредитних карток, на час звернення позивача до суду активною є одна кредитна картка, яка видана 04.11.2021 зі строком дії по червень 2024 року (а.с.17). Позивачем також надана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) з якої вбачаються операції старту карткового рахунку 20.01.2006, зміни кредитного ліміту. Кредитний ліміт спершу був встановлений у розмірі 4200 грн. при отриманні кредитної картки, потім неодноразово змінювався. 10.12.2021 кредитний ліміт був збільшений до 25 000 грн., а 14.12.2022 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.\~16). Згідно з наданим банком розрахунком, викладеним у трьох документах за період з 27.01.2006 по 31.07.2016, з 01.08.2016 по 30.11.2018 та з 01.12.2018 по 19.01.2023 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 30260 грн. 84 коп., з яких: 24 844 грн. 92 коп. тіло кредиту та 5 515 грн. 92 коп. відсотки (а.с. 6-15). Згідно виписки\~за договором\~ [PERSON] \~№ б/н,\~складеної станом\~на 23.01.2023за рахунками відповідача здійснювався рух коштів в період з 27.01.2006 по 01.01.2023 (а.с.\~44-52). Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1\~і\~2 глави 71\~цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. Оцінивши надані докази суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В заяві підписаній відповідачем 20.01.2006 визначено первинний розмір кредитного ліміту, базову процентну ставку та умови повернення кредитних коштів. З виписки по рахункам відповідача встановлено, що відповідач використовував кредитні кошти у розмірі збільшеного до 25\~000 грн. кредитного ліміту, тому вимоги про стягнення 24844,92 грн. тіла кредиту є доведеними. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг відповідач) також стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем судом встановлено, що заборгованість відповідача за процентами становить 5\~415, 92 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 13,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо отримання та не повернення кредитних коштів у сумі 24488,92 грн. у зв`язку з чим йому нараховувались передбачені договором відсотки за користування кредитними коштами розмір яких визначений банком у 5415,92 грн. За відсутності доказів, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати сумніву наданий розрахунок. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню заборгованість станом на 19.01.2023 у розмірі 30 260 грн. 84 коп., з яких 24844,92 грн. тіло кредиту, 5415,92 грн. - відсотки. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір 2684 грн.

Outcome: approved