Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

Громадянка України [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи. Свою заяву обґрунтовує тим, що з 17.04.2018 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , підтвердженням чому є свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.04.2018 р. (копія додається). [INFO] [PERSON] призвано на військову службу за мобілізацією згідно Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 05.06.2022 р. №158 солдата [PERSON] , військовослужбовця призваного за мобілізацією, який прибув з військової частини [NUMBER] , [ADDRESS] , з 05.06.2022 р. призначено на посаду солдата резерву 7 запасної роти військової частини [NUMBER] . Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 26.03.2023 р. №85 (копія витягу з наказу додається) солдата [PERSON] , сапера відділення підвозу засобів інженерного озброєння взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини [NUMBER] , з 26.03.2023 р. призначено на посаду гранатометника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] . Рапортом командира мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] від 08.04.2023 р. № [NUMBER] до відома командира військової частини [NUMBER] доведено той факт, що [INFO] р. під час штурмових дій на [INFO]» в районі населеного пункту Авдіївка, Донецької області, в районі оборони мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] гранатометник 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] , отримав поранення несумісні з життям. По вказаному факту запропоновано командиру військової частини [NUMBER] вважати солдата [PERSON] загиблим при виконанні службових обов`язків та призначити службове розслідування. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 08.04.2023 р. №98 солдата [PERSON] гранатометника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] знято з усіх видів забезпечення в зв`язку з загибеллю. Наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.04.2023 р. № 2747 за фактом загибелі солдата [PERSON] , з метою уточнення причин, умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та встановлення ступеня вини посадових осіб, призначено проведення службового розслідування відповідно до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608. Актом службового розслідування від 25.04.2023 р. № 3074, складеним за результатами проведеного службового розслідування (копія акту додається) встановлено, що факт загибелі солдата [PERSON] , гранатометника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] , наступив [INFO] р. біля населеного пункту Авдіївка Донецької області внаслідок штурмових дій та внаслідок військових дій, згідно з вимогам частини четвертої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» смерть військовослужбовця сталася під час проходження служби під час мобілізації в Збройних Силах України та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України, та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Смертельне поранення військовослужбовцем отримано під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Окремо в акті зазначено про те, що під час бою солдат [PERSON] перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кевларовий), вина військовослужбовця [PERSON] в настанні його смерті відсутня, порушень військової дисципліни, вимог статей Статутів Збройних Сил України, інших нормативних вимог з боку військовослужбовця [PERSON] вчинено не було. Висновки акту службового розслідування від 25.04.2023 № 3074 базуються на досліджених в ході його проведення доказах, а саме: поясненнях очевидців події - штаб-сержанта [PERSON] та старшого солдата [PERSON] , поясненні безпосереднього командування - заступника командира мотопіхотного батальйону [PERSON] , акту про настання смерті від 19.04.2023 № 14. На підставі наведеного просить заяву задовольнити. У судове засіданні заявник не з`явилася, однак її представник - адвокат Никитюк Н.О. подала заяву, в якій просила розглянути заяву без їх участі та задовольнити вимоги у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Перечинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без їх участі, з вимогами заяви згідні, заперечень не мають, вирішення заяви залишають на розсуд суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку. Встановлено, що згідно пояснень очевидців події - штаб-сержанта [PERSON] та старшого солдата [PERSON] , поясненні безпосереднього командування - заступника командира мотопіхотного батальйону [PERSON] [INFO] о 06 годині під час штурмових дій на [INFO]» біля населеного пункту Авдїївка Донецької області, в районі оборони 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , гранатометник 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] отримав поранення несумісні з життям, а саме вогнепальні осколкові поранення голови та тулуба. В ході бойового зіткнення та після нього евакуація тіла солдата [PERSON] була неможлива, так як його тіло залишилось на тимчасово окупованій території. За результатами розгляду акту службового розслідування від 25.04.2023 р. №3074, наказом командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 25.04.2023 р. №3090 службове розслідування за фактом загибелі солдата [PERSON] визнано завершеним, підтверджено що факт загибелі солдата [PERSON] , гранатометника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] , наступив [INFO] р. біля населеного пункту Авдіївка Донецької області внаслідок штурмових дій та внаслідок військових дій, згідно з вимогам частини четвертої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» смерть військовослужбовця сталася під час проходження служби під час мобілізації в Збройних Силах України та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України, та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Смертельне поранення військовослужбовцем отримано під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Окремо в наказі зазначено про те, що під час бою солдат [PERSON] перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кевларовий), вина військовослужбовця [PERSON] в настанні його смерті відсутня, порушень військової дисципліни, вимог статей Статутів Збройних Сил України, інших нормативних вимог з боку військовослужбовця [PERSON] вчинено не було. Судом також встановлено, що 11.07.2023 Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , у зв`язку з ненаданням документів, які визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що підтверджують факт смерті, про що складено відповідний документ. Основним актом цивільного законодавства України, яким регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, є Цивільний кодекс України. Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України від 01.07.2010 р. № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (надалі - Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 р. за № 719/4940. Інструкція щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о) затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1152/13026. Інструкція щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма №106-1/о) затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1153/13027 (надалі - Інструкція щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма №106-1/о). Юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, порядок здійснення цивільного судочинства визначає Цивільний процесуальний кодекс України. Відповідно до ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Абзац четвертий частини третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Частина четверта статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Згідно п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил проведення державної реєстрації актів цивільного стану в Україні підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о) та Інструкцією щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма №106-1/о). Відповідно до абз. 1 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о) інструкція обов`язкова для всіх лікувально-профілактичних закладів незалежно від відомчої підпорядкованості та форм власності, бюро судово-медичної експертизи, патолого-анатомічних бюро, фізичних осіб - підприємців, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та забезпечують на її основі медичне обслуговування населення, безпосередньо пов`язане з наданням первинної медичної допомоги, з якими головний розпорядник бюджетних коштів уклав договір про медичне обслуговування населення. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення; У постанові Верховного Суду від 29.03.2023 № 753/8033/22 сформульований правовий висновок про те, що чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку в наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» розширено перелік територій, щодо яких поширює свою дію стаття 317 ЦПК. На даний час до них від відносяться території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окуповані території України, визначені такими відповідно до діючого законодавства. Враховуючи, що Указом Президента України воєнний стан встановлено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України, тому даний спрощений порядок розповсюджується на встановлення юридичних фактів, що відбулись на всій території України (як мінімум - до закінчення воєнного стану). Але в основному такий спосіб стосується зони воєнних дій та тимчасово окупованих територій, оскільки на таких територіях не функціонують відповідні органи, які можуть зафіксувати факт смерті. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан в Україні введено з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р. строком на 30 діб. В подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022р. №133/2022, від 18.04.2022 р. № 259/2022, від 17.05.2022 р. №341/2022, від 12.08.2022 р. №573/2022, від 07.11.2022 р. №757/2022, від 06.02.2023 р. №58/2023, від 01.05.2023 п. №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 р. строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 р. строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 р. строком на 90 діб та з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 р. строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 р. строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 р. строком на 90 діб. Отже Цивільним процесуальним кодексом України встановлений особливий порядок встановлення факту смерті на території, на якій введено воєнний стан, якою станом на день подання цієї заяви є вся територія України. Судом встановлено, що приводом для звернення заявника до суду з цією заявою в порядку окремого провадження є неможливість проведення уповноваженими органами державної реєстрації смерті громадянина [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, якими згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил проведення державної реєстрації актів цивільного стану в Україні підтверджується факт настання смерті, а саме лікарського свідоцтва про смерть або фельдшерської довідки про смерть. У свою чергу лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть [PERSON] , згідно нормативних вимог, не можуть бути оформлені через відсутність тіла загиблого, яке, як встановлено актом службового розслідування від 25.04.2023 № 3074, не було евакуйоване з поля бою з об`єктивних причин та залишилося на території, яка перебуває під тимчасовою окупацією військ російської федерації. Метою встановлення судом факту смерті [PERSON] в певний час, в порядку окремого провадження, є проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , як юридичного факту, який породжує для Заявника юридичні наслідки, за неможливості отримання лікарського свідоцтва про смерть або фельдшерської довідки про смерть. Від встановленого факту смерті [PERSON] , який згідно нормативних вимог підлягає державній реєстрації, залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав Заявника. Судом достовірно встановлено, що факт смерті [PERSON] , який настав [INFO] біля населеного пункту Авдіївка Донецької області, в ході бойового зіткнення з військовими підрозділами російської федерації внаслідок вогнепальних осколкових поранень голови та тулуба підтверджується наступними дослідженими та перевіреними судом доказами: 1) рапортом командира мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] від 08.04.2023 № 22408; 2) наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 08.04.2023 № 98; 3) письмовим сповіщенням [INFO] сім`ї (близьких родичів) від 11.04.2023 № 1262; 4) письмовим поясненням першого заступника командира мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] старшого лейтенанта [PERSON] від 13.04.2023; 5) письмовим поясненням сержанта з матеріального забезпечення 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] штаб-сержанта [PERSON] від 13.04.2023; 6) письмовим поясненням стрільця-снайпера 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти сержанта з матеріального забезпечення 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] від 13.04.2023; 7) актом про настання смерті від 19.04.2023 № 14; 8) актом службового розслідування від 25.04.2023 № 3074; 9) наказом командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 25.04.2023 № 3090. Неможливість проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , як юридичного факту, який настав [INFO] біля населеного пункту Авдіївка Донецької області, в ході бойового зіткнення з військовими підрозділами російської федерації внаслідок вогнепальних осколкових поранень голови та тулуба, без встановлення судом цього факту, підтверджується відмовою Перечинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області у проведенні державної реєстрації, від 11.07.2023 № 222-31.9-50. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] . Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. У той же час положеннями п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» заявника звільнено від сплати судового збору. Натомість заявником при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн, що підтверджується квитанцією 32528798800007339330 від 16 липня 2023 року, а тому заявнику слід повернути кошти, які нею сплачені за подання до суду заяви про встановлення факту смерті особи.

Outcome: approved