Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вимогою про визнання його батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування\~заявлених\~вимог\~посилається на\~те, що з 2014 року він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . На початку осені 2021 року відповідач завагітніла та стала на облік в жіночій консультації Ніжинського міського пологового будинку. У зв`язку із збройною агресією з боку Російської Федерації, відповідач у березні 2022 року змушена була виїхати до Німеччини на тимчасове проживання. [INFO] у м. Магдебург (ФРН) [PERSON] народила дочку [PERSON] . Враховуючи закони країни перебування, актовий запис про народження дитини був здійснений без визначення відомостей про батька, оскільки сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Після повернення відповідача в Україну, вони зареєстрували шлюб, проте внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши позивача батьком дитини, в позасудовому порядку можливості немає. В зв`язку з цим, виникла необхідність у захисті інтересів позивача в судовому порядку шляхом визнання його батьківства відносно [PERSON] . Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.06.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши заяву від 27.07.2023 про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог та ухвалення рішення за результатом підготовчого судового засідання. Відповідач [PERSON] в заяві від 27.07.2022 позовні вимоги визнала, просила задовольнити, справу розглядати без її участі та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у м. Магдебург (ФРН), що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 05.07.2022 відділом РАЦС м. Магдебург. Матір`ю дитини зазначена [PERSON] , відомості про батька - відсутні (а.с.10). Довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 25.08.2022 № 536-377-22 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована громадянином України. Із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.09.2022, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 29.09.2022 зареєстрували шлюб, актовий запис № 518 (а.с.8). Отже у шлюбі між собою сторони на час народження [INFO] [PERSON] , не перебували, із спільною заявою про визнання батьківства не зверталися. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства чи визнання батьківства, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно зі ст.52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Пункт 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно вимог ст.206 ЦПК України, визнання позову відповідачем є підставою для задоволення позову. При цьому суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги та визнати [PERSON] . батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд за результатами підготовчого судового засідання ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved