Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4368 від 01 червня 2021 р., виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості в розмірі 31094,56 грн. Позов мотивований тим, що при видачі виконавчого напису, нотаріус не звернув уваги, що сума боргу не є безспірною, стягувач та нотаріус не надіслав боржнику вимогу про погашення боргу, не проінформував боржника про розмір заборгованості, та не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не повідомив боржника про порушення кредитних зобов`язань, тому позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено із порушенням Закону України «Про нотаріат». Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягав, справу просив розглянути без його участі, при цьому не заперечував проти розгляду позову в заочному порядку. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надав, тобто у суду відсутня позиція відповідача. Нотаріус Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, при цьому нотаріусом не виконано вимогу суду щодо надіслання до суду документів на підставі яких нотаріусом було видано виконавчий напис № 4368 від 01 червня 2021 р. Приватний виконавець повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, одночасно надіслав на адресу суду витребуванні ухвалою суду документи, а саме виконавче провадження відкритого на виконання виконавчого напису нотаріусу № 4368 від 01 червня 2021 р.. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 липня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» був укладений кредитний договір № 0446-3231, на суму 10000 грн., строк дії якого складав 14 днів. З 10 серпня 2020 року по 12 травня 2021 року сума боргу склала 30744 грн. 56 крп.. 01 червня 2021 на підставі документів наданих ТОВ "Укр Кредит Фінанс» приватним нотаріусом Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, яким з позивача стягнуто 31094,56 грн. боргу. 22 жовтня 2021 року приватним виконавцем Серебрійською Ю.О. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого напису нотаріусу Бригіди В.О., зареєстрованого у реєстрі за № 4368 від 01.06.2021 року. Судом справа розглядається на підставі документів наданим позивачем та приватним виконавцем. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону, виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: - подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису визначені підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи викладене, а також той факт, що матеріали справи не містять доказів того, що кредитор - ТОВ "Укр Кредит Фінанс» дійсно направляло боржнику претензію щодо виплати заборгованості, і той своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком, суд дійшов висновку, що заборгованість, яку стягнуто за виконавчим написом, не можна вважати безспірною. З урахуванням того, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved