Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

у березні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернулося до суду з вищевказаним позовом, у порядку підсудності, визначеної Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що [PERSON] (далі - відповідач) звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 01 жовтня 2014 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 33\~000,00 грн відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 09 лютого 2023 року має заборгованість 42\~336,19 грн, з яких: 34\~632,75 грн заборгованість за тілом кредиту; 7\~703,44 грн заборгованість за простроченими відсотками. Невиконання вимог договору відповідачем у встановлений строк вказано позивачем, як підставу для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла. Ухвалою судді від 27 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 10 квітня 2023 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно, належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою к судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ураховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 01 жовтня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є позивач /а.с.197-199/, та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПРИВАТБАНК», згідно з умовами якого відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача. У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, пам`яткою клієнта, Тарифами, які надані позичальнику та самостійно роздруковані нею. Своїм підписом відповідач підтвердила факт отримання інформації про кредитування у «ПРИВАТБАНК» /а.с.148 зворот, 149-194/. Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику кредитні картки на які було встановлено кредитний ліміт. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, видачу кредитної карти позивач надав суду довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , довідку про видані кредитні картки /а.с.147 зворот, 148/. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустила прострочення повернення кредиту, що підтверджується наданою позивачем випискою по особовому рахунку /а.с.120 зворот-147/ та розрахунком заборгованості /а.с.115 зворот-120/. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 09 лютого 2023 року відповідач перед позивачем має заборгованість у розмірі 42\~336,19 грн, з яких: 34\~632,75 грн заборгованість за тілом кредиту; 7\~703,44 грн заборгованість за простроченими відсотками. Отже, відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд ураховує наступні положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України установлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Ураховуючи вищевикладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості на відповідність положенням укладеного між сторонами договору, виписки за договором, суд дійшов висновку про його відповідність та правильність, внаслідок чого наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 42\~336,19 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved