Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] борг за договором позики від 03.01.2022 р. у розмірі 13 000,00 доларів США та 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 433,00 доларів США. Позов обґрунтований тим, що 03.01.2022 р. [PERSON] надав [PERSON] позику у розмірі 13 000,00 доларів США, на підтвердження чого [PERSON] було складено розписку, за якою він зобов`язався повернути грошові кошти у повному обсязі до 09.03.2022 р. В порушення умов договору [PERSON] позичені кошти не повернув, не зважаючи не неодноразові звернення [PERSON] з вимогою повернути кошти. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, що відповідно до розписки від 03.01.2022 р. [PERSON] одержав в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 13 000,00 доларів США, та зобов`язався повернути отримані кошти у повному обсязі до 09.03.2022 р. (а. с. 10 - 11). Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Абзацом першим частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) 03.01.2022 р. було укладено договір позики, на підставі якого [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 13 000,00 доларів США, при цьому [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] ці грошові кошти до 09.03.2022 р. Як вбачається зі змісту позовної заяви, зобов`язань з повернення до 09.03.2022 р. грошових коштів у розмірі 13 000,00 доларів США [PERSON] [PERSON] не виконав. [PERSON] проти позову не заперечив та не повідомив, з посиланням на докази, обставин, як б спростували наведене вище. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір трьох процентів річних від 13 000,00 доларів США за період з 10.03.2022 р. по 19.04.2023 р. (406 днів) становить 433,81 долара США. [PERSON] просить стягнути на його користь з [PERSON] 3 проценти від простроченої суми у розмірі 433,00 долара США, а не 433,81 долара США. Суд,

Outcome: approved