Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Заява мотивована тим, що з 26 травня 2021 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Заява мотивована тим, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, шлюбні сімейні відносини між ними припинилися з грудня 2021 року. Проживають сторони окремо один від одного, спільним побутом не пов`язані, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають. Зазначає, що добровільно до органів РАЦС для розірвання шлюбу у позасудовому порядку відповідач з`являтися не хоче, тому вона змушена звернутися до суду позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. За клопотанням позивача, з метою належного повідомлення відповідача щодо розгляду справи, судом направлено копію ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками до ДУ «Городищенська ВК № 96». Відповідач до суду надіслав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.05.2021, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Рівенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 736 (а.с. 26). Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивачка зазначає, що сім`я з відповідачем не склалася та фактично припинила своє існування. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб має бути розірваний. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок. Отже, слід повернути позивачу з державного бюджету 536, 80 грн тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач визнав позовні вимоги. Окрім цього,

Outcome: approved