Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" (далі - ТОВ "ФК "Аланд") про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів. В обгрунтування позову вказує, що за місцем роботи з її заробітної плати утримано 16 764 грн. на підставі постанов приватного виконавця Булахевіча С.В. від 04 серпня 2020 року та від 10 серпня 2021 року у виконавчому провадженні № [NUMBER] по виконанню виконавчого напису № 10437, вчиненого 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Харою Н.С. про стягнення з неї на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості у розмірі 25 774,95 грн. Вважає, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису порушив вимоги Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", за відсутності доказів безспірності заборгованості, нотаріально посвідченого кредитного договору, направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушення. Крім того, позивач зазначає, що кредитний договір з відповідачем не укладала та фінансових зобов`язань перед ним не має. Стягнуті у межах виконавчого провадження на користь відповідача грошові кошти набуті ним на підставі незаконного виконавчого напису, а тому підлягають поверненню. Просить визнати виконавий напис № 10437, вчинений 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Харою Н.С. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача 16 764 грн. безпідставно отриманих коштів, стягнутих з неї за вказаним виконавчим написом. 8 червня 2023 року суд ухвалив про забезпечення вказаного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 10437 від 13 березня 2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., у виконавчому провадженні [NUMBER]. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно. Позивачка подала заяву, у якій справу просила розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи заперечень не має (вх.№ЕП 671/23 вх. від 31.07.2023р.) Відповідач участі свого представника у судовому засіданні не забезпечив, відзив на позов не надав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не повідомив суд про причини неявки. За даними Єдиного реєстру нотаріусів дані щодо реєстрації приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. відсутні. Наказом ЦМРУ від 15 березня 2021 року №280/6 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Хари Н.С. припинено з 15 березня 2021 року. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 10437 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Аланд" заборгованості за кредитним договором №R53100274689В від 13 червня 2012 року, укладеним між Публічним акціонерим товариством ВТБ Банк" та [PERSON] , право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Аланд" на підставі Договору відступлення права вимоги №02/10/2019-ФА, за період з 22.06.2018 року по 23.10.2019 року у розмірі 25 474, 95 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредита - 22990,43 грн., прострочена заборгованість за процентами - 2484,52 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 25774,95 грн., у тому числі 300 грн. плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. у виконавчому провадженні № [NUMBER] з виконання вказаного виконавчого напису прийнято постанови від 04 серпня 2020 року та від 10 серпня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] . Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5). У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Згідно з пунктом 1 Переліку (з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14), для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням норм статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач у позові зазначила, що договір з відповідачем не укладала, заборгованість, яка була подана відповідачем нотаріусу не була безспірною, процедура вчинення виконавчого напису порушена, оскільки нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на договорі, який не посвідчено нотаріально. На підтвердження своїх доводів позивач заявив клопотання про витребування доказів. Разом з тим, ухвала суду від 09 червня 2023 року про витребування копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, Київським державним нотаріальним архівом не виконана у зв`язку з тим, що приватний нотаріус Хара Н.С. на порушення ч.6 ст.30-1 Закону України "Про нотаріат" не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання. Відповідач у свою чергу на спростування доводів позивача не надав суду доказів того, що подав приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису та що дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем такого розміру, який зазначено у виконавчому написі. При цьому, позивач надала у матеріали справи копію кредитного договору №R53100274689В від 13 червня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерим товариством "ВТБ Банк" та [PERSON] , який не містить посвідчувального нотаріального напису. Тобто, для вчинення виконавчого напису відповідач надав нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально. В той же час, приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій форм, визнані нечинними з дня їх прийняття. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав, зокрема, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Також матеріалами справи не підтверджено отримання позивачем будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «ФК «Аланд» чи приватного нотаріуса. Отже, виконавчий напис № 10437 від 13 березня 2020 року вчинений з порушенням законодавства, оскільки відповідач не набув права на стягнення сум за кредитним договором у безспірному порядку, а нотаріус не переконався у такому, чим порушив порядок вчинення виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача. Зазначені вище обставини у сукупності, свідчать про обґрунтованість вимог позивача та у цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц щодо застосування норм ст. 1212 К України вказала на те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи: в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Як встановлено судом з відповіді приватного виконавця Булахевіча С.В. від 30 червня 2023 року, станом на 30 червня 2023 року в рамках виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №10437, виданого приватного нотаріусом КМНО Хара Н.С. 13.03.2020 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості у розмірі 25 774,95 грн., на користь стягувача стягнуто 12 629,84 грн. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем коштів у розмірі 12 629,84 грн було стягнення з позивача на підставі виконавчого напису, який визнано таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем відпала. Відповідач не спростував відсутності підстав для подальшого утримання належних позивачеві коштів у розмірі 12 629,84 грн. За такого, з ТОВ "ФК "Аланд"" на користь позивача слід стягнути грошові кошти у розмірі 12 629,84 грн, які були утримані із доходів позивача в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом № 10437, який було вчинено 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. В обгрунтування позовних вимог у цій частині позивач надав суду довідки від 19 травня 2023 року, виданих за місцем її роботи у ТОВ "Медичний центр ОН Клінік Миколаїв" за період з 08 квітня 2020 по 31 березня 2021 року утримано по виконавчому листу 9 921, 82 грн.; у Миколаївській філії ТОВ "Медікал Адванст", де [PERSON] працює з 01 квітня 2021 року, за період з серпня по грудень 2021 року утримано по виконавчому листу 4 685,06 грн., за період з січня по лютий - 2 157, 40 грн., всього 16 764,28 грн. Разом з тим, вказані довідки не підтверджують отримання стягувачем сум у виконавчому провадженні на підставі оспореного виконавчого напису. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. При зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 1073, 60 грн за подання позову та 536.80 грн за подання заяви про забезпечення позову, всього у розмірі 1610,4 грн., позовні вимоги задоволені частково, відтак з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1213,24 грн. Крім того, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1073, 60 грн. судового збору, які позивач мала б сплатити за позовну вимогу немайнового характеру, яку суд задовільнив.

Outcome: partial