Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай) площею 2,49 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП «Дністер» с.Березівка, Новоушицького району, Хмельницької області. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на вказану вище земельну частку (пай), яку прийняв [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті спадщину прийняла дружина [PERSON] , яка померла [INFO] та заповіла усе своє майно позивачу. Позивачу нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому вимушений звернутися до суду. Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує. Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини. Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON] , так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] та [PERSON] , тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI та норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 жовтня 2002 року (а.с.5). Відповідно до даних дублікату заповіту від 01 листопада 1999 року [PERSON] , яка померла [INFO] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.8). Згідно із довідкою Новоушицької селищної ради Хмельницької області №148 від 19 квітня 2023 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном [PERSON] , який також подав заяву про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.11). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 вересня 2006 року (а.с.6). Відповідно до даних заповіту від 03 травня 2006 року [PERSON] , який помер [INFO] заповідав все своє майно [PERSON] (а.с.38). [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовилася на користь дружини померлого [PERSON] (а.с.34). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19 липня 2013 року (а.с.7). [PERSON] заповіла усе своє майно позивачу (а.с.67). Повідомленням нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.14). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивачки із даним позовом до суду. Із матеріалів спадкової справи № 5/2014 встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с.64-71). Відповідно до повідомлень Головного управління Держгеокадастру у Хмельницької області вартість земельної частки (паю) колишнього КСП «Дністер» с.Березівка Новоушицького району складає 9260 грн., розмір паю становить 2,49 умовних кадастрових гектарів (а.с.15). У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 0015, виданого 22 червня 1995 року КСП «Дністер» с.Березівка, прізвище [PERSON] прописано за № 161 (а.с.18-23). Відповідно до оголошення розміщеного в газеті «Наддністрянська правда» втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Дністер» с.Березівка серії ХМ №0173290 виданий на ім`я [PERSON] (а.с.27). Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зазначенні положення закону також містяться у ст.ст.1217, ч. 5 ст.1268 ЦК України. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Нормами статей 1218, 1223, 1269 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який у свою чергу прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки остання була включена до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та набула права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Відсутність у спадкодавця оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права.

Outcome: approved