Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 39 918,87 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 25.06.2020 було укладено кредитний договір №2031390538, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на принципах поворотності, платності, строковості в розмірі 50 000,00 грн. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав водночас відповідачем свої зобов`язання перед позивачем за кредитним договором виконуються неналежним чином. Станом на дату звернення до суду заборгованість за кредитним договором №2031390538 становить 39 918,87 грн. Враховуючи вище викладене позивач просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість в розмірі 39 918,87 грн та судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2023 справу передано на розгляд судді Луценка О.М. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП ГІОЦ «Реєстру територіальної громади м. Києва» щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 28.03.2023 надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] . Ухвалою суду від 30.03.2023 відкрито провадження по справі, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами; письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надав. Окрім того, відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 25.06.2020 між АТ «ОТП Банк» (банк) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №2031390538, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн зі сплатою річної процентної ставки у розмірі 40,00% (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повного погашення кредитних коштів за договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту. Станом на 13.12.2022 заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП Банк» за кредитним договором №2031390538 становить 39 918,87 грн, з яких заборгованість за кредитом - 30 266,69 грн та заборгованість за відсотками - 9 652,18 грн (а.с. 19-20). На момент розгляду справи у суду відсутні відомості щодо сплати відповідачем зазначеної суми заборгованості. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Небажання відповідача надавати докази надало суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст. 280 ЦПК України або ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, а тому позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №2031390538 від 25.06.2020 в розмірі 39 918,87 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved