Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

19 червня 2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів, у якому просила суд стягнути з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову, а саме 19 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що 07 червня 2008 року, позивачка [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №82. Наразі, як зазначає позивачка, сторони перебувають в процесі розлучення (справа №369/6475/23). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 28 вересня 2010 року Виконкомом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №23. Позивачка зазначає, що донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою з місця проживання, виданою Виконавчим комітетом Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області №335 від 13 червня 2023 року. Відповідач інших осіб на утриманні не має, офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, стан його здоров`я задовільний, тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки. Зважаючи на викладене, та на те, що між сторонами не досягнуто домовленостей про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, позивачка [PERSON] , просить задовольнити вказану позовну заяву. Ухвалою Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області\~від 20\~червня 2023\~року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином про дату час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не подав, правом на подання відзиву не скористався. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 07 червня 2008 року, позивачка [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №82. Позов про розірвання шлюбу перебуває на розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області, справа №369/6475/23. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 28 вересня 2010 року Виконкомом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №23. На даний\~час сторони\~проживають окремо,\~сімейного життя\~не ведуть. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Дитина наразі проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою з місця проживання, виданою Виконавчим комітетом Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області №335 від 13 червня 2023 року. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] \~є чоловіком\~працездатного віку,\~відомостей про\~незадовільний стан\~його здоров`я\~відповідачем суду\~не надано.\~У матеріалах\~справи відсутня\~інформація,\~що у\~відповідача є\~інші діти,\~окрім [PERSON] , [INFO] , також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України). Водночас високий заробіток (дохід) платника аліментів не може слугувати підставою для зменшення частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача - [PERSON] на утримання дитини, має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати - [PERSON] є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана 19 червня 2023 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1073,60 грн. в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved