Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Головний лікар комунального некомерційного підприємства «Шосткинська центральна районна лікарня» Шосткинської міської ради (далі: позивач: КНП «Шосткинська ЦРЛ» Шосткинської міської ради) 22.06.2023 року звернувся до суду з позовом в якому, після уточнення позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] (далі: відповідач), [INFO] , на користь КНП «Шосткинська ЦРЛ» Шосткинської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в сумі 3258,55 грн. Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 29.05.2023 року по справі №590/484/23, кримінальне провадження внесене до ЄРДР №12023205570000121 від 03.04.2023 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у порядку п.7 ч.1 ст.284 КПК України. Оскільки в результаті протиправних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, ЗЧМТ, рану паралельно зовнішній третині правої брови, синець в лівій виличній ділянці, які згідно висновку експерта № 63 від 15.04.2023 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та перебував на лікуванні в КНП «Шосткинська ЦРЛ» Шосткинської міської ради на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні протягом п`яти ліжко-днів, а саме в період з 02.04.2023 року по 07.04.2023 року, вартість лікування останнього становить 3258,55 грн із розрахунку 651,71 грн за один лікувальний день хворого [PERSON] . Відповідач [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився із наданим розрахунком позивача, щодо стягнення із відповідача вартості лікування потерпілого [PERSON] в КНП «Шосткинська ЦРЛ» Шосткинської міської ради. Крім того відповідач зазначив, що враховуючи його вік, нанесені ним потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження (три удари) не могли призвести до таких наслідків, які потребували б стаціонарного лікування [PERSON] . Відповідач зазначає, що окрім визнання ним вини у вчиненні кримінального проступку за ч.2 ст. 125 КК України, про що зазначено в ухвалі Ямпільського районного суду Сумської області від 29.05.2023 у справі №590/484/23, доказів що саме відповідач має компенсувати завдані збитки позивачу відсутні. Позивач у відповідь на відзив на позовну заяву, уточнив позовні вимоги, та скерував до суду заяву в якій просив стягнути з відповідача витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в сумі 3258,55 грн, обґрунтовуючи необхідність зменшення позовних вимог, допущеною арифметичною помилкою під час проведення розрахунків. Процесуальні дії у справі. Заяви і клопотання. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 27 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.8). Представник позивача - КНП «Шосткинська ЦРЛ» Шосткинської міської ради у судове засідання не з`явився, проте скерували до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, враховуючи позицію викладену у відзиві на позовну заяву. Розрахунок витрат на стаціонарне лікування потерпілого визнав частково. Вважав завищеною суму витрат на електорносії, в решті погоджувався. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та заперечення відповідача зазначені у відзиві на позовну заяву, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам вцілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 29.05.2023 року, винесеною за результатами розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023205570000121 від 03.04.2023 року по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, встановлено, що [PERSON] вину у вчиненні кримінального проступку за пред`явленим обвинуваченням за ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю, підтвердив, що дійсно як зазначено в обвинувальному акті 02.04.2023 року близько 19:00 він перебуваючи на вулиці неподалік будинку [ADDRESS] під час конфлікту із потерпілим [PERSON] наніс три удари кулаком руки в обличчя останнього. Кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, було закрите на підставі п. 1 ч. 7 ст. 284 КПК України, оскільки потерпілий відмовився від обвинувачення у провадженні у формі приватного обвинувачення. Цивільний позов в рамкам кримінального провадження не заявлявся (а.с.3-3зв). Відповідно до довідки-розрахунку про фактичні витрати, наданої КНП «Шосткинська ЦРЛ» Шосткинської міської ради сума витрат понесених лікарнею на лікування [PERSON] в неврологічному відділенні з 02.04.2023 року по 07.04.2023 року складає: 5 л/день*651,71 грн = 3258,55 грн (а.с.36). Згідно із наданої калькуляції вартості ліжко дня [PERSON] в КНП «Шосткинська ЦРЛ» (неврологічне відділення) вартість 1 ліжко-дня становить 651,71 грн., кількість ліжко-днів за місяць - 5, разом сума витрат становить 3258,55 грн (а.с.37). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно із Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 3 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (пункт 4 Порядку). Згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи те, що кримінальне провадження щодо [PERSON] закрито у зв`язку із відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що відноситься до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження, витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення відшкодовуються у такому самому порядку як і при ухваленні обвинувального вироку. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 295/2579/17 (номер провадження 61-33266св18), який підлягає врахуванню судом в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України. Із наданого позивачем розрахунку витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] , наданого до заяви про уточнення позовних вимог, в сумі 3258,55 від 25.07.2023, слідує, що кількість ліжко-днів становить 5 днів, вартість лікування 1 ліжко-дня - 651,71 грн, отже: 5 (п`ять) л/днів * 651,71 грн. = 3258 (три тисячі двісті п`ятдесят вісім) грн 55 коп. Таким чином, суд дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи докази у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, й з відповідача підлягають стягненню кошти на лікування потерпілого в розмірі 3258,55 грн., розмір яких об`єктивно підтверджується наданим розрахунком, який відповідачем не спростовано. Щодо розподілу судових витрат: Відповідно до вимог п.1 ч.2, ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2684,00 грн. судового збору.

Outcome: approved