Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

05.04.2023 року АТ КБ «Глобус» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту для фізичних осіб від 15.10.2020 року в сумі 34335,56 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 15.10.2020 року між АТ КБ «Глобус» та [PERSON] було укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. В заяві-анкеті позичальником зазначені власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів, зокрема: сума кредиту - 24935,00 грн., строк кредитування - 18 місяців з 15.10.2020 по 14.04.202о, комісія за управління кредитом - 2,90%, розмір процентної ставки - 0,00010% річних. Відповідно до графіка платежів позичальник повинен у період з моменту отримання кредиту до 1 числа кожного місяця сплачувати визначену суму платежу в розмірі 1807,14 грн. Оскільки відповідачем не здійснено погашення грошових коштів відповідно до графіку платежів та договору, ним порушено умови договору. Позивачем відповідно до Тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товари» здійснено нарахування 50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту в розмірі 9400,56 грн. - прострочена заборгованість по процентам. Станом на 01.02.2023 року заборгованість позичальника за договором становить 34 335,56 грн., в тому числі: 24935,00 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 9400,56 грн. - прострочена заборгованість по процентам. Банком на адресу позичальника направлено вимогу про погашення заборгованості, проте вимоги банку не виконані, заборгованість не сплачено. Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 14.10.2020 року [PERSON] підписав заяву-анкету про приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» та надання йому кредиту в сумі 24936,00 грн. на строк 18 місяців з 15.10.2020 по 14.02.2022 з процентною ставкою 0,0001 % річних зі сплатою щомісячного платежу в сумі 1807,14 грн., процентною ставкою в разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту - 50% річних, загальною вартістю кредиту - 34335,56 грн. З виписки банку про рух коштів за особовим рахунком [NUMBER] за період з 15.10.2020 по 01.02.2023 вбачається, що позивач надав відповідачу кредит в сумі 24935 грн., а відповідач коштів на погашення кредиту не сплатив. Згідно розрахунку позивача станом на 01.02.2023 року заборгованість відповідача за договором становить 34335,56 грн., яка складається з: -24935,00 грн. - заборгованість за кредитом, -9400,56 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. На підставі ст..141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 визначено, що у процесі вирішення питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатом розгляду спору бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого «гонорару успіху», для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Виходячи з наведеного, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу позивача в сумі 3000 грн. - гонорар успіху стягненню з відповідача не підлягають, оскільки не є реальними, необхідними і неминучими у справі.

Outcome: approved