Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

10 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Автопрофіцентр» (далі - ПП «Автопрофіцентр») про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування збитків. Позовна заява мотивована тим, що 29 грудня 2020 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу електричного легкового автомобіля JAC IEV 7S Smart, 2019 року випуску, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 575 000 грн, які позивачем було сплачено двома платежами: 287 000 грн 29 грудня 2020 року, та 287 000 грн 31 грудня 2020 року. Також, позивачем було сплачено комісію банку за проведення платежу у сумі 1000 грн, та 23 000 грн збору під час набуття права власності на легкові автомобілі та 24 150 грн за договором добровільного страхування транспортних засобів. Гарантійний термін на зазначений автомобіль відповідно до сервісної книжки складає 3 роки, або 100 000 км пробігу, в залежності від того, яка умова настане раніше. 30 грудня 2020 року автомобіль було прийнято, та відразу ж після початку експлуатації автомобіля, а саме: з 01 січня 2021 року виникли технічні несправності - вийшла з ладу мультимедійна система, яка забезпечувала, зокрема функціонування камери огляду руху заднім ходом та роботу інших систем автомобіля, таких як системи опалення та кондиціювання повітря у салоні, погіршило технічні характеристики автомобіля та суттєво вплинуло на небезпеку при його використанні. Відразу після виникнення несправності, 01.01.2021 позивач повідомив директора відповідача [PERSON] , однак, так як події відбувалися у період новорічних свят, то позивачу було запропоновано звернутися після їх закінчення для погодження можливості усунення недоліків. У період з 01.01.2021 по 04.01.2021 у автомобілі було виявлено ще інші несправності, зокрема, з невідомих причин зник антифриз, автомобіль став виявляти довільну зміну напрямку руху праворуч, на поверхні кузова проявились корозійні явища, час заряджання акумуляторів та пробіг після заряджання значно відрізнялися від заявлених технічних характеристик, про що також було повідомлено відповідача. 04 січня 2021 року та 05 січня 2021 року позивач звернувся в телефонному режимі до директора ПП «Автопрофіцентр» з питань усунення недоліків та проведення ремонту автомобіля. Щоразу на звернення позивача від відповідача слідували відповідь про необхідність перепрограмування мультимедійної системи, зачекати надходження нової мультимедійної системи для її заміни, про трудності з розмитненням, необхідність більш ретельного вивчення проблеми пов`язаної з іншими недоліками. 26 січня 2021 року позивачем разом з представниками відповідача було складено рекламаційний акт щодо найістотнішого недоліку товару - непрацюючого мультимедійного пристрою, після чого, жодних дій щодо усунення недоліків проданого товару продавець не здійснив, на звернення перестав реагувати. 16 квітня 2021 року на адресу відповідача позивачем було направлено письмову заяву в якій зазначено всі наявні недоліки та прохання вжити заходів щодо їх усунення або обміну товару неналежної якості, або повернення коштів сплачених за неякісний товар. Після цього, 05 травня 2021 року було отримано відповідь якою відмовлено у задоволенні заявлених позивачем вимог, та визнано вимоги безпідставними. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив суд розірвати договір купівлі-продажу автомобіля, укладеного 29.12.2020 з відповідачем, та стягнути з останнього сплачену за договором купівлі-продажу грошову суму 576 000 грн. 26 червня 2023 року представник відповідача Кіщак А.А. надала суду відзив на позов. як на підставу заперечень посилалася на те, що 29.12.2020 між позивачем та ПП «Автопрофіцентр» було укладено договір купівлі-продажу електричного легкового автомобіляJAC IEV 7S Smart, 2019 року випуску, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 575 000 грн. 06.08.2021 позивачем була подана заява про проведення діагностики і гарантійного ремонту автомобіля, а саме: про несправність мультимедійної системи та прояв іржі на кузові автомобіля та сторонній стук в салоні, після чого 11.08.2021 мультимедійну систему було замінено, станом на дату заміни пробіг складав 10088 км. 28.10.2021 відповідачем було направлено позивачу лист про пропозицію прибути до СТО за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вокзальна, буд. 27б, та узгодити дату для надання автомобіля для усунення іржі, однак позивач не з`явився. Факт наявності істотного недоліку в автомобілі повинен бути підтвердженим або СТО дилерської мережі дистриб`ютора та/або уповноваженим представником дистриб`ютора та/або висновком експерта. Позивач продовжує експлуатувати автомобіль, відповідно жодного істотного недоліку немає. Просила суд відмовити в позові. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити позивачу в позові із врахуванням підстав зазначених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 29 грудня 2020 року між позивачем та ПП «Автопрофіцентр» в особі директора Грибанова Д.М. було укладено договір купівлі-продажу автомобіля JAC IEV 7S Smart, вартістю 575 000 грн, які позивачем було сплачено двома платежами: 287 000 грн 29 грудня 2020 року, та 287 000 грн 31 грудня 2020 року, що підтверджується договором купівлі-продажу автомобіля № 1 від 29.12.2020, та банківськими квитанція (а.с.7-11). Відповідно до акту приймання-передачі автомобіля № 1 від 30.12.2020, позивачу було передано автомобіль JAC IEV 7S Smart, 2019 року випуску, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , білого кольору, на який останній набув право власності 31.12.2020, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданого ТСЦ 1248 (а.с.13,14). Членами комісії ПП «Автопрофіцентр» за участю позивача було складено рекламаційний акт, яким зафіксовано заявлений власником автомобіля недолік: не вмикається мультимедійна система, та висновок: мультимедійним пристрій МР5 не працює (а.с.15). На письмове звернення позивача до ПП «Автопрофіцентр» від 16.04.2021, листом від 28.04.2021 було повідомлено, що претензію стосовно придбаного автомобіля відповідач вважає не обґрунтованою, з огляду на те, що на спідометрі автомобіля з 23 км стало 180 км; на [PERSON] екземплярі акта приймання-передачі не зазначено кілометраж, так як останній попросив його пізніше, тому після підписання договору купівлі-продажу та акту вони (екземпляри клієнта) залишаються в СЦ МВС України, а натомість видається технічний паспорт на автомобіль, через що могли забути поставити пробіг на спідометрі; коли забирали автомобіль рівень антифризу був у нормі, при зверненні з цим питанням було долито антифриз до необхідного рівня за рахунок ПП «Автопрофіцентр»; стосовно того, що автомобіль тягне праворуч, автомобіль було перевірено, надано рекомендації до виправлення, виконання залишилось за [PERSON] , який вирішив поїхати до іншого сервісного центру, відповідно компанія не несе відповідальності; стосовно шуму в салоні автомобіля інформація не надходила; з питання пробігу автомобіля, він залежить від того в якому режимі автомобіль експлуатується (а.с.19). 06.08.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення діагностики та гарантійного ремонту автомобіля, було здійснено запис проведення технічного обслуговування на 11.08.2021, та в той же день було проведено заміну мультимедійної системи в автомобілі позивача (а.с.92-94). Листом від 28.10.2021 позивача було повідомлено про необхідність прибути на СТО за адресою: вул. Вокзальна, 27б, та погодити дату для надання автомобіля для усунення іржі (а.с.95, 96). Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Закон України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Частиною першою статті 8 Закону передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до частини третьої статті 8 Закону вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 цього Закону, гарантійний строк - це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Підставою для задоволення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому. Істотним недоліком Закон називає такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 частини першої статті 1 Закону). Вказаний висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 751/7892/17. Дослідженими у судовому засіданні доказами судом встановлено, що заявлений позивачем недолік автомобіля який був зафіксований рекламаційним актом - несправність мультимедійної системи, було усунуто відповідачем 11 серпня 2021 року шляхом заміни. Стосовно інших недоліків в роботі автомобіля JAC IEV 7S Smart, на які посилається позивач, а саме: відсутність антифриз, довільна зміна напрямку руху автомобіля праворуч, слід зазначити, що зі сторони відповідача усувались вказані недоліки в роботі автомобіля, що встановлено листом від 28.04.2021, задля усунення прояву корозійних явищ на поверхні кузова автомобіля позивачу листом від 28.10.2021 було запропоновано прибути на СТО за адресою: вул. Вокзальна, 27б, та узгодити дату надання автомобіля для усунення іржі, однак позивач не з`явився. Згідно статті 17 Закону за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Під час розгляду справи судом не було встановлено підстав для з`ясування обставин, що мають значення для справи, та потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, та без яких встановити відповідні обставини не можливо, а тому була відсутня потреба у проведені експертизи у даній справі. Таким чином, посилання позивача на не усунення відповідачем істотного недоліку товару, не підтверджується доказами на які останній посилається, натомість спростовуються встановленими судом письмовими матеріалами справи наданими відповідачем. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином суд приходить до висновку, що у порушення статті 81 ЦПК України позивачем не було виконано свого процесуального обов`язку із подання належних доказів обґрунтованості заявленого ним позову. Без подання позивачем зазначених доказів і їх дослідження у межах розгляду справи про захист прав споживачів, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом пов`язаним з порушенням його прав, тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed