Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.03.2015 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем мають дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них з відповідачем зникли спільні інтереси та вони мають різні погляди на подальше життя. Також вони втратили почуття любові один до одного. Позивач стверджує, що на теперішній час шлюбні стосунки з відповідачем припинені і вони перестали вести спільне господарство. Шлюб існує лише формально, а примирення з відповідачем неможливе. Деснянським районним судом м. Києва 07.06.2023 постановлено ухвалу, якою цивільну справу № 754/7540/23 передано на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 01.08.2023 (а.с. 30-31). Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Як убачається із прохальної частини позову, позивач просить провести розгляд справи у його відсутності. Відповідачем до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 11.03.2015, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 390 (а.с. 4). Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України і законами України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом з`ясовано мотиви позивача щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство, проживають окремо, позивач просить розірвати шлюб. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, при цьому відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. на підставі квитанції № 32528798800007011506 від 31.05.2023 на рахунок UA238999980313171206000026004 ГУК у м. Києві/Деснянський район/22030101 (а.с. 15). Згідно положень ч. 2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Враховуючи, що провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання та заяву про визнання позову відповідачем до суду подано 17.07.2023, тобто до початку розгляду справи по суті, узв`язку з цим [PERSON] з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору, що становить у розмірі 536,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 536 грн. 80 коп. (а.с. 15).

Outcome: approved