Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» про визнання незаконним та скасування наказу виконуючого обов`язки Генерального директора Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Пастернака Ігоря Олеговича від 10.01.2023 р. № 4-агп «Про забезпечення діяльності КУ «Одеське обласне бюро СМЕ» на період проведення службового розслідування робочою комісією Одеської обл. ради» та просила стягнути моральну шкоду у розмірі 13400 гривень та вирішити питання про стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що наказом Генерального директора КУ «Одеське ОБСМЕ» № 159-Л від 01.07.2022 [PERSON] переведено на посаду заступника генерального директора - начальника з експертної роботи, лікаря судово-медичного експерта на 1,0 ставку, як основного працівника з 04.07.2022 року з посадовим окладом 13168,00 грн., встановивши надбавку у розмірі 25% від посадового окладу за роботу зі шкідливими речовинами. Згідно посадової інструкції заступника Генерального директора - Начальника бюро по експертній роботі КП 1229.1: п. 1.1 Заступник призначається на посаду і звільняється з посади наказом Генерального директора - Начальника бюро за погодженням з ООДА. п. 1.2 Заступник у своїй роботі підпорядковується Генеральному директору - Начальнику бюро. п. 1.3 Заступник організовує роботу відділу судово-медичної експертизи трупів, районних та міжрайонних відділень бюро СМЕ. Завдання та обов`язки Заступника визначені у розділі 2 посадової інструкції Відповідальність Заступника визначена у розділі 4 посадової інструкції [PERSON] сумлінно та уважно виконувала свої обов`язки, за які систематично звітувала Генеральному директору КУ «Одеське ОБСМЕ». Перебуваючи на посаді судового експерта неодноразово отримувала грамоти за сумлінну працю. Має повагу та довіру колективу КУ «Одеське ОБСМЕ». 03.01.2023 року розпорядженням голови Одеської обласної ради Діденка Григорія Віталійовича № 02/2023-ОР призначено проведення службового розслідування стосовно Генерального директора КУ «Одеське ОБСМЕ» Папіж Т.М. Пунктом 1 вказаного розпорядження визначено, що проведення службового розслідування призначено «З метою з`ясування фактів неналежного виконання [PERSON] службових обов`язків та перевищення своїх повноважень, що могло призвести до заподіяння значної матеріальної чи моральної шкоди громадянам та даній установі, щодо фактів викладених у листах Відділу сприяння та допомоги соціально-незахищеним людям ВГО «Українська служба порятунку» в Одеській області від 30 грудня 2022 року № 195-004120 та Одеської обласної військової адміністрації від 02 січня 2023 року № 1/01-35/43/2-23. Пунктом 4 вказаного розпорядження відсторонено [PERSON] від здійснення повноважень на посаді генерального директора Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» з 04 січня 2023 року на час проведення службового розслідування. Пунктом 5 вказаного розпорядження покладено виконання обов`язків генерального директора Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» на заступника генерального директора з адміністративно-господарських, будівельних питань Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Пастернака Ігоря Олеговича з 04 січня 2023 року на час проведення службового розслідування. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, одразу після призначення на посаду з боку [PERSON] , який виконує обов`язки генерального директора Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», у відношенні [PERSON] почалися створюватися умови, які позивачка оцінює як тиск та мобінг (цькування), з метою її звільнення. Так, близько 15 год. 40 хв. 06.01.2023 р., на очах значної кількості свідків, [PERSON] позивачці було вручено наказ КУ «Одеське ОБСМЕ» від 06.01.2023 р. № 130-01 «Про організацію роботи КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» на період проведення службового розслідування та роботи робочої групи», відповідно до якого: з 06.01.2023 р. робоче місце для членів комісії та членів робочої групи з перевірки Установи визначено у кабінеті позивачки за адресою: [ADDRESS] . При цьому, у вказаному наказі також визначено, що робоче місце позивачки переноситься в кабінет № 5 за адресою: [ADDRESS] . 10.01.2023 р. виконуючий обов`язки генерального директора КУ «Одеське ОБСМЕ» [PERSON] прямо запропонував позивачці звільнитися з займаної посади заступника генерального директора з експертної роботи Установи за власним бажанням. У відповідь на визначену пропозицію, позивачка подала доповідну записку на адресу виконуючого обов`язки генерального директора КУ «Одеське ОБСМЕ» [PERSON] про відмову звільнятися за власним бажанням. Буквально через декілька годин після цієї розмови, до відома позивачки було доведено наказ КУ «Одеське ОБСМЕ» від 10.01.2023 р. «Про забезпечення діяльності КУ «Одеське обласне бюро СМЕ» на період проведення службового розслідування робочою комісією Одеської обл. ради», за підписом виконуючого обов`язки генерального директора Установи Пастернака І.О., відповідно до якого, з метою начебто об`єктивності проведення службового розслідування стосовно генерального директора КУ «Одеське ОБСМЕ» [PERSON] , унеможливлення впливу на хід його проведення з боку заступника генерального директора з експертної роботи Ганни Калити, а також задля з`ясування правових підстав щодо виконання позивачем функціональних обов`язків, - [PERSON] відсторонено від виконання обов`язків заступника генерального директора з експертної роботи КУ «Одеське ОБСМЕ». Позивач зазначає, що працівник не може бути підданий відстороненню за відсутності конкретних звинувачень у невиконанні своїх трудових обов`язків. Претензії до працівника повинні бути пред`явлені відносно невиконання конкретного обов`язку з посиланням на чинні нормативно-правові акти, якими покладається виконання таких обов`язків та завдань. У ч. 2 ст. 16 ЦК визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди тощо. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст. 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Стаття 237-1 КЗпП України містить перелік юридичних фактів, які можуть бути підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. Враховуючи зазначене, позивачка також просила стягнути на свою користь моральну шкоду у розмірі 13400 гривень. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 січня 2023 року суддею прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с. 39,40). Відповідачу надано строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. Представник позивача адвокат Левіт В. С. надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позові. (а.с. 108). Представник позивача т.в.о. генерального директора КУ «ООБСМЕ» Домненко Олексій також надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 107). За час розгляду справи (30 червня 2023 року) на адресу суду від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву в котрому відповідач просив відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог по цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово- медичної експертизи» про визнання незаконним та скасування наказу та стягнення моральної шкоди. Відзив обґрунтований тим, що підставою для видання наказу про проведення службового розслідування та відсторонення від роботи заступника генерального директора з експертної роботи [PERSON] стало розпорядження Одеської обласної ради від 03 січня 2023 року №02/2023-ор «Про проведення службового розслідування стосовно генерального директора КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» [PERSON] та унеможливлення впливу на хід його проведенням з боку заступника генерального директора з експертної роботи [PERSON] . Після видання зазначеного наказу почалась перевірка роботи [PERSON] на посаді заступника генерального директора з експертної роботи та почали виявлятися факти неналежного виконання нею посадових обов`язків. В подальшому, як вбачається з доповідних записок в.о. заступника генерального директора з експертної роботи М.Нана від 08 та 09.02.2023 року, а потім і результатів службового розслідування (акт від 20.02.2023 року), яким були виявлені факти зловживання службовим становищем як з боку в.о. генерального директора [PERSON] так і заступника генерального директора з експертної роботи Каліти Г. За результатами службового розслідування було рекомендовано керівництву установи направити матеріали слідчим органам для перевірки та надання правової оцінки діям [PERSON] та [PERSON] . Одночасно комісією, утвореною розпорядженням Одеської обласної ради, проводилась перевірка діяльності [PERSON] на посаді в.о. генерального директора КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». Результатом роботи зазначеної комісії стало рішення Одеської обласної ради №507-VIII від 03 березня 2023 року про звільнення [PERSON] з посади генерального директора комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» в зв`язку з втратою довіри до неї. Значним чином причиною такого рішення стали і упущення в роботі її заступника по експертній роботі [PERSON] . Третя особа в судове засідання не прибула про розгляд справи обізнана належним чином, причин неявки суду не сповістила та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності третьої особи. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1. ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1. ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що наказом Генерального директора КУ «Одеське ОБСМЕ» № 159-Л від 01.07.2022 [PERSON] переведено на посаду заступника генерального директора - начальника з експертної роботи, лікаря судово-медичного експерта на 1,0 ставку, як основного працівника з 04.07.2022 року з посадовим окладом 13168,00 грн., встановивши надбавку у розмірі 25% від посадового окладу за роботу зі шкідливими речовинами. (а.с. 15). Наказом КУ «Одеське ОБСМЕ» від 10.01.2023 р. № 4-агп «Про забезпечення діяльності КУ «Одеське обласне бюро СМЕ» на період проведення службового розслідування робочою комісією Одеської обл. ради» відсторонено [PERSON] від виконання обов`язків заступника Генерального директора з експертної роботи КУ «ООБСМЕ». (а.с. 31). Підставою для видання наказу про проведення службового розслідування та відсторонення від роботи заступника генерального директора з експертної роботи [PERSON] стало розпорядження Одеської обласної ради від 03 січня 2023 року №02/2023-ор «Про проведення службового розслідування стосовно генерального директора КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» [PERSON] та унеможливлення впливу на хід його проведенням з боку заступника генерального директора з експертної роботи [PERSON] . Після видання зазначеного наказу почалась перевірка роботи [PERSON] на посаді заступника генерального директора з експертної роботи та почали виявлятися факти неналежного виконання нею посадових обов`язків. В подальшому, як вбачається з доповідних записок в.о. заступника генерального директора з експертної роботи М.Нана від 08 та 09.02.2023 року, а потім і результатів службового розслідування (акт від 20.02.2023 року), яким були виявлені факти зловживання службовим становищем як з боку в.о. генерального директора [PERSON] так і заступника генерального директора з експертної роботи Каліти Г. За результатами службового розслідування було рекомендовано керівництву установи направити матеріали слідчим органам для перевірки та надання правової оцінки діям [PERSON] та [PERSON] (а.с. 76-81). Одночасно комісією, утвореною розпорядженням Одеської обласної ради, проводилась перевірка діяльності [PERSON] на посаді в.о. генерального директора КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». Результатом роботи зазначеної комісії стало рішення Одеської обласної ради №507-VIII від 03 березня 2023 року про звільнення [PERSON] з посади генерального директора комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» в зв`язку з втратою довіри до неї. Значним чином причиною такого рішення стали і упущення в роботі її заступника по експертній роботі [PERSON] (а.с. 103). Відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Ст. 141 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України. Згідно ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Однак в данному випадку має місце не відсторонення від роботи, а відстороненням від посади, в наказі про відсторонення зазначено «від виконання обов`язків заступника генерального директора з експертної роботи КУ «ООБСМЕ». Процедура відсторонення посадових осіб від виконання обов`язків по посаді передбачена Порядком проведенням службового розслідування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року №950, згідно з пунктом 6 якого службове розслідування проводиться із відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідуваня, від здійснення повноважень на посаді. Рішення про відсторонення приймає відповідно суб`єкт призначення або керівник органу. Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. У ч. 2 ст. 16 ЦК визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди тощо. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст. 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Стаття 237-1 КЗпП України містить перелік юридичних фактів, які можуть бути підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. За змістом указаного положення, підставою для відшкодування моральної шкоди згідно зі ст. 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 N 4 (із відповідними змінами) судам роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя та здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації за моральну шкоду як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст. 3,4, 11,31 ЦПК України). КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи винятків для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст. 237-1 КЗпП України передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, зокрема повернення вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачем було незаконно видано наказ 10.01.2023 та незаконно відсторонено позивачку від посади. Не надано доказів внаслідок яких дій відповідача позивачка зазнала душевних страждань. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В свою чергу, у ході розгляду даної справи позивачем, у порядку статті 81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а також не було обґрунтовано наявність передбачених статтею 82 ЦПК України обставин, які б зумовлювали звільнення від доказування наявності наведених ним обставин. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги залишені без задоволення за недоведеністю та необґрунтованістю, понесені судові витрати позивача у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу суд залишає за позивачем [PERSON] .

Outcome: dismissed