Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

28.04.2023 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. У позові зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка була власником двокімнатної квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті матері є вона та її рідний брат відповідач по справі - [PERSON] . Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з підстав відсутності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про зареєстроване право власності на спадкове майно. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.05.2023 року відкрито загальне позовне провадження по цивільній справі, призначено підготовче судове засідання та витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] . Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2023 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду. У вищевказане судове засідання сторони або їх представники не з`явилися, були проінформовані належним чином. У судове засідання, призначене на 01.08.2023 року сторони повторно не з`явилися. Представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою право власності на квартиру в порядку спадкування. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, викликався належним чином шляхом направлення судових повісток Укрпоштою, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне: [INFO] , у віці 58 років, померла [PERSON] , про що 10.02.2021 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зроблено відповідний актовий запис №196 (копія свідоцтва про смерть додається). Причиною смерті [PERSON] зазначено «гостру коронарну смерть». [PERSON] була членом Житлово-будівельного кооперативу «Запоріжсталь-30» і 01.01.1994 року, внаслідок повної виплати паю, вона стала власником двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею: 52,38к в.м. та житловою: 30,3 кв.м. Право власності на квартиру було зареєстроване в ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації на підставі довідки ЖБК «Запоріжсталь - 30» від 10.02.1994 року, що відповідало чинному на той момент законодавству щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача (прізвище при народженні « [PERSON] »), з якого вбачається, що її матір`ю є [PERSON] ; витягом з державного реєстру актів цивільного стану, яким підтверджується, що [PERSON] 08.02.2012 року уклала шлюб та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », свідоцтвом про розірвання вищевказаного шлюбу, свідоцтвом про шлюб від 13.07.20018 року, яким підтверджується зміна прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи №129/2021 від 22.06.2021 року, копія якої була витребувана у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чернявського В.В., вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до того ж була зареєстрована разом з матір`ю на момент її смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки батько позивача та відповідача [PERSON] помер [INFO] , а брат - [PERSON] , був зареєстрований за іншою адресою, проте подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Більше ніхто до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися. \~ \~ \~ \~Таким чином [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В даному випадку матеріалами спадкової справи підтверджено відсутність заповіту, тож спадкування здійснюється за законом. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивач виконала вказаний обов`язок і 12 серпня 2021 року звернулася до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановою нотаріуса від 12.08.2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з підстав відсутності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про зареєстроване право власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку належним способом порушеного права є пред`явлення вимоги про визнання за позивачем права власності на квартиру, оскільки реєстрація права власності в БТІ відповідала діючому на той час законодавству. Факт реєстрації права власності в БТІ підтверджується довідкою про виплату паю та реєстраційним посвідченням, копія якого міститься в матеріалах справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає правильним обраний спосіб захисту визнання права власності за спадкоємцем на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] .

Outcome: approved