Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецький Володимир Володимирович про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] , зокрема у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Яка належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 1996 року виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому. Інша 1/3 частина вказаної квартири належить [PERSON] , який є батьком спадкодавця [PERSON] . [PERSON] помер, що підтверджується відповіддю з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси від 23.02.2023 року. Та 1/3 частина вказаної квартири належить [PERSON] , наскільки мені відомо то вона є матір`ю спадкодавця [PERSON] . На день смерті [PERSON] померлий [INFO] був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] один, що підтверджується відповіддю з управління з питань державної реєстрації Черкаської державної реєстрації Черкаської міської ради від 06.04.2022 року. 27 листопада 2017 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Олексієнко К.П., зареєстрований в реєстрі за №1-2378, згідно якого робить розпорядження наступного змісту: «Все належне мені майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те. що ще буде належати мені, а також належні мені майнові права та мої обов`язки заповідаю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] , в рівних частках кожній. Як вбачається з свідоцтва про шлюб виданого 17 червня 2021 року відділом ДРАЦ у місті Черкаси то [PERSON] 30 червня 1990 року після укладення шлюбу стала носити прізвище - [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк, позивач звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецького В.В. з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Дані обставини підтверджуються Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 22 березня 2022 року, відповідно до якого 22 березня 2022 року зареєстрована спадкова справа за №12/2022 після [PERSON] , який помер [INFO] . Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала також моя рідна сестра [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що в усній розмові з нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В., нотаріус повідомив, що наразі видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо, з огляду на те, що заповіт від 27 листопада 2017 року складений на моє ім`я, але в заповіті вказаний мій рік народження - [INFO], а згідно паспорту громадянина України позивач народилася 1990 року. Отож, оскільки заповіт складено на користь [PERSON] , [INFO] , а позивач народилася [INFO] , а саме не збігається рік народження , то нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , та роз`яснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, позивач [PERSON] , змушена звернутися до суду з даною позовною заявою з метою захисту своїх порушених прав на оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . На думку позивача, помилку щодо мого року народження [PERSON] допустив , оскільки позивач не є кровною родичкою [PERSON] , і він дату та місяць знав точно, оскільки він не одноразово святкував день народження позивача, а от в році народження зробив помилку. [PERSON] проживав разом з матір`ю позивача в цивільному шлюбі, і її та сестру позивача - [PERSON] сприймав як рідних, оскільки своїх дітей в нього не було, тому враховуючи дружні відносини між ними і прийняв рішення скласти заповіт на ім`я позивача та на ім`я сестри позивача - [PERSON] . Таким чином, позивач просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що у тексті заповіту, від 27 листопада 2017 року складеного [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Олексієнко К.П., зареєстрований в реєстрі за №1- 2378, згідно якого робить розпорядження наступного змісту: «Все належне мені майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати мені, а також належні мені майнові права та мої обов`язки заповідаю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожній», особи на користь яких складено заповіт мають такі дані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Хмельницька Л.М. не з`явилися. До суду адвокат Хмельницька Л.М. подала заяву від 27.07.2023 року, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглядати дану справу без її участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась. 26.07.2023 року через підсистему Електронний суд подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги заявлені сестрою [PERSON] визнає, не заперечує щодо їх задоволення, а також просить розглядати справу без її участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час розгляду справи, про поважність причин неявки суду не повідомила. У судове засідання третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецький Володимир Володимирович не з`явився, будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час розгляду справи. До суду надійшла заява від 25.07.2023 року, в якій нотаріус просив проводити розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується даними паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 7110. Дані відомості підтверджуються також Свідоцтвом про народження [PERSON] Серії [NUMBER] від 03.08.1990 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 17.06.2021 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 17.06.2021 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №877. Прізвище після державної реєстрації чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 19.01.2022 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Черкаси), актовий запис №4099. Відповідно до відповіді Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 06.04.2022 №4855-01-10 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] станом на [INFO] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Згідно із Свідоцтвом про право власності на житло від 05.03.1996 року №130, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] було складено заповіт від 27.11.2017 року, який зареєстровано в реєстрі за №1-2378, відповідно до якого вказано: «Все належне мені майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати мені, а також належні мені майнові права та мої обов`язки заповідаю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожній». [PERSON] , [INFO] , звернулась 22.03.2022 року із заявою №20 про прийняття спадщини за заповітом, який складений її батьком [PERSON] та посвідчений державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Олексієнко К.П. 27.11.2017 року в реєстрі за №1-2378. [PERSON] , [INFO] , звернулась 22.03.2022 року із заявою №21 про відмову від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Олексієнко К.П. 27.11.2017 року в реєстрі за №1-2378 на користь [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.03.2022 №68724141 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В. зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за № [NUMBER] , номер у нотаріуса 12/2022. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01 січня 2012 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. В ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Статтею 1248 ЦК України визначено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а тому, суд вважає, що дійсно при оформленні документів, а саме заповіту, який посвідчений державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Олексієнко К.П. 27.11.2017 року в реєстрі за №1-2378, було допущено помилку у даті народження позивача [PERSON] , а саме « [INFO] », замість вірного « [INFO] », тому доводи поданого до суду позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є такими, що підлягають до задоволення, а саме, необхідно встановити факт належності заповіту який посвідчений державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Олексієнко К.П. 27.11.2017 року в реєстрі за №1-2378 в частині Встановлення судом даного факту належності правовстановлюючого документу, в даному випадку, необхідно з метою подальшої можливості реалізації позивачем [PERSON] свого права на відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] . На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, - факту належності правовстановлюючого документу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved