Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказав, що 16 червня 2017 року за рішенням Сквирського районного суду Київської області, що набрало законної сили 31 липня 2017 року [PERSON] , було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції [PERSON] звернувся до апеляційного суду, однак суд відмовив в задоволенні апеляційної скарги. Весь цей час позивач мав стійке бажання спілкуватися з донькою та брати участь в її житті, однак колишня дружина та її рідні не дозволяли йому бачитися з донькою, його було заблоковано в усіх меседжах, а на його бажання побачити доньку, позивачу погрожували фізичною розправою. Таким чином, [PERSON] вже тривалий час позбавлений можливості побачитися з донькою чи хоча б привітати її з Днем народження. Це завдає йому моральних страждань. На даний час [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано 07 вересня 2019 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1724. Позивач вказує, що в даний час радикально змінилися умови його життя. Він веде добропорядний спосіб життя. Має постійне місце проживання. Має можливість і бажання виконувати всі батьківські обов`язки. [PERSON] працює на двох роботах, від початку збройної агресії вступив до лав Збройних Сил України та станом на день подання цієї заяви проходить службу у військовій частині [NUMBER] , захищаючи цілісність та суверенітет держави. З 03.10.2019 року по теперішній час працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Наш продукт плюс» на посаді представника торговельного в мережах, де отримує заробітну плату, розмір якої зазначено в довідці про доходи від 15.08.2022 року №65. Крім того, з 06.10.2021 року за сумісництвом працює продавцем консультантом в ТОВ «Сільпо-Фуд», магазин №14 в місті Києві, вул. Григоренка, 23, де отримує заробітну плату близько 10 726,43 грн./місяць, що підтверджується Довідкою про доходи від 10.08.2022 року №003687/СФ. З квітня 2022 року позивач проходить службу в Збройних Силах України стрільцем відділення охорони роти охорони взводу охорони, військової частини [NUMBER] де також отримує заробітну плату у розмірі близько 14 999,15 грн/місяць, що підтверджується Довідкою про доходи Військової частини [NUMBER] від 12.08.2022 року №67. Дружина позивача, [PERSON] , теж працює у ТОВ «Велмарт» старшим касиром, а також не заперечує проти поновлення [PERSON] у батьківських правах і зобов`язується надавати доньці [PERSON] належні піклування і утримання. Позивач [PERSON] бажає і має можливість приймати участь в житті доньки [PERSON] , піклуватися про її фізичний та духовний розвиток, утримувати її матеріально, а також сприяти її розвитку та гарному вихованню. Спиртні напої та наркотичні засоби позивач [PERSON] не вживає, що підтверджується Довідкою № 464410 від 17.08.2022 року, виданою Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія». Позитивно характеризується за місцем роботи та проходження служби, що підтверджується Характеристикою ТОВ «НАШ Продукт Плюс» від 15.08.2022 року, Характеристикою ТОВ «Сільпо-Фуд» від 11.08.2022 року, Службовою характеристикою Військової частини [NUMBER] від 01 листопада 2022 року. Через відсутність зв`язку з колишньою дружиною та її небажання спілкуватися з позивачем, позивач не мав фізичної можливості сплачувати аліменти, оскільки йому не відомо було жодних рахунків, які належали б відповідачці [PERSON] , у зв`язку з чим лише 30 червня 2022 року [PERSON] звернулася з виконавчим листом №376/2514/16, виданим Сквирським районним судом Київської області від 16.06.2017 року до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявою про його примусове виконання. У зв`язку з чим сума заборгованості за аліментами станом на сьогодні є занадто великою для позивача, та він не може одним платежем погасити її. Позивач розуміє важливість належного утримання своєї доньки та вказує, що обов`язково виплатить всю заборгованість, що виникла з незалежних від нього причин. Копія постанови провідкриття виконавчого провадження ВП 69313113 від 30.06.2022 року. Зважаючи на те, що з моменту позбавлення [PERSON] батьківських прав, останній кардинально змінив свою поведінку, переоцінив її та зробив відповідні висновки, а також з огляду на те, що на сьогоднішній день відпали підстави, які були причиною позбавлення його батьківських прав, вважає, що існують всі підстави для поновлення його у батьківських правах, що також відповідає інтересам дитини. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: Відновити йому - [PERSON] , [INFO] , батьківські права щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні та участі у вихованні доньки - [PERSON] ; Визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні із донькою, встановивши графік побачень двічі на тиждень у вихідні дні (субота, неділя) без присутності матері дитини за місцем її проживання чи проживання батька, у період зимових канікул дитини (не менше ніж два тижні) та у період літніх канікул дитини (не менше ніж один календарний місяць); Судовий збір, сплачений позивачем в розмірі 1984 грн. 80 коп., стягнути з відповідача на користь позивача. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надіслав до канцелярії суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі (а.с.40). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а. с. 41). Представник третьої особи органу опіки та піклування Сквирської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а. с. 31), причини неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 16 червня 2017 року рішенням Сквирського районного суду Київської області, яке набрало законної сили 31 липня 2017 року [PERSON] , було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с.10-12). Таким чином, [PERSON] вже тривалий час позбавлений можливості побачитися з донькою чи хоча б привітати її з Днем народження. Це завдає йому моральних страждань. На даний час [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано 07 вересня 2019 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1724, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.9). У позивача в даний час радикально змінилися умови його життя, він веде добропорядний спосіб життя, має постійне місце проживання. Має можливість і бажання виконувати всі батьківські обов`язки. [PERSON] працює на двох роботах, від початку збройної агресії вступив до лав Збройних Сил України та станом на день подання цієї заяви проходить службу у військовій частині [NUMBER] , захищаючи цілісність та суверенітет держави. З 03.10.2019 року по теперішній час позивач працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Наш продукт плюс» на посаді представника торговельного в мережах, де отримує заробітну плату, розмір якої зазначено в довідці про доходи від 15.08.2022 року №65 (а.с.15). Крім того, з 06.10.2021 року за сумісництвом позивач працює продавцем консультантом в ТОВ «Сільпо-Фуд», магазин №14 в місті Києві, вул. Григоренка, 23, де отримує заробітну плату близько 10 726,43 грн./місяць, що підтверджується копією Довідки про доходи від 10.08.2022 року №003687/СФ (а.с.14). З квітня 2022 року позивач проходить службу в Збройних Силах України стрільцем відділення охорони роти охорони взводу охорони, військової частини [NUMBER] де також отримує заробітну плату у розмірі близько 14 999,15 грн/місяць, що підтверджується копією Довідки про доходи Військової частини [NUMBER] від 12.08.2022 року №67 (а.с.13). Дружина позивача, [PERSON] , також працює у ТОВ «Велмарт» старшим касиром, а також не заперечує проти поновлення [PERSON] у батьківських правах і зобов`язується надавати доньці [PERSON] належні піклування і утримання. Позивач [PERSON] бажає і має можливість приймати участь в житті доньки [PERSON] , піклуватися про її фізичний та духовний розвиток, утримувати її матеріально, а також сприяти її розвитку та гарному вихованню. Спиртні напої та наркотичні засоби позивач [PERSON] не вживає, що підтверджується копією Довідки № 464410 від 17.08.2022 року, виданою Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія» (а.с.16). Позитивно характеризується за місцем роботи та проходження служби, що підтверджується Характеристикою ТОВ «НАШ Продукт Плюс» від 15.08.2022 року (а.с.17), Характеристикою ТОВ «Сільпо-Фуд» від 11.08.2022 року (а.с.18), Службовою характеристикою Військової частини [NUMBER] від 01 листопада 2022 року (а.с.19). Через відсутність зв`язку з колишньою дружиною, позивач не мав фізичної можливості сплачувати аліменти, оскільки йому не відомо було жодних рахунків, які належали б відповідачці [PERSON] , у зв`язку з чим лише 30 червня 2022 року [PERSON] звернулася з виконавчим листом №376/2514/16, виданим Сквирським районним судом Київської області від 16.06.2017 року до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявою про його примусове виконання (а.с.22). У зв`язку з чим сума заборгованості за аліментами станом на сьогодні є занадто великою для позивача, та він не може одним платежем погасити її. Позивач розуміє важливість належного утримання своєї доньки та вказує, що обов`язково виплатить всю заборгованість, що виникла з незалежних від нього причин. Копія постанови провідкриття виконавчого провадження ВП 69313113 від 30.06.2022 року. Зважаючи на те, що з моменту позбавлення [PERSON] батьківських прав, останній кардинально змінив свою поведінку, переоцінив її та зробив відповідні висновки, а також з огляду на те, що на сьогоднішній день відпали підстави, які були причиною позбавлення його батьківських прав, вважає, що існують всі підстави для поновлення його у батьківських правах, що також відповідає інтересам дитини. Частиною 1 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3передбачено, що статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до з позовом про їх поновлення, розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. За змістом ч. 4 ст. 169 СК України поновлення в батьківських правах можливе лише за умови, що батьки істотно змінили в кращий бік поведінку, спосіб життя і (або) ставлення до виховання дитини. Зміни в способі життя батьків, їхнє ставлення до дитини не можуть відбутися швидко, для цього необхідний значний період часу. При цьому, недостатньо одних намірів батьків змінити свою поведінку, необхідно, щоб їх спосіб життя дійсно змінився настільки, що ніяких небезпек і загроз життю і здоров`ю дитини більше не буде, а батьки в змозі належним чином виховувати дитину і захищати її права і інтереси. Відповідно до правової позиці викладеної в Постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року по справі № 459/3411/17, провадження № 61-10531св21 при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Судом встановлено істотну зміну поведінки позивача в кращу сторону, виправлення способу життя, встановлено відсутність обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, прагнення позивача до виховання дочки, суд вважає позовна вимога, щодо поновлення [PERSON] в батьківських правах відносно його доньки [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в інших вимогах позивачу необхідно відмовити з наступних підстав. Суд констатує факт, що позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що відповідачка [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою та у її вихованні. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Відтак, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент, наведений позивачем, а також представлені докази, констатує той факт, що позивачем не доведено факту вчинення відповідачем перешкод у спілкуванні позивача з дочкою та у її вихованні. Оскільки судом не встановлено вчинення [PERSON] перешкод [PERSON] у вихованні та в спілкуванні з дочкою, тобто порушення його права на участь у вихованні та в спілкуванні з дочкою, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання [PERSON] не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] ; Визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні із донькою, встановивши графік побачень двічі на тиждень у вихідні дні (субота, неділя) без присутності матері дитини за місцем її проживання чи проживання батька, у період зимових канікул дитини (не менше ніж два тижні) та у період літніх канікул дитині (не менше ніж один календарний місяць). Щодо визначення способів участі у спілкуванні та вихованні та графіку побачень з дочкою, то суд зазначає наступне. Згідно із п.п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до статті 18 цієї Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм міжнародного права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною та встановлення графіка зустрічей з дитиною, у зв`язку з їх недоведеністю. З урахуванням того, що позивачем не доведено позовних вимог належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, судом не встановлено фактів вчинення відповідачем перешкод позивачу у вихованні та спілкуванні з дочкою, батько не позбавлений можливості необмеженого спілкування з дитиною за допомогою відеозв`язку у тих умовах, які склалися між сторонами у цей час в умовах воєнного стану в Україні, відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі, оскільки визначений позивачем спосіб спілкування та участі у вихованні дитини не відповідатиме інтересам дитини. Судом, також встановлено істотну зміну поведінки позивача в кращу сторону, виправлення способу життя, встановлено відсутність обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, прагнення позивача до виховання дочки, суд вважає позовна вимога, щодо поновлення [PERSON] в батьківських правах відносно його доньки [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. В частині стягнення з відповідачки на користь позивача суми судового збору, суд звертає увагу, що позивач від цієї вимоги відмовився, що підтверджується його письмо вою заявою (а. с. 42). На підставі викладеного та

Outcome: partial