Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 16.10.2020 року у розмірі 41693,63 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн., зазначаючи, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 16.10.2020 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 15000,00 грн., який 25.08.2021 року було збільшено до 25000,00 грн. та 14.12.2021 було збільшено до 35000,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 14.02.2023 року складає 41693,63 грн., з яких: 35566,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6127,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Сторони належним чином повідомлені про розгляд даної справи в суді. Представник позивача надав суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у встановлений ухвалою суду строк, відзиву на позовну заяву не подала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.10.2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в ПриватБанку, згідно з якою позичальник отримав кредитну картку. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вимог Банк надав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. Договір з «ПриватБанком» є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку». Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника, відповідач підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписався клієнт в заяві. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачу кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] від 16.10.2020 року з терміном дії до 09/24 із встановленим кредитним лімітом 15000,00 грн., збільшивши в подальшому кредитний ліміт до 25000,00 грн., а потім до 35000,00 грн. та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. Відповідач користувався коштами банку і добровільно в повному обсязі такі кошти не повернув та має заборгованість перед банком. Згідно розрахунку заборгованості, доданого до матеріалів справи, відповідач станом на 14.02.2023 року має заборгованість у загальному розмірі 41693,63 грн., з яких: 35566,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6127,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Таким чином, із наданих документів встановлено, що відповідач не виконував належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за договором від 16.10.2020 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка включає в себе: 35566,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 6127,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved