Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

06.06.2023р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, який мотивує тим, що з відповідачем вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06.11.2013р. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після припинення шлюбних відносин мешкають з нею. З 2019 року вони з відповідачем припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, почуття любові та поваги минули. На даний час спільне господарство не ведуть. На примирення не згодна, вважає, що родина розпалась остаточно. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 08.06.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 12.06.2023р. від відповідача [PERSON] на електронну адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог, просить справу розгляди без його участі. Суд не приймає вказану заяву до уваги, оскільки відповідач [PERSON] повідомлявся про часта місце судового розгляду справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, засоби зв`язку в позовній заяві не зазначені, заява [PERSON] про визнання позову є фотокопією друкованого документа з особистим підписом та надійшла з електронної пошти позивачки « [PERSON] [INFO] », електронним цифровим підписом відповідача не засвідчена. Вказані обставини викликають у суду обґрунтовані сумніви щодо достовірності заяви відповідача про визнання позову. Повторно відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідача на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.11.2013р. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис №17. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після припинення шлюбних відносин мешкають з матір`ю - позивачкою у справі. З 2019 року сторони припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, почуття любові та поваги минули, примирення між ними не відбулося. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, з 2019 року разом не мешкають, на теперішній час подружні стосунки припинені. При цьому, звернення позивачки до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність її вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням принципу його добровільності, закріпленого в ст.24 СК України, є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи. У зв`язку з цим суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення. При таких обставинах шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved