Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Заявникзвернувся до суду із заявою в який просив встановити факт, що [PERSON] проживала постійно спільно однією сім`єю з [PERSON] з 09 вересня 2010 року по день її смерті, тобто по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Свою заяву мотивує тим, що [INFO] у віці 84 роки помер його дід [PERSON] , який проживав разом із заявником за вказаною адресою. Після смерті діда відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,40 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку дід успадкував після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Із 09 вересня 2010 року і по день смерті [PERSON] та [PERSON] спільно та разом проживали однією сім`єю. За життя, 08 вересня 2015 року дід склав заповіт, згідно із яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і усе те, на що за законом матиме право заповів заявнику, з умовою постійного проживання (до дня смерті) громадянки [PERSON] в житловому будинку. Заявник звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за законом, проте йому було відмовлено по причині недоведеності факту постійного спільного проживання померлих спадкодавців протягом останніх п`ять років до дня смерті. Причиною цього слугувало те, що [PERSON] та [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу, проте своє спільне проживання вони розпочали із вересня 2010 року у літньому віці, тому необхідності в реєстрації шлюбу не було. За життя вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом утримували будинок у якому проживали та визнавали себе за подружжя. Проживали та були зареєстровані за однією адресою, складаючи заповіт дід потурбувався про співмешканку та її майбутнє, після його смерті. Ухвалою суду\~від 25\~травня 2023року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, в подальшому просили розглядати справу за їх відсутності. Заінтересована особа - Новоушицька селищна рада Хмельницької області надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника та визнання заяви. Суд, заслухавши заявника та його представника, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини. [PERSON] померла [INFO] (а.с.15). [INFO] помер [PERSON] (а.с.10). На день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована у домоволодінні за адресою [ADDRESS] , де окрім неї були зареєстровані [PERSON] та заявник (а.с.17). У домоволодінні за адресою [ADDRESS] , [PERSON] була зареєстрована із 09 вересня 2010 року по день смерті [INFO] (а.с.18). [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,40 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку ХМ № 586610 від 17 січня 2006 року (а.с.12-14). На день смерті [INFO] [PERSON] проживав і був зареєстрований у належному йому домоволодінні за адресою [ADDRESS] , разом із заявником (а.с.16). Згідно із копією заповіту від 08 вересня 2015 року [PERSON] , усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів у власність [PERSON] , з умовою постійного проживання (до дня смерті) громадянки [PERSON] , [INFO] , в житловому будинку (а.с.11). Заявнику, як спадкоємцю за заповітом, відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на майно, у зв`язку з тим, що він не може довести факт проживання однією сім`єю [PERSON] , який помер [INFO] з [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.19). Із матеріалів спадкової справи № 404/2021 заведеної після смерті [PERSON] видно, що заявник отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса від 30 травня 2023 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. [PERSON] та [PERSON] 15 травня 1961 року уклали шлюб (а.с.56). [PERSON] померла [INFO] (а.с.65). 23 листопада 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с.57). [INFO] [PERSON] помер (а.с.84). Після смерті [PERSON] та [PERSON] допомогу на поховання виплачена заявнику (а.с.72). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили те, що [PERSON] проживала постійно спільно однією сім`єю з [PERSON] з 09 вересня 2010 року по день її смерті, тобто по [INFO] за адресою: [ADDRESS] де вели спільне господарство, одне одного вважали подружжям. Нормами статей 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1264\~ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Визнання факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оцінивши усі докази справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт спільного проживання [PERSON] \~та [PERSON] однією сім`єю, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Outcome: approved