Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК", через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 14.05.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано: Заяву №4883857947 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР»; Паспорт кредиту від TOB «ФК «ЦФР» № 3857947, що разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять Кредитний договір №4883857947 (п.2 Заяви №4883857947 від 14.05.2019); Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до умов Кредитного договору №4883857947 від 14.05.2019 позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 521 671, 95 гривень; строк користування - 36 місяців; річні проценти - 11.99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,60 % від суми кредиту. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. В подальшому, 14.05.2019 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №4883857947 між ТОВ «ФК «ЦФР» (кредитор) та [PERSON] (поручитель) укладено договір Поруки №4883857947-П. 20.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (клієнт) та АТ «ТАСКОМБАНК» (фактор) укладено Договір факторингу №200921. Відповідно до умов вищезазначеного Договору, позивач є новим кредитором [PERSON] за №4883857947 від 14.05.2019. Утім, станом на 07.09.2022 заборгованість позичальника за кредитним договором становить 644 325 (шістсот сорок чотири тисячі триста двадцять п`ять) гривень 14 копійок, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) становить 298 394,93 грн; заборгованість по простроченим процентам (в т.ч. прострочена) - 54 216,70 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 291 713,51 грн. Таким чином, позичальником було грубо порушено умови кредитного договору №4883857947 від 14.05.2019, а також норми чинного законодавства. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 22.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. 15.12.2022 відповідач [PERSON] на адресу суду надіслала заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та просила суд здійснити перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. В подальшому, 21.12.2022 відповідач [PERSON] подала до суду відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки вважає, що стягнення простроченої суми заборгованості за тілом кредиту та процентами є необґрунтованим, а також зазначає, що таке нарахування простроченого тіла кредиту є протиправним та жодним чином не підкріплене правовими нормами, оскільки ні нормами законодавства України, ні у Заяві про приєднання до умов отримання кредиту, ні у Паспорті кредиту, ні у Заяві на отримання кредиту не міститься жодних норм, які передбачали відповідні нарахування. Крім того, з даних розрахунків, що містяться у виписці з особового рахунку, взагалі не зрозуміло як дане нарахування заборгованості розраховується, за який період чи який розмір такого нарахування. У відзиві відповідач вказала, що законодавство України не передбачає жодної іншої сплати коштів за кредитним договором, окрім сплати процентів та, у випадку прострочення виконання зобов`язань, сплати неустойки (пені). Не міститься таких норм щодо відповідного нарахування і Кредитний договір. Єдиною мірою відповідальності відповідача [PERSON] за невиконання чи неналежне виконання Кредитного договору, передбаченою відповідним договором є стягнення пені та/чи неустойки. Дані нарахування простроченого тіла кредиту, які безпідставно нараховується позивачем, по своїй сутті не є ні неустойкою, ні пенею. Відповідач вважає, що сума непогашеного тіла кредиту складає 147 721 грн. 85 коп., що підтверджується Реєстром вимог, а також те, що ні законодавством України, ні Кредитним договором не передбачається жодного нарахування простроченої заборгованості за тілом кредиту, то позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі 298 394 грн. 93 коп., не підлягають задоволенню. Крім того, на думку відповідача [PERSON] не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченими процентами (річними) у сумі 54 216 грн. 70 коп., оскільки: нарахування прострочення за несплату процентів так само не передбачається жодними нормами Кредитного договору та нормами законодавства України; згідно з розрахунком заборгованості, який надано до позовної заяви, сума річних процентів обрахована за увесь період Кредитного договору із залишку тіла кредиту, що визначено на рівні 298 394 грн. 93 коп., в той час коли справжній розмір тіла кредиту складає 147 721 грн, 85 коп.; позивач нараховує річні відсотки за період з дати укладання Кредитного договору по 07.09.2022, в той час як період, за який позивач мав право обраховувати такі доценти, сплив 14.05.2022 (оскільки договір був укладений 14.05.2019 строком на 36 місяців). Таким чином, враховуючи вищевказане, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості за простроченими річними процентами у розмірі 54 216 грн. 79 коп. також на думку відповідача [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до умов Кредитного договору, за користування кредитними коштами позивач сплачує відсотки, а саме: щомісячні проценти - 2,60% (п.5 Паспорту кредиту); річні проценти - 11,99 % (п.5 Паспорту кредиту). В той самий час відповідно до п. 5 Паспорту кредиту реальна річна процента ставка складає 73,29%, що взагалі не узгоджується з жодними математичними правилами обрахунку. Таке зазначення у Кредитному договорі щомісячних відсотків та реальної процентної ставки за користування кредитом, ставить Відповідача-1 у невигідне становище в порівняні з Кредитодавцем, а також є порушенням принципу добросовісності а порушенням його прав як споживача. Зі змісту укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Відповідачем - 1 Кредитного договору вбачається, що позичальник крім повернення тіла кредиту та сплати процентів (річних, які складають 11,99%) мав сплачувати кредитодавцю так звані «щомісячні відсотки». Проте відповідно до розрахунків такі щомісячні відсотки складають 291 713 грн. 51 коп., що в свою чергу становить 197% від загальної суми тіла кредиту (147 721 грн. 85 коп.). Визначення у кредитному договорі таких щомісячних відсотків, що майже у двічі перевищує суму кредиту, є порушенням його права як споживача та є надмірним фінансовим тягарем. Відповідачі по справі не були повідомленні про укладання договору фактору між позивачем та ТОВ «ФК «ЦФР». Також у відзиві вказано, що позивачем до матеріалів позовної заяви не надано доказів ствердження повідомлення відповідачів про укладання відповідного договору факторингу. Враховуючи вищевказане, відповідач [PERSON] вважає, що ні в неї ні у відповідача [PERSON] не виникли зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором. В такому разі відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні. Понесені судові витрати просила суд покласти на позивача. 21.12.2022 відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", третя особа: [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору в частині (справа 136/1998/22, провадження 2/136/508/22). Ухвалою суду від 27.12.2022 прийнято зустрічну позовну заяву та здійснено перехід з розгляду спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засіданні по даній справі. 02.01.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими, не спростовують обставин та доказів, якими підтверджено правомірність вимог позивача, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В подальшому, 30.01.2023 до суду від представника позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву про визнання недійсним кредитного договору в частині, в якому представник просив суд відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви посилаючись на те, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] , підписуючи кредитний договір №4883857947 від 14.05.2019 був ознайомлений і обізнаний з умовами кредитного договору, а тому посилання останнього щодо порушення його прав як споживача є необґрунтованими та безпідставними. Ухвалою суду від 04.05.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явились, утім повідомлялись про розгляд справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення [PERSON] , [PERSON] та надсиланням повідомлення на електронну пошту Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК". До початку розгляду справи по суті 03.08.2023 та раніше 07.06.2023 на адресу суду надійшло клопотання від [PERSON] про розгляд справи без його участі. У позовній заяві Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" також вказано про розгляд справи без участі його представника. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 14.05.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано: Заяву №4883857947 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 8-9); Паспорт кредиту від TOB «ФК «ЦФР» № 3857947 (а.с. 10), що разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять Кредитний договір №4883857947 (п.2 Заяви №4883857947 від 14.05.2019); Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 13). Відповідно до умов Кредитного договору №4883857947 від 14.05.2019 позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 521 671, 95 гривень; строк користування - 36 місяців; річні проценти - 11.99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,60 % від суми кредиту. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту). Позичальник ознайомився з умовами Кредитного договору до його укладення і погодився з усіма його умовами, примірник Заяви і Паспорта отримав; умови отримання кредитів, погодився отримати шляхом роздрукування з веб-сайту. Позичальник зобов`язався виконувати Кредитний договір і регулярно ознайомлюватися з його змінами на веб-сайті (п. 2 Заяви №4883857947 від 14.05.2019). Позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування. Відповідно до п. 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (далі за текстом - Умови отримання кредитів) Позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. Відповідно до п. 5.2. Умов отримання кредитів пеня за прострочення грошових зобов`язань нараховується кожний день прострочення від суми прострочення та сплачується у порядку черговості погашення вимог, передбаченої цими умовами. У разі прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за Кредитним договором. Позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. що діяла у період за який сплачується пеня (п. 7 Паспорта кредиту). У разі тривалого прострочення Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, Позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення (понад 90 днів), сплачує неустойку у розмірі 350 грн. 00 коп. (п. 7 Паспорта кредиту). Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (п.4.), що підтверджується відповідною Випискою, отже Кредитодавець. свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. 14.05.2019 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №4883857947 між ТОВ «ФК «ЦФР» (Кредитор) та [PERSON] (Поручитель) укладено договір Поруки №4883857947-П (а.с. 14-15). Відповідно до п.1.1 Договору поруки, Поручитель поручається перед Кредитором Боржника за виконання Боржником своїх обов`язків за кредитним договором (включно з усіма змінами до нього), укладеним з Кредитором. 20.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (Клієнт) та АТ «ТАСКОМБАНК» (Фактор) укладено Договір факторингу №200921 (а.с. 16-20). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступати Факторові Права Вимоги за Кредитними Договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, що підтверджується копією договору факторингу та копією витягу з реєстру прав вимог. Відповідно до умов вищезазначеного Договору, позивач є новим Кредитором [PERSON] за №4883857947 від 14 травня 2019 року. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються Реєстром прав вимоги до Договору факторингу (а.с. 21), Випискою та Розрахунком заборгованості (а.с. 39). Крім того, в позовній заяві АТ "ТАСКОМБАНК" зазначає, що умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Утім, станом на 07.09.2022 заборгованість позичальника за кредитним договором становить 644 325 (шістсот сорок чотири тисячі триста двадцять п`ять) гривень 14 копійок, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) становить 298 394,93 грн; заборгованість по простроченим процентам (в т.ч. прострочена) - 54 216,70 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 291 713,51 грн. Дані висновки підтверджуються відповідними розрахунками заборгованості та випискою по особовому рахунку (а.с. 39-61). Таким чином, позичальником було грубо порушено умови кредитного договору №4883857947 від 14.05.2019, а також норми чинного законодавства. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати повернення суми кредитних коштів, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] визнати недійсним пункт 5 паспорту кредиту від ТОВ "ФК "ФЦП" №3857947 в частині передбачення нарахування та сплати щомісячних процентів у розмірі 2,60 % від суми кредиту, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] у своєму зустрічному позові зазначив про те, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, паспорту кредиту, який містить дві процентних ставки (2.60% (щомісячних), 11,99% (річних)), а також відомості про реальну річну процентну ставку - 73,29%. яка не узгоджується із попередніми, є незрозумілими, а тому на думку [PERSON] є несправедливими умовами кредитування. Однак, судом було встановлено, що [PERSON] не заперечував, що дійсно підписував заяву №4883857947 від 14 травня 2019 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» та отримав грошові кошти в сумі 521 671 (п`ятсот двадцять одна тисяча шістсот сімдесят одна) гривня 95 копійок. При цьому, при укладанні кредитного договору позичальник [PERSON] був обізнаний про договірні умови і свідомо погодився з ними, про що свідчить підпис на договорі без будь-яких зауважень чи застережень щодо його умов. Позивач також погодився з його умовами та не заперечував проти надання кредиту, сплати процентів та інших платежів, Кредитний договір укладено на принципах добросовісної конкуренції, адже позивач самостійно та добровільно обрав ТОВ «ФК «ЦФР», правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК», для укладення з ним кредитного договору. Позивач як під час укладення кредитного договору, так і протягом наступних трьох років жодних заперечень щодо його умов не заявляв, будь-яких претензій щодо непроведения з ним переддоговірної роботи не мав, незгоду з окремими пунктами кредитного договору не висловлював, не здійснював дій щодо відмови від договору і, відповідно, не вважав веденим себе в оману банком. Відповідно до розділу 2 Кредитного договору, [PERSON] , згоден з тим, що умови кредитного договору, зокрема, умови про сукупну вартість кредиту/кредитів йому роз`яснені і зрозумілі. Позичальник засвідчив, що ознайомлений з умовами кредитного договору, до його укладення і згоден з усіма його умовами. А також, засвідчив, що повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, передбачені ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, ч.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ч.4 ст.6, ч. ч. 2,3, ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування», та їх зміст, а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Суд, оцінивши подані представником АТ "ТАСКОМБАНК" докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин, а саме те, що позивач за зустрічним позовом, підписуючи Кредитний договір №4883857947 від 14 травня 2019 року був ознайомлений і обізнаний з умовами Кредитного договору, а тому посилання позивача, про порушення його прав, як споживача є необґрунтованими та безпідставними. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що зустрічний позов задоволенню не підлягає. При зверненні до суду з первісним позовом позивачем АТ "ТАСКОМБАНК" сплачено судовий збір у розмірі 9983,57 грн. Оскільки позов задоволено, згідно положень ст.141 ЦПК України, з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню на користь первісного позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved