Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів, стягнення коштів та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 20.08.2022 між позивачем та відповідачем в за допомогою засобів телефонного зв`язку укладено договір проживання на дві особи на період з 30.08.2022 по 02.09.2022 у готелі «Osonnya Karpaty Resort Medical & Spa», розташованого за адресою: Львівська область, с. Ластівка, вул. Івана Франка, 42-а. Того ж дня позивачем було сплачено 4700 грн. за одну добу проживання з метою здійснення бронювання номеру для проживання до 02.09.2022 включно, при цьому факт бронювання та отримання попередньої оплати було підтверджено відповідачем. Вартість проживання за весь період склала 14100 грн., і залишок у розмірі 9400 грн. позивачем повинен був оплатити під час прибуття до готелю. В подальшому, після прибуття до готелю 30.08.2022 позивач сплатив залишок у розмірі 9400 грн., отримав відповідну квитанцію про сплату, заповнив бланки на проживання та сплати коштів, після чого позивач отримав ключі від номеру, а також роздруківку з інформацією щодо проживання у готелі. Як зазначає позивач, опинившись у номері, він звернув увагу на те, що готельний номер не відповідає тому, який він оплачував, а саме у номері замість двомісного ліжка було два окремих ліжка з окремими матрацами, які були зсунуті, у зв`язку з чим позивач одразу повідомив про це готель та попросив або замінити ліжко, або надати матрац відповідного розміру на два ліжка, чого готелем зроблено не було. Натомість позивачу було запропоновано змінити номер на інший, укомплектований двомісним ліжком, проте внаслідок неприйнятної вартості вказаного номеру позивач був змушений відмовитися від нього. Внаслідок того, що наявне у номері ліжко виявилося позивачу непридатним, він вирішив переїхати до іншого готелю, у зв`язку з чим через дві години перебування звернувся до рецепції готелю з проханням повернути кошти, на що отримав відмову. Вважаючи вказані дії готелю шахрайством, позивач викликав поліцію для фіксації факту відмови повернення коштів та чинення протиправних дій, проте грошові кошти йому повернуті не були. Станом на дату звернення до суду з вказаним позовом грошові кошти позивачу не повернуті. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 9400 грн., неустойку у розмірі 2820 грн. та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 23,17 грн., а також 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.01.2023 справу направлено за територіальною підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023 головуючим у справі визначено суддю Дибу О.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.03.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 05.05.2023 явку позивача у судове засідання для дачі особистих пояснень, було визнано обов`язковою. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем було здійснено попереднє бронювання номеру № [NUMBER] , напівлюкс, у СПА Комплексі, умови наповнення якого наведені на сайті комплексу і не передбачають наявність у номері двоспального ліжка. Така можливість передбачена тільки у номерах преміум із вартістю вищою за вартість номеру напівлюкс на 30%, і на момент поселення позивача доступність таких номерів була відсутня у зв`язку із їх зайнятістю іншими клієнтами готелю. Вказував, що позивач при заселенні був ознайомлений із правилами перебування у готельному комплексі та правилами користування готелями і аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, відтак позивач знав про те, що скасувати замовлення та повернути попередньо сплачені кошти можливо лише за 15 днів до дати заїзду, а також про те, що при ранньому виїзді кошти за невикористані дні не повертаються. Крім того, представник відповідача зауважив про понесення відповідачем витрат на правову допомогу, які просив стягнути з позивача у випадку прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін та позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 20.08.2022 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання готельних послуг, що не заперечувалося сторонами в ході розгляду справи, за умовами якого позивач здійснив попереднє бронювання готельного номеру №508 у готелі «Осоння Карпати Resort Medical & Spa» на період з 30.08.2022 по 02.09.2022, оплативши при цьому вартість однієї доби проживання у готелі у розмірі 4700 грн., що підтверджується квитанцією №5Р5М-5В7А-1Х65-НТН5 від 20.08.2022 (а.с.19). 30.08.2022 при заселенні до заброньованого номеру позивачем було сплачено залишок вартості проживання у готельному номері півлюкс №508, повний пансіон, гостей: 2, дата заїзду 30.08.2022 14:00, дата виїзду 02.09.2022 12:00, у розмірі 9400 грн. (4700 грн.+4700 грн.), що підтверджується рахунком № [NUMBER] від 30.08.2022 (а.с.26). Крім того, у момент заселення позивачем було заповнено та підписано анкету поселення (а.с.132) та інформаційний листок для гостя (а.с.28 - 29, 121 - 122), умовами якого передбачено, що при поселенні обов`язкове внесення повної оплати за весь період проживання в готелі, включаючи всі наступні переселення, заброньованим вважається лише повністю оплачений період перебування, у разі виїзду раніше запланованого терміну оплачені кошти не повертаються. Крім того, зазначено, що у разі виникнення зауважень щодо стану номеру необхідно повідомити адміністратора готелю протягом однієї години від моменту поселення у номер, за відсутності такого звернення номер вважається прийнятим до користування без зауважень. Позивач ознайомився та погодився з усіма викладеними умовами, що підтверджується його підписом, проставленим у кінці анкети та інформаційного листка. Доказів про те, що позивач, протягом години після заселення до номеру, звертався до адміністратора готелю із зауваженнями щодо стану номеру, матеріали справи не містять. Згідно п.7 розділу ІІ внутрішніх правил проживання у готельному комплексі «Осоння Карпати Resort Medical & Spa», при поселенні рекомендовано ознайомитися з комплектацією номера, і у випадку виявлення недоліків звернутися на рецепцію до адміністратора. Згідно п.1 розділу ІІІ цих правил плата за проживання і послуги, що надаються комплексом здійснюється готівкою, за безготівковим розрахунком або кредитними картами, згідно з чинним прейскурантом. Оплата за проживання та додаткові послуги здійснюється у гривнях. Згідно п.2 розділу ІІІ цих правил для гарантованого бронювання номера у готелі здійснюється передоплата у розмірі однієї доби проживання у звичайний сезон, 30% - у високий сезон, 100% - у святковий сезон. Залишок за проживання оплачується при поселенні у повному обсязі заброньованих діб. Згідно п.2.3 розділу ІІІ цих правил гість може анулювати бронювання у готелі без штрафних санкцій за 15 днів до дати заїзду. За змістом п.2.4 розділу ІІІ цих правил при скасуванні бронювання у термін від 14 до 10 днів включно до дати поселення гостю повертається 25% внесеної суми передоплати, при скасуванні бронювання менш ніж за 10 днів до дати поселення передоплата не повертається. При передчасному виїзді кошти за невикористані доби не повертаються. У разі порушення правил проживання адміністрація залишає за собою право відмовити гостю у подальшому проживанні без повернення оплати. Згідно правил бронювання/оплати/ануляції у готелі «Осоння Карпати Resort Medical & Spa», при поселенні внести повну оплату за весь період перебування в готелі, зі всіма наступними переселеннями включно, заброньованим може вважатися лише повністю оплачений період перебування; у разі скасування бронювання після внесення оплати у період до 15 днів до дати заїзду включно - повертається повна сума оплати, до 14-10 днів до дати заїзду - повертається 25% від суми оплати, до 9 днів і менше - кошти поверненню не підлягають; при передчасному виїзді кошти за невикористані доби не повертаються. Поселення відбувається тільки після реєстрації на рецепції готелю при пред`явленні документів, що посвідчують особу та заповненої карти гостя, без цього поселення не допускається. Оплата виставленого готелем рахунку є погодженням з усіма вищевикладеними умовами. Як убачається з наданих адміністратором готелю Ігнатишин М.І. пояснень працівникам поліції, готелем були надані [PERSON] всі послуги з розміщення та надання послуг, що входять у вартість проживання, [PERSON] погодився з усіма умовами та правилами розміщення у готелі, власноручно підписавши анкету поселення та інформаційний лист (а.с.127). Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості . Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч.5 ст. 22 Закону України «Про туризм» договір на готельне обслуговування укладається як шляхом укладення письмового договору, так і шляхом прийняття готелем заявки на бронювання за допомогою поштового, телеграфного чи іншого зв`язку, що дозволяє достовірно встановити особу, від якої надходить заявка. Відповідно до п.3.1 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України №19 від 16.03.2004, готель має право укладати договір із замовником (споживачем) на бронювання номерів шляхом підписання його двома сторонами, а також шляхом прийняття заявки на бронювання за допомогою поштового, телефонного або іншого зв`язку, який дозволяє достовірно встановити належність заявки споживачу або замовнику. Відповідно до п.3.2 Правил при бронюванні номера (місця) готель може запросити передплату за надання готельних послуг. Передплата враховується в оплату готельних послуг при остаточному розрахунку, якщо інше не обумовлено укладеним із замовником договором. Відповідно до п.3.6 Правил договір про надання основних готельних послуг споживачу вважається укладеним після оформлення документів на проживання (заповнення анкети, реєстрації) та засвідчується розрахунковою квитанцією або іншим розрахунковим документом, що підтверджує укладення договору і містить у собі: найменування готелю, його реквізити (для приватного підприємця - прізвище, ім`я по батькові, інформацію про державну реєстрацію); прізвище, ім`я та по батькові споживача; інформацію про номер (місце в номері), що надається; ціну номера (місця в номері); інші необхідні дані на розсуд готелю. Згідно п.п.4.1,4.2 Правил номер (місце) в готелі надається споживачу при пред`явленні паспорта або іншого документа, який засвідчує особу (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, але не є громадянином України, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, та віза на право перебування в Україні (якщо інше не передбачено чинними двосторонніми угодами), свідоцтво про народження неповнолітніх, які не досягли 16 років, посвідчення водія, для військових - особове посвідчення або військовий квиток, посвідчення, яке видане за місцем роботи споживача, та ін.), і заповненні анкети встановленого центральним органом виконавчої влади з питань туризму зразка. Споживач має право розірвати договір про надання готельних послуг у будь-який час за умови оплати фактично наданих готелем послуг. Порядок розірвання договору на надання готельних послуг з замовником визначається договором та чинним законодавством. Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що його не було ознайомлено з правилами розміщення у готелі, зокрема, з неможливістю в подальшому повернути сплачені кошти у разі виїзду раніше запланованого терміну, а роздруківка з відповідною інформацією не містить жодних ідентифікуючих ознак як позивача, так і відповідача, і була видана позивачу вже після сплати коштів за проживання у повному обсязі. Разом з тим, судом встановлено, що позивач розумів та погодив умови бронювання та поселення у готелі, інформацію стосовно наданих готельних послуг в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів» отримав, про що свідчить його підпис у інформаційному листі та анкеті поселення, усі готельні послуги обумовлені домовленістю сторін позивачу були надані. Доказів того, що позивач спочатку здійснив доплату за послуги готелю, а лише потім ознайомився із інформацією для гостя, матеріали справи не містять. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства (пункт 3 частина перша статті 129 Конституції України). За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивача було введено в оману та вчинено щодо нього шахрайські дії. Будь-яких клопотань щодо оспорювання підписання інформаційного листа, анкети поселення, витребування чи огляд доказів сторона позивача в ході розгляду справи не заявляла. Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 9 400 грн. Оскільки вимоги про стягнення неустойки та трьох відсотків річних є похідними від вимог про стягнення грошових коштів, суд приходить до висновку про залишення їх без задоволення. Щодо відшкодування завданої моральної шкоди суд зазначає наступне. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що ним понесені сильні переживання, хвилювання, приступи паніки через фактично скасовані вихідні з близькою людиною, яку позивач запросив на відпочинок з нагоди святкування важливої дати, необхідність спілкування з поліцією з метою фіксації порушення своїх прав замість відпочинку, незаплановане скасування відпочинку та відсутністю самого відпочинку в цілому, адже позивач не шукав іншого готелю у зв`язку з відсутністю коштів, отримання великої кількості дзвінків від осіб відповідача з погрозами щодо даної ситуації, необхідність звернення до суду з метою захисту своїх прав та їх відновлення, проте зазначені обставини не підтверджені відповідними доказами, як і спричинення йому у зв`язку з цим моральних страждань та наявність вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди. Позивачем також не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи суму моральної шкоди в розмірі 50000 грн., будь-яких розрахунків розміру моральної шкоди позивачем не надано. Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. Водночас, між адвокатським об`єднанням «Де Лекс» та ТОВ «Осоння Карпати» укладено договір про надання юридичних (адвокатських) послуг від 15.03.2023, згідно рахунку №31/05/23 від 31.05.2023 та акту наданих послуг до рахунку від 31.05.2023 за представництво інтересів замовника у справі, правовий аналіз поданих документів, підготовку відзиву та письмових заяв до позову, клопотань, пояснень, подання доказів позивачем сплачено 15000 грн., що підтверджується випискою по рахунку адвокатського об`єднання «Де Лекс» від 02.06.2023. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду із відзивом, відповідач вказував на те, що попередній розмір витрат на правничу допомогу становить 7 000 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Матеріали справи не містять доказів того, що сторона відповідача не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: approved