Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

I. Стислий виклад позовної заяви 03 травня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору від 20 лютого 2012 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк», який змінив назву на АТ КБ «ПриватБанк», кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 65 000 грн. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 15 квітня 2023 року у нього утворилася заборгованість у сумі 75 838 грн 71 коп., яка складається з наступного: 61 254 грн 19 коп. - заборгованість за кредитом та 14 584 грн 52 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів та процентів, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з нього вказану суму боргу. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 04 травня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 29 травня 2023 року. У п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а. с. 78). Протокольною ухвалою від 29 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 12 червня 2023 року в зв`язку з неявкою відповідача (а. с. 82). 12 червня 2023 року справа була знята з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді та призначена до розгляду на 23 червня 2023 року (а. с. 92). 23 червня 2023 року справа була знята з розгляду у зв`язку з відпусткою головуючої судді та призначена до розгляду на 08 серпня 2023 року (а. с. 98). 28 липня 2023 року до канцелярії суду від [PERSON] надійшли письмові заперечення щодо позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», датовані 28 серпня 2023 року, в яких він зазначає наступне. 25 лютого 2022 року задля забезпечення безпеки своєї рони, з метою евакуації дружини та дитини з зони бойових дій за кордон вимушений був зняти зі свого рахунку кредитні кошти. У подальшому дружина з дитиною повернулися додому. Але через відсутність мирного життя, змушені були винаймати квартиру спочатку в м. Київ, а потім переїхали в орендовану квартиру в м. Суми. Зазначає, що деякий час намагався сплачувати хоча б проценти за користування кредитними коштами, але наразі перебуває у скрутному матеріальному становищі у зв`язку з чим не може виплатити заборгованість. З цього приводу звертався у відділення банку, просив заморозити кредит та реструктурувати заборгованість, але отримав відмову. Посилаючись на викладені обставини, просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» та визнати борг таким, що не підлягає виконанню (а. с. 107). Ухвалою від 08 серпня 2023 року вищевказані заперечення повернуті відповідачу без розгляду у зв`язку з їх невідповідністю вимогам ст. 178 ЦПК України (а. с. 108). ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» одночасно з позовною заявою надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 72). Відповідач [PERSON] у судове засідання тричі не з`явився. Судові повістки, направлені за зареєстрованим місцем проживання останнього, повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній». Також судом була здійснена публікація оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Судової влади України. Таким чином, відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений належним чином (а. с. 80, 94, 106). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки під час підготовки справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про її розгляд. За правилами ч. 4 ст. 223 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач двічі в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, враховуючи, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Суд установив наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. 20 лютого 2012 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі по тексту Умови та Правила). Відповідно до змісту вказаної вище заяви, [PERSON] ознайомився та погодився з Умовами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були надані йому в письмовому вигляді, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змістом на сайті банку (а. с. 16). Таким чином, між сторонами в справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується з запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид зазначений у Пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил, клієнт зобов`язаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. За користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 365 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил) (а. с. 22-46). За вказаним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» видав [PERSON] наступні кредитні картки: 1) 31 липня 2014 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до червня 2018 року; 2) 07 серпня 2017 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до червня 2021 року; 3) 12 травня 2021 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до лютого 2025 року (а. с. 15). 31 липня 2014 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у сумі 8 000 грн, розмір якого збільшувався декілька разів, востаннє 14 грудня 2021 року до 65 000 грн. Станом на 26 грудня 2022 року кредитний ліміт [PERSON] складає 0,00 грн (а. с. 14). Разом з цим з матеріалів справи також встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість за кредитним договором. Останній платіж у сумі 1 500 грн було сплачено 11 жовтня 2022 року. Однак, внаслідок того, що щомісячні платежі за кредитним договором вносилися несвоєчасно та не в повному обсязі, станом на 15 квітня 2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 75 838 грн 71 коп., з них: 61 254 грн 19 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 14 584 грн 52 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 4-13). V. Норми права, застосовані судом Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами в справі виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Так, у статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог статей 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. VІ. Висновки суду Аналізуючи наведені вище норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що між сторонами в справі був укладений кредитний договір у встановленій законом формі, з визначенням усіх істотних умов. АТ КБ «ПриватБанк»» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку на умовах сплати кредитором процентів. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором порушив, кредитні кошти не повернув та проценти за користування ними не сплатив. Враховуючи вищенаведене та виходячи з закріпленого у ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 75 838 грн 71 коп., яка складається з основної заборгованості по кредиту та процентам за користування кредитом. VIІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору, який покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають до повного задоволення, стягненню [PERSON] на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з цим позовом судового збору в сумі 2 684 грн (а. с. 55). На підставі викладеного,

Outcome: approved