Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника, адвоката Мороза Євгена Олександровича, 23 червня 2023 року звернувся до Великописарівського районного суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою [PERSON] 01 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційною служби Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області зареєстрували шлюб, актовий запис № 44. Від цього шлюбу мають малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося з причини відсутності порозуміння і взаємоповаги, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Подружні відносини припинені з жовтня 2022 року. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Мороз Євген Олександрович, в підготовче засідання не прибули, подали кожен окремо заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі /а.с. 27, 29/. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі /а.с. 28/. Суд уважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в підготовчому засіданні установлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В підготовчому засіданні установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В підготовчому засіданні установлено, що сторони 01 листопада 2014 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 44 /а.с. 7/. Від цього шлюбу мають малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] /а.с. 8-13/. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з жовтня 2022 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спір про розподіл майна, набутого ними у шлюбі, відсутній. Питання місця проживання та утримання дітей вирішено. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Валліанатос та інші проти Греції" від 07.11.2013 року (Заяви N N 29381/09 та 32684/09) передбачено: "Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є "живим" документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя". Згідно з ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя за таких обставин є неможливим. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858,88 грн, який він сплатив при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу /а.с. 1/.

Outcome: approved