Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

До Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди завданої\~внаслідок ДТП\~та стягнення\~моральної шкоди. В\~позовній заяві\~позивач вказує,\~що 02.08.2017\~року близько\~09год.\~10хв.,\~водій велосипеда\~ [PERSON] ,\~керуючи власним\~велосипедом в\~м.\~Ірпінь по\~вул.\~Соборна в\~напрямку вул.\~Садова,\~при виїзді\~на перехрестя\~зазначених вулиць,\~проїхав на\~заборонений червоний\~сигнал світлофора,\~не надав\~перевагу в\~русі автомобілю\~MITSUBISHI\~COLT\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~що належить\~йому та\~під його\~керуванням,\~рухався по\~вул.\~Садова на\~зелений сигнал\~світлофора,\~в наслідок\~чого відбулося\~зіткнення.\~При зіткненні\~його автомобіль\~отримав значні\~технічні ушкодження.\~Згідно з\~висновком експерта-товарознавця\~від 26\~жовтня 2017\~року,\~величина матеріальних\~збитків,\~завданих його\~автомобілю становить\~17146,40грн.,\~вартість проведення\~цієї експертизи\~становить 1500\~грн., витрати на правову допомогу складають 3000 грн. Ірпінським міським судом Київської області було встановлено, що відповідач своїми діями вчинив, адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пощкодження транспортного засобу та іншого майна. 02.08.2017 року викладені факти та обставини Ірпінським міським судом Київської області були встановлені у судовому засіданні в ході адміністративного провадження вина відповідача була встановлена та він за скоєну ДТП був притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім матеріальних збитків, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні йому негативних наслідків в результаті ДТП як при безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків відносить нервовий стрес, який пережив під час наїзду транспортного засобу відповідача, оскільки в цей час знаходився за кермом свого автомобіля. Він дуже глибоко пережив завдання пошкоджень транспортному засобу. Для відновлення нормального душевного стану йому потрібен був час. До того ж, відмова відповідача на пропозицію добровільно відшкодувати матеріальний збиток, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів. Йому потрібен був час для поїздок в органи поліції, до Ірпінського міського суду Київської області, звернення до оцінювача для визначення вартості поновлювальних робіт. До негативних наслідків також відносить непередбачені витрати на паливо, яке було потрібно для поїздок з смт. Маневичі, Волинської обл., де він мешкає до м. Ірпеня, Київської обл. Всі десять місяців він нервував з приводу поновлення його порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача. Весь цей час його увагу забирають пошуки експерта-оцінювача та ремонтника. Зважаючи на викладене, моральну шкоду оцінює у розмірі шести прожиткових мінімумів, встановлених на момент ДТП: 9744,00грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь: 9744,00грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями, 17146,40 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків, 1500 гривень за відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків та стягнути сплачені судові витрати (судовий збір) у розмірі 1409,60грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про слухання справи у його відсутності, просив задовольнити вимоги у повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2017 року [PERSON] визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно даної постанови, 02.08.2017 року о 09 \~ \~ \~ \~год. 10 \~ \~ \~ \~хв. в м. Ірпені, по вул. Соборній, [PERSON] , рухаючись на велосипеді проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора з пер. вул. Садова, де допустив зіткнення з автомобілем марки «MITSUBISHI» н.з. [NUMBER] , який рухався по вул. Садова на дозволений зелений сигнал світлофора, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п. 8.7.3 (с) ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні [PERSON] свою провину у вчиненому правопорушенні визнав. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля «MITSUBISHI COLT» державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . Згідно акта ФОП « [PERSON] » (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ФДМУ № 645/15 від 27.05.2015 року) № 20171026/01 від 26 жовтня 2017 року автотоварознавчого дослідження дорожньо-транспортного засобу легкового автомобілю марки MITSUBISHI модель COLT, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить громадянину [PERSON] ринкова вартість автомобіля марки MITSUBISHI модель COLT, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 26 жовтня 2017 року, з урахуванням ПДВ, складає 157\~813,60грн.; вартість відновлювального ремонту даного автомобіля, що дорівнює матеріальному збитку, заподіяному власнику, станом на 26 жовтня 2017 року, з урахуванням ПДВ, складає: 17\~146,40грн.; матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля марки MITSUBISHI модель COLT, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, дорівнює вартості відновлювального ремонту, і становить 17\~146,40грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 12 вересня 2017 року, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. Таким чином матеріальна шкода спричинена [PERSON] яка підлягає стягненню з відповідача складає 17\~146,40грн. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 17\~146,60грн. Однак, позивачем не надано суду жодних доказів щодо оплати послуг за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків, тому вимога щодо стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 1\~500грн за відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків є необґрунтованою та недоведеною, а тому не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення з [PERSON] грошової суми 1500грн за відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пункт 3 ч.2 ст. 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пунктом 2 частини 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд погоджується з тим, що внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивач зазнав страждання та стрес. Крім того, втративши можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом, позивач змушений був витрачати час та кошти для пересування, поїздки на СТО, до страхової компанії, експертів, до інших органів з метою визначення вартості відновлювальних робіт, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу. Враховуючи вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд частково задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди з відповідача у розмірі 2 000 гривень. Щодо вимоги стягнення витрат на правничу допомогу. В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. В матеріалах справи не міститься жодних доказів, в тому числі і договору про надання юридичних послуг, укладеного з адвокатом щодо отримання правової допомоги [PERSON] по справі про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП з [PERSON] . Відсутність документального підтвердження отримання правової допомоги та понесення витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1409,60грн.

Outcome: partial