Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

У травні 2023 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі «позивач») звернулось до суду [PERSON] (далі «відповідач») із вказаним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на такі обставини. 29.12.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ Глобус» шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. У заяві-анкеті позичальником зазначені власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів. Відповідно до графіка платежів, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту першого числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу. Однак, в подальшому взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконував, не здійснював погашення (повернення) грошових коштів, відповідно грубо та систематично порушував умови договору. У зв`язку з наведеним, станом на 01.03.2023 року виникла заборгованості по кредитному договору в сумі 22931,63 грн., з яких: 12380,24 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 10551,39 прострочена заборгованість по процентам. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованість за вищевказаним кредитом в сумі 22931,63 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 6000,00 грн. (3000 грн. - гонорар адвоката за послуги, 3000 грн. - гонорар успіху адвоката). 31.05.2023 року ухвалою суду від відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 29.06.2023 року та 04.08.2023 року у судові засідання представник позивача на з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі. У судові засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином. Ані відзиву, ані будь-яких заяв/клопотань на адресу суду від неї не надходило. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до наступних висновків. Частиною першою ст. 4ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що між сторонами було\~ укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ Глобус» шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору від 29.12.2020 року №40690757 (а.с. 4-15, 16). У заяві-анкеті зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів: сума кредиту 20689,00 грн.; строк кредитування 24 місяці з 29.12.2020 року по 28.12.2022 року; пільговий період 4 місяці з 29.12.2020 року по 29.04.2021 року; комісія за управління кредитом, міс. 3,00 %; розмір процентної ставки % річних 0,00010%; схема повернення кредиту - ануїтет; реальна процентна ставка % річних 76,21390%. Згідно з договором про надання споживчого кредиту відповідач погоджується з тим, що підписанням заяви-анкети на приєднання до договору, в тому числі в електронному вигляді з використанням електронного підпису, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладання договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору та тарифами, що є чинними на дату укладання цього договору. Положеннями п.п. 1.7. 1.9. договору визначено: 1.7. Дата набрання чинності договору визначається заявою-анкетою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами договору. Місцем укладання договору є місцезнаходження структурних підрозділів банку та/або кредитного посередника банку/магазину партнера банку (відділення, точки продажів, магазини або іншого місця надання банком послуг), в якому клієнт подає заяву-анкету на приєднання до договору. 1.8. Укладаючи цей договір, сторони приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором. 1.9. Підписанням Заяви-Анкети на приєднання до Договору, в т.ч. в електронному вигляді з використанням Електронного підпису, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до графіка платежів, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту до 1 числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 1438,68 грн. Позивачем відповідно до тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товари» здійснено нарахування: - 50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту у розмірі 12775,42 грн. - прострочена заборгованість по процентам. Згідно п. 2.1.15.4 договору, у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, у строки, передбачені графіком платежів та цим договором, клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих тарифах, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення. Відповідно до п. 2.2.11 погашення заборгованості за договором, наявної на поточну дату, (при надходженні грошових коштів на рахунок) здійснюється в наступній черговості: 1) на сплату простроченої заборгованості по кредиту та прострочених процентів за користування кредитом; 2) на сплату строкової заборгованості по кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом; 3) на сплату штрафних санкцій (пені, штрафи), інших платежів за договором. Крім того, пунктом 9.7. договору, сторонами погоджено: банк має право зупинити подальше кредитування клієнта та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань за договором. В такому випадку вважається, що строк виконання зобов`язання клієнта перед банком щодо повернення повної заборгованості за кредитом таким, що настав. Клієнт зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності) та інші платежі за цим договором та тарифами, а також відшкодувати збитки, завдані банку. У випадку невиконання клієнтом вимоги про дострокове виконання зобов`язань за договором банк має право стягнути у встановленому чинним законодавством України порядку всю заборгованість за договором. Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, станом на 01.03.2023 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору в сумі 22931,63 грн., з яких: 12380,24 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 10551,39 - прострочена заборгованість по процентам, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. 16.11.2022 року позивачем адресу відповідача було направлено вимогу про погашення заборгованості, яка залишена без виконання (а.с. 20, 21). У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ураховуючи те, що відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором, у позивача згідно з вимогами ч. 1 ст.1050ЦК України виникло право вимагати повернення грошової суми. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним договором відповідачем суду не подано. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, то сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З приводу витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Позивач АТ «Комерційний банк «Глобус» просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн., з яких 3000,00 грн. - гонорар адвоката за послуги, 3000,00 грн. - «гонорар успіху» адвоката. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). За результатами розгляду справи відповідно до частин першої - третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частино 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання такої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України у системному зв`язку, убачається, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Разом з цим за п.4 ч.1 ст. 1 за п. 9 ч.1 ст. 1 Закон №5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону №076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Таку правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у справі №910/12876/19. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано договір № 051222 про надання правової допомоги від 05.12.2022, відповідно до п. 1.3 якого види правової допомоги, умови її надання, вартість/фактичні витрати погоджуються сторонами в цьому договорі та в актах приймання-передачі послуг. Пунктом 3.2 зазначеного договору передбачено, що ставка гонорару адвоката за послуги за 1 годинку роботи становить 1500,00 грн., крім того, за кожне судове рішення на користь банку Клієнт сплачує адвокату гонорар успіху, який встановлено в розмірі 3000,00 грн. Згідно п. 3.1 даного договору оплата послуг здійснюється клієнтом на підставі погодженого/підписаного сторонами акту приймання-передачі послуг у спосіб та у строки, визначені у відповідному акті. Відповідно до пункту 3.5 договору про надання правової допомоги строки та порядок оплати адвокату гонорару успіху визначається за окремою домовленістю сторін. Згідно з наданим актом №40690757 прийому-передачі послуг від 26.04.2023 адвокатом надані наступні послуги у загальній кількості 4 години на загальну суму 6000,00 грн. На підтвердження сплати зазначених сум надано платіжне доручення № 6283 від 26.04.2023 року, згідно з яким Акціонерне товариство Комерційний Банк «Глобус» сплатило адвокату за професійну правничу допомогу 6000,00 грн. згідно договору № 051222 від 05.12.2022 року (а.с. 28). Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем дійсно були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі, до ухвалення рішення по справі (в прохальній частині позовної заяви) було заявлено про стягнення витрат на оплату правової допомоги. Понесені позивачем витрати відповідають критерію розумності їхнього розміру та справедливості. А тому, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до правил ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 3). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved