Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про усиновлення [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що 22 серпня 2019 року ним був укладений шлюб з [PERSON] , яка є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Рідний батько дитини, [PERSON] , помер [INFO] . Заявник спільно з [PERSON] виховують сина - [PERSON] , як рідного, між ними склалися теплі, доброзичливі, гармонійні стосунки, засновані на любові та взаєморозумінні. Дитина з малечку називає його татом та вважає рідним. Заявник фактично виконує щодо дитини всі батьківські обов`язки та фінансово утримує. Також, у шлюбі з [PERSON] у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Діти зростають спільно, як одна родина та вважають один одного рідними братом та сестрою. Заявник бажає щоб діти зростали та знаходилися в однаковому соціальному, юридичному статусі. Оскільки їх родина забезпечена житлом, він має постійний, достатній рівень доходів і може забезпечити належне утримання родини, заявник просить дозволити йому усиновити [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про народження. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року відкрито провадження за заявою [PERSON] . Заявник у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити з викладених у ній підстав, посилаючись на його бажання усиновити дитину, бути йому батьком, оскільки вони фактично вже тривалий час проживають однією сім`єю, дитина сприймає його як батька, він забезпечує його та турбується про його виховання. Заінтересована особа - [PERSON] , підтримала подану заяву, просила її задовольнити, оскільки дитина дійсно сприймає заявника як батька, забезпечує та виховує його. [PERSON] в судовому засіданні надав свою згоду на усиновлення його [PERSON] . Представник Служби у справах дітей та сім`ї Білоцерківської районної в м.Києві державної адміністрації подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника Служби. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно з ч. 1 ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Судом встановлено, що дитина [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований: [ADDRESS] ) народився у м. Києві. Батьками дитини в актовому записі про народження зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №2878. Рідний батько дитини, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 24 лютого 2017 року, виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 3363. 22 серпня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1226. Відповідно до висновку № 27-15/486 від 04.07.2023 року Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області вважає, що усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. За даними висновку про стан здоров`я від 21.06.2023 року Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Голосіївського району міста Києва заявник [PERSON] є здоровим та не має ніяких протипоказань для усиновлення дітей. Відповідно до довідки, що видана Комунальним некомерційним підприємством «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» від 08 червня 2023 року [PERSON] під наглядом лікаря-психіатра не перебуває. [PERSON] станом на 07.06.2023 незнятої чи непогашеної судимості немає. Заявник з сім`єю проживають у приватному будинку. Обстеження житлово-побутових умов проведено Службою у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради, про що було складено відповідний акт. [PERSON] зареєстрований фізичною особою-підприємцем та має стабільний дохід. Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини, Європейською конвенцією про усиновлення дітей. Згідно із ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Згідно із ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Так, із матеріалів справи вбачається, що мати дитини - [PERSON] , надала нотаріально завірену заяву - згоду від 20 червня 2023 року на усиновлення дитини її чоловіком [PERSON] . Зі змістом висновку № 27-15/486 від 04.07.2023 року Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області вважає, що усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Дитина - [PERSON] , в ході судового розгляду надав свою згоду на усиновлення [PERSON] , оскільки вважає його батьком. За змістом статей 211,217-219, 283 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Крім того, правилами ст. 229 СК України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Заявник відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачем, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. Принцип ст. 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Крім того, частиною 1 статті 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини (ст.231 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, також, суд враховує вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, відповідність вимогам законодавства та моральним засадам суспільства особи заявника, як усиновлювача, та інтереси малолітньої дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved