Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

У квітні 2023 року позивач Департамент житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на поховання спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.07.2019 року Білоцерківська міська лікарня № 2 Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради звернулася до заступника міського голови міста Біла Церква з листом щодо надання дозволу на захоронения за рахунок коштів місцевого бюджету тіла громадянина [PERSON] [INFO] . Поховання [PERSON] проводилось за кошти місцевого бюджету на підставі Договору та згідно Акту приймання виконання підрядних робіт поховання невідомих осіб за липень 2019 року № 12. Понесені витрати на захоронения тіла померлого становлять - 4 470,00 (чотири тисячі чотириста сімдесят гривень) 00 копійок. 08.07.2019 року на підставі листа Білоцерківської міської лікарні № 2 Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради № 03-06/1058 щодо поховання [PERSON] та в зв`язку з не встановленням родичів померлого, Департаментом житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради направлено службову записку міському голові з проханням у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття розпочати процедуру отримання спадщини відумерлого, у разі наявності спадкоємців, зобов`язати відшкодувати витрати на поховання вищевказаної особи. При здійсненні розшуку наявних родичів (спадкоємців) померлого було встановлено, що відповідач - [PERSON] є матір`ю померлого. Згідно відповіді КП БМР КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 21.10.2019 року № 2837 станом до 01.01.2013 року, відповідно до паперових носіїв право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 29/100 частини на підставі договору дарування № 6473 від 22.10.1998 року, посвідченого Мельничук І.М., приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу. Згідно листа Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.01.2020 №16.2-38/67 вбачається, що за даними Державного реєстру виявлено актовий запис про народження № 2554 від 17.11.1983 року на [PERSON] , [INFO] (батько: [PERSON] , [INFO] , мати: [PERSON] , [INFO] ), складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. За відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження суб`єктів нерухомого майна від 20.10.2021 року № 280181526 щодо суб`єкта нерухомого майна [PERSON] відомості відсутні. Згідно відповіді КП БМР "СПЕЦКОМБІНАТ" від 20.02.2023 №54 встановлено, що родичі померлого [PERSON] до КП БМР "СПЕЦКОМБІНАТ" не зверталися, кошти в сумі 4470,00 грн, витрачені з міського бюджету на поховання померлого не відшкодували. За відомостями Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження суб`єктів нерухомого майна від 23.02.2023 року № 323837785 щодо об`єкта нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS] встановлено, що 28.12.2019 року зареєстровано право власності на 29/300 частин спільної часткової власності за [PERSON] на підставі договору дарування від 15.06.2016 № 1885 (відомості про речове право 14987863). Право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 29/100 частини на підставі договору дарування № 6473 від 22.10.1998 року, посвідченого Мельничук І.М.. приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу (реєстрова книга № 59 реєстровий № 6145) перереєстровано 28.12.2019 року на 29/300 частин спільної часткової власності за [PERSON] на підставі договору дарування від 15.06.2016 № 1885 (відомості про речове право 14987863). Оскільки, [PERSON] [INFO] , являється обдарованою (договір дарування від 15.06.2016№ 1885 (відомості про речове право 14987863)) померлим її сином [PERSON] , тому відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», відшкодування витрат на поховання померлого покладається на його матір. 19.02.2021р. Білоцерківською міською радою Київської області на адресу [PERSON] направлено лист про повернення витрат, понесених на поховання її сина. Відповідач витрати не відшкодувала, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради понесені витрати на поховання [PERSON] , в сумі 4470, 00 грн (чотири тисячі чотириста сімдесят гривень) згідно Акту приймання виконання підрядних робіт поховання невідомих осіб за липень 2019 року № 12 до Договору від 22.01.2019 року № 18/2019 року та стягнути судовий збір в сумі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 12.05.2023 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, до суду подали заяву, в якій просили розгляд справи проводити у відсутності представника позивача за наявними матеріалами в справі. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно пункту 1.1 Положення, затвердженого рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 28.07.2022 №2795-31-VIII (а.с. 10-18, далі - Положення), Департамент житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради є виконавчим органом Білоцерківської міської ради, утворюється міською радою та є підзвітним і підконтрольним раді. П. 4.31 Положення передбачено, що Департамент житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради погоджує проекти договорів, спрямованих на виконання договірних зобов`язань, забезпечення захисту майнових прав і законних інтересів міської ради та її виконавчих органів у відповідності до Порядку організації договірної роботи, затвердженої рішенням виконавчого комітету міської ради від 24 квітня 2018 року № 180. 02.07.2019 року Білоцерківська міська лікарня № 2 Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради звернулася до заступника міського голови міста Біла Церква з листом щодо надання дозволу на захоронения за рахунок коштів місцевого бюджету тіла громадянина [PERSON] [INFO] .(а.с.25) Встановлено, що 22.01.2019 року між Департаментом житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради та Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» укладено договір про закупівлю послуг з поховання невідомих (Код CPV - 98371200-6) № 18/2019. Поховання [PERSON] проводилось за кошти місцевого бюджету на підставі Договору та згідно Акту приймання виконання підрядних робіт поховання невідомих осіб за липень 2019 року № 12. Понесені витрати на захоронения тіла померлого становлять - 4 470,00 (чотири тисячі чотириста сімдесят гривень) 00 копійок.(а.с.22-24, 26) 08.07.2019 року Департаментом житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради в зв`язку з не встановленням родичів померлого [PERSON] , направлено службову записку міському голові з проханням у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття розпочати процедуру отримання спадщини відумерлого. у разі наявності спадкоємців, зобов`язати відшкодувати витрати на поховання вищевказаної особи.(а.с. 27) Згідно відповіді КП БМР "Спецкомбінат з надання ритуальних послуг" від 02.09.2019 №134, громадянина [PERSON] , [INFO] , було поховано 11.07.2019 р. на кладовищі «Новозарічанське» в секторі поховань невідомих осіб. Поховання проводилось за кошти місцевого бюджету на підставі листа Білоцерківської міської лікарні № 2 Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради від 02.07.2019 № 03-06/1058.(а.с.28) Згідно відповіді КП БМР КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 21.10.2019 року № 2837 станом до 01.01.2013 року, відповідно до паперових носіїв право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 29/100 частини на підставі договору дарування № 6473 від 22.10.1998 року, посвідченого Мельничук І.М., приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу (реєстрова книга № 59 реєстровий № 6145).(а.с.29-30) Згідно листа Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.01.2020 №16.2-38/67 вбачається, що за даними Державного реєстру виявлено актовий запис про народження № 2554 від 17.11.1983 року на [PERSON] , [INFO] (батько: [PERSON] , [INFO] , мати: [PERSON] , [INFO] ), складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. Виявлено актовий запис про шлюб № 1324 від 211.10.2005 року між між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (шлюб розірвано). Виявлено актовий запис про народження дитини № 992 від 05.07.2006 року на [PERSON] , [INFO] , (батько: [PERSON] , [INFO] , мати: [PERSON] , [INFO] ) складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. (а.с.31-32) 19.02.2021 року Білоцерківською міською радою Київської області на адресу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] направлено листи про повернення витрат, понесених на поховання [PERSON] . (а.с.35-46) 30.08.2021 року Білоцерківською міською радою направлено службову записку та пакет документів щодо понесених витрат на поховання до Департаменту житлово - комунального господарства Білоцерківської міської ради для відшкодування витрат на поховання спадкодавця.(а.с. 48-57) Згідно відповіді КП БМР «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» від 24.09.2021 №186 та відповіді від 20.02.2023 №54 встановлено, що родичі померлого [PERSON] до КП БМР «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» не зверталися, кошти в сумі 4470,00 грн, витрачені з міського бюджету на поховання померлого не відшкодували. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження суб`єктів нерухомого майна від 20.10.2021 року № 280181526 щодо суб`єкта нерухомого майна [PERSON] відомості відсутні. З відомостей Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження суб`єктів нерухомого майна від 23.02.2023 року № 323837785 щодо об`єкта нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS] вбачається, що 28.12.2019 року зареєстровано право власності на 29/300 частин спільної часткової власності за [PERSON] на підставі договору дарування від 15.06.2016 № 1885 (відомості про речове право 14987863).(а.с. 61-63) Відповідач, [PERSON] [INFO] , являється обдарованою (договір дарування від 15.06.2016 № 1885 (відомості про речове право 14987863)) померлим її сином [PERSON] . При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пункт 2 частини 1 статті 725 ЦК України встановлено, що у разі смерті дарувальника, оголошення його померлим, визнання безвісно відсутнім чи недієздатним виконання обов`язку на користь третьої особи має право вимагати від обдаровуваного особа, на користь якої встановлений цей обов`язок. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] , являється матір`ю померлого [PERSON] , отже його спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягненні не більше як за три роки до його смерті. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. У ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни із тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та тримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку із цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Згідно ст. 8 Закону України «Про поховання та похоронну справу» , організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами. Органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції, зокрема, вирішують питання про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв`язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; про надання допомоги на поховання померлих громадян в інших випадках, передбачених цим Законом. За ст. 10 Закону України «Про поховання та похоронну справу», надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 8 цього Кодексу, здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін. В силу ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» надання ритуальних послуг визначається необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таким чином, вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам. Обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця є те, що такі витрати повинні бути розумними з точки зору їх розміру і необхідності їх здійснення, що узгоджується з правовими позиціях Верховного Суду, викладених в постановах від 19 березня 2018 року (справа № 554/1793/15-ц, провадження № 61-6381св18), від 10 жовтня 2018 року (справа №713/1434/16-ц, провадження №61-18884св18), від 21 березня 2018 року (справа №753/15444/15-ц, провадження №61-2424св18). Згідно положень частини 1 статті 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого, поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Згідно до роз`яснень викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються виходячи із їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості пам`ятників і огорожу даній місцевості. Так, згідно Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 р. за №1111/9710, до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 2684,00 грн. ( а.с.7), тому дані витрати стягуються з відповідача на його користь.

Outcome: approved