Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

01 травня 2023 [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова через свого представника адвоката Рибак Я.В. з позовною заявою до АТ «Електромашина» про стягнення нарахованої, але невиплаченої при звільненні заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якій просить стягнути з відповідача суму не виплаченої заробітної плати у розмірі 9\~213,19 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за 6 місяців, виходячи із суми середньоденного заробітку у розмірі 862,55 грн., що на день подання позову становить 112\~131,50 грн., судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що наказом №118 від 20.10.2011\~його прийнято на роботу до ПАТ "Електромашина" інженером-технологом з 20.10.2011. Наказом №17-лс від 23.01.2012\~ [PERSON] переведено на посаду старшого майстра. Наказом №91-лс від 01.05.2015\~позивача переведено на посаду заступника начальника цеха. В наступному ПАТ "Електромашина" перейменовано в АТ "Електромашина". Наказом № 57-лс від 01.02.2019\~ [PERSON] переведено на посаду заступника начальника з технічного забезпечення в машинний цех. Наказом № 230-лс від 08.09.2020\~позивача переведено на посаду заступника начальника цеху з виробництва машинного цеху. Наказом №16-к від 19.08.2022, [PERSON] було звільнено з 19.08.2022\~з посади заступника начальника цеху з виробництва машинного цеху за його власним бажанням за ст. 38 К3пП України. В порушення вимог ст.ст.47,116 КЗпП, розрахунок з ним не було проведено ані в день звільнення, ані в наступному. Відповідач також не видав [PERSON] копію наказу (розпорядження) про звільнення та письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, станом на день звільнення 19.08.2023, відповідачем нараховано заробітну плату, яка підлягає виплаті при звільненні у розмірі 14\~213,19 грн. Проте, 17.03.2023 внаслідок численних звернень позивача до відповідача з вимогою про виплату заробітної плати, [PERSON] було сплачено 5000 грн. в якості сплати заборгованості з заробітної плати. Затримка з розрахунку при звільненні складає більше 9 місяців. Так як відомості щодо нарахування заробітної плати за березень липень 2022 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7) відсутні, для розрахунку середнього заробітку за затримку розрахунку позивач використовує відомості щодо розміру середньої заробітної плати за січень та лютий 2022, який згідно довідки ОК-7 складав: січень 2022 22\~169,19 грн. (кількість робочих днів 19), лютий 2022 11\~470, 40 грн. (кількість робочих днів 20), середньоденна заробітна плата складає 22\~169,19 грн.+ 11\~470, 40 грн./39=862,55 грн. Кількість робочих днів за 6 місяців затримки складає 130 днів: 8 робочих днів у серпні 2022, починаючи з 20.08.2022, 22 робочі дні у вересні 2022, 21 робочі дні у жовтні 2022, 22 робочі дні у листопаді 2022, 22 робочі дні у грудні 2022, 22 робочі дні у січні 2023, 13 робочі дні у лютому 2023. Таким чином, розмір середнього заробітку за 6 місяців затримки складає: 130*862,55 грн.=112\~131,50 грн. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача суму не виплаченої заробітної плати у розмірі 9\~213,19 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за 6 місяців, виходячи із суми середньоденного заробітку у розмірі 862,55 грн., що на день подання позову становить 112\~131,50 грн., судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. Ухвалою суду від 03.05.2023 прийнято до розгляду та відкрито\~спрощене позовне\~провадження у даній цивільній справі, витребувано в АТ «Електромашина» належним чином засвідчені копії наказів АТ «Електромашина» про прийняття на роботу та звільнення з роботи [PERSON] , копії наказів АТ «Електромашина», що будь-яким чином впливали б на трудові відносини з [PERSON] та порядок виконання ним його трудової функції, що були прийняті за період з 24.02.2022 по день звільнення з роботи [PERSON] , повідомлення (довідку) АТ «Електромашина» про нараховані та виплачені (або невиплачені) [PERSON] суми при звільненні (а.с.43-44). 25.05.2023 представником позивача адвокатом Рибак Я.В. до суду направлена заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковою виплатою заборгованості з заробітної плати у розмірі 6\~441, 62 грн., просить суд стягнути з відповідача АТ «Електромашина» суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 2\~771,57 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за 6 місяців, виходячи із суми середньоденного заробітку у розмірі 862,55 грн., що на день подання позову становить 112\~131,50 грн., судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. (а.с.50). 12 червня 2023 року представником відповідача АТ «Електромашина» - адвокатом Косінською О.В. надано витребувані судом документи та подано відзив на позовну заяву, в якому просив визнати поважними пропуск строку на подання відзиву на позов, відмовити у задоволенні позовних вимог зазначивши, що підставою несвоєчасного розрахунку з позивачем стали форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військова агресія Російської Федерації проти України, що засвідчено листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024.02.0-7.1 та сертифікатом №6300-22-1122 від 30.09.2022 про форс-мажорні обставини. Товариство не могло передбачити можливість початку ведення бойових дій на території Харківської області та підготуватися до них. Станом на час звільнення [PERSON] підприємство знаходилось на території громади, яка була розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. Відповідач постраждав від збройної агресії російської федерації. Відповідно до листа ГУ ДСНС у Харківській області від 14.09.2022\~року No331/538, відділ запобігання надзвичайним ситуаціям по Холодногірському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління ГУ ДСНС Харківській області підтверджує факт, що в ніч з 07 на 08 вересня\~2022\~року територія АТ «ЕЛЕКТРОМАШИНА», за адресою: місто Харків, вул.Озерянська, буд. 106 зазнала обстрілу внаслідок бойових (воєнних) дій. На підставі чого внесені відомості до ЄРДР, номер кримінального провадження 12022221220000977 від 08.09.2022\~року за ч.2 ст.438 КК України. Внаслідок попадання ракети на територію підприємства, що підтверджується листом ГУ ДСНС у Харківській області, була повністю знищена адміністративна будівля, в якій розміщувалися, в тому числі, бухгалтерський, фінансовий та юридичний відділи. Крім того, зазначив, що відповідно до ст.10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення повноцінної діяльності підприємства. Зазначив, що на даний час Відповідачем повністю погашена заборгованість перед Позивачем [PERSON] з належних йому виплат. Не погодився з розрахунком позивача щодо визначення розміру середнього заробітку затримки розрахунку при звільненні та надав відповідну довідку, в якій зазначено суму середнього заробітку затримки розрахунку при звільненні у розмірі 72\~558,14 грн. Крім того, представник відповідача надав суду заяву про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу до 4000 грн. (а.с.59-98). 16\~червня 2023\~до суду\~надійшла заява\~представника позивача\~про зменшення\~розміру позовних\~вимог у\~зв`язку з\~повним погашенням\~заборгованості по\~заробітній платі\~перед позивачем,\~просила суд стягнути з відповідача АТ «Електромашина» середній заробіток за час затримки розрахунку за 6 місяців, виходячи із суми середньоденного заробітку у розмірі 862,55 грн., що на день подання позову становить 112\~131,50 грн., судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. (а.с.100-105). 19 червня 2023 року представником позивача надано відповідь на відзив, у якому зазначив, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання ним обов`язку зі своєчасної виплати заробітної плати остаточного розрахунку під час звільнення з позивачем, категорично заперечує наявність будь-яких підстав для зменшення розміру нарахованого ним середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.106-111). В судовому засіданні представник позивача адвокат Рибак Я.В. уточненні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача АТ «Електромашина» середній заробіток за час затримки розрахунку за 6 місяців, виходячи із суми середньоденного заробітку у розмірі 862,55 грн., що на день подання позову становить 112\~131,50 грн., судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначила, що заборгованість по виплаті заробітної плати перед [PERSON] сплачена, АТ «Електромашина» наразі не працює, крім того Торгово-промислова палата України своїм листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини: військову агресію рф проти України з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, як надзвичайні та невідворотні, у зв`язку з чим заробітна плата [PERSON] не була сплачена у встановлений законом строк. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено,\~що відповідно\~докопії трудової книжки Серії [NUMBER] , наказом №118 від 20.10.2011\~ [PERSON] прийнято на роботу до ПАТ "Електромашина" інженером-технологом з 20.10.2011, наказом №17-лс від 23.01.2012\~позивача переведено на посаду старшого майстра, наказом №91-лс від 01.05.2015\~ переведено на посаду заступника начальника цеха, наказом № 57-лс від 01.02.2019\~ [PERSON] переведено на посаду заступника начальника з технічного забезпечення в машинний цех, наказом № 230-лс від 08.09.2020\~позивача переведено на посаду заступника начальника цеху з виробництва машинного цеху, наказом №16-к від 19.08.2022, [PERSON] звільнено з 19.08.2022\~з посади заступника начальника цеху з виробництва машинного цеху за його власним бажанням за ст. 38 К3пП України (а.с.13-16). В день звільнення 19.08.2022 з [PERSON] не проведено розрахунок, не видано копію наказу (розпорядження) про звільнення та письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні. Відповідно заяви позивача від 25.04.2023, [PERSON] звертався до Генерального директора АТ «Електромашина» з вимогою про виплату не виплаченої в день звільнення заробітної плати та всіх інших належних до виплати коштів (а.с.24-28). Згідно Форми ОК-7 (Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування), містяться відомості за нараховану заробітну плату [PERSON] за січень, лютий та серпень 2022 у розмірі 47\~852,78 грн. (а.с.29-31). Вказане підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 19.04.2023 (а.с.32-34). Згідно довідки АТ «Електромашина» середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 558,14 грн., розмір середнього заробітку затримки розрахунку при звільненні складає 72\~558,14 грн. (а.с.123) Відповідно наказу генерального директора АТ «Електромашина» В.О.Чаіцького № 43 від 28.02.2022 у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та настання обставин, що призвели до зупинення виробництва, причиною якого є воєнні дії, що унеможливлюють здійснення підприємством виробничої діяльності у повному обсязі, зупинено виробництво та повністю скорочено тривалість робочого часу з 01 березня 2022 до закінчення військових дій та відновлення виробничої діяльності підприємства найманим працівникам згідно додатка (а.с.81). Листом ГУ ДСНС у Харківській області від 14.09.2022\~року № 331/538, відділ запобігання надзвичайним ситуаціям по Холодногірському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління ГУ ДСНС Харківській області підтверджує факт, що в ніч з 07 на 08 вересня\~2022\~року територія АТ «ЕЛЕКТРОМАШИНА» за адресою: місто Харків, вул.Озерянська, буд. 106 зазнала обстрілу внаслідок бойових (воєнних) дій. Внаслідок попадання ракети на територію підприємства, була повністю знищена адміністративна будівля, в якій розміщувалися, в тому числі, бухгалтерський, фінансовий та юридичний відділи, архів (а.с.82). Відповідно витягу з ЄРДР зареєстровано номер кримінального провадження 12022221220000977 від 08.09.2022\~року за ч.2 ст.438 КК України за фактом порушення законів та звичаїв війни військовослужбовцями підрозділів збройних сил чи інших відомств рф, що полягали у здійсненні обстрілів із невстановленого озброєння по території заводу «Електромашина», внаслідок ого пошкоджено будівлі, споруди на території АТ «Електромашина» (а.с.83). Згідно довідки про нараховану заробітну плату [PERSON] від 29.05.2023 № 85, заробітна плата за період з січня 2022 по серпень 2022 складає 47\~852,78 грн. (а.с.84). Відповідно довідки про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, [PERSON] до виплати належить 11\~441,62 грн. (а.с.85). Частиною четвертою статті 43 Конституції України гарантовано право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці», частини першої статті 4 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Станом на день розгляду справи заборгованість з виплати заробітної плати перед [PERSON] сплачена в повному обсязі, що не заперечується представником позивача та підтверджується наданими суду доказами (а.с.35-38, 51-52, 91, 101). Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, суд приходить до наступного. Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені\~статтями 43-46 Конституції України. Разом з тим, відповідно до\~статті 64 Конституції України\~в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст.ст.\~24,\~25,\~27,\~28,\~29,\~40,\~47,\~51,\~52,\~55,\~56,\~57,\~58,\~59,\~60,\~61,\~62,\~63\~Конституції. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ\~(далі Указ) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та діє до теперішнього часу. Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями\~30-34,\~38,\~39,\~41-44,\~53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою\~статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Статтею 1 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~(далі - Закон № 2136-ІХ, тут і далі в редакції, яка була чинною на день видання оспорюваного наказу) передбачено, що цей\~Закон\~визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану». На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43,44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Відповідно до підпункту 5 пункту 1\~статті 6 Закону № 2136-ІХ\~в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно із пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 2136-ІХ\~главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України\~доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені\~Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». З огляду на вищевикладене положення\~Закону №\~2136-ІХ, які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж\~Кодекс законів про працю\~- мають пріоритет незастосування на період дії воєнного стану.\~Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням\~Закону № 2136-ІХ\~також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем. Згідно ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024.02.0-7.1 та сертифікатом №6300-22-1122 від 30.09.2022 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереробної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до\~Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про ведення воєнного стану в України». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Суд приходить до висновку, що надані відповідачем докази доводять, що у період, за який позивач просить стягнути середній заробіток (з 20.08.2022 по 19.02.2023) порушення зобов`язання щодо розрахунку при звільненні сталося внаслідок ведення бойових дій та дії обставин непереборної сили, що на підставі частини 3\~статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~є підставою для звільнення роботодавця від відповідальності за цим зобов`язанням. Статтею 15 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відшкодування працівникам та роботодавцям пов`язаних із трудовими відносинами грошових сум, втрачених внаслідок збройної агресії проти України, здійснюється за рахунок коштів держави-агресора, а також коштів, отриманих з/від відповідних фондів на відновлення України, у тому числі міжнародних, міжнародної технічної та або/поворотної чи безповоротної фінансової допомоги, інших джерел передбачених законодавством. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Що стосується судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 20\~000 грн., суд виходить з наступного. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, \~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, так як у задоволені позову [PERSON] відмовлено в повному обсязі, то витрати на професійну правову допомогу у розмірі 20\~000 грн. покладаються саме на позивача. Позивачі - у справах про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору. За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги, що позивача звільнено від сплати судового збору, а у задоволенні позовних вимог суд відмовляє, то витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: dismissed