Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 5 лютого 1999 року він уклав шлюб з відповідачем. 13 серпня 1999 року [PERSON] придбала домоволодіння по [ADDRESS] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 22 вересня 2022 року шлюб між сторонами був розірваний. [PERSON] посилається на те, що домоволодіння було придбано в період часу, протягом якого він перебував у шлюбі з [PERSON] . У зв`язку з цим вказаний об`єкт нерухомого майна є спільною сумісною власністю сторін. Відповідач заперечує проти вказаної обставини та вважає, що домоволодіння є об`єктом особистої власності відповідача. Тому [PERSON] просить суд визнати домоволодіння по [ADDRESS] спільною сумісною власністю сторін та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна. 1.2. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 1.3. [PERSON] не визнає позов та наполягає на тому, що домоволодіння по [ADDRESS] було придбано за її особисті грошові кошти. Ця обставина свідчить про те, що вказаний об`єкт нерухомого майна є особистою власністю відповідача, а не спільною сумісною власністю сторін. Тому [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 травня 2023 року (а.с.59) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 24 травня 2023 року (а.с.62-63) було відкрито провадження у цивільній справі та призначеного підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23 червня 2023 року (а.с.69-70) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 5 лютого 1999 року [PERSON] уклав з [PERSON] шлюб, зареєстрований у Вишеньківській сільській раді Бориспільського району, про що був складений запис за №2. Після одруження [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 5 лютого 1999 року (а.с.16). 3.2. 13 серпня 1999 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу (а.с.17), за яким вона придбала домоволодіння по [ADDRESS] . Рішенням Золочівської сільської ради №754-26-VIII від 5 серпня 2022 року (а.с.54-56) [ADDRESS] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 22 вересня 2022 року (а.с.22-23) шлюб між [PERSON] та відповідачем був розірваний. 3.4. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» СК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 4.2. Згідно з ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 4.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована тим з подружжя, який оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. 4.4. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 4.5. Згідно з ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховував, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. 4.6. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.7. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] було придбано в період часу, протягом якого позивач перебував у шлюбі з [PERSON] . Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, а також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що спірний об`єкт нерухомого майна є спільною сумісною власністю сторін. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подала жодного доказу на спростування вказаної презумпції та на підтвердження того, що домоволодіння було придбано за її особисті грошові кошти. Зокрема, відомості про таку обставину відсутні навіть в змісті самого договору купівлі-продажу від 13 серпня 1999 року (а.с.17). 5.2. З огляду на це суд вважає, що домоволодіння по [ADDRESS] належить визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та відповідача. В матеріалах цивільної справи відсутні також докази на підтверджен-ня наявності підстав для відступлення від засади рівності часток сторін у спільному майні. В такому випадку за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частку у вказаному об`єкті нерухомого майна.

Outcome: approved