Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У квітні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона спадщину після смерті [INFO] батька фактично прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав (арк. спр. 67). Від відповідача - Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк. спр. 52) . Процесуальні дії у справі 18 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 11 травня 2023 року у підготовчому засіданні оголошено перерву у зв`язку з повторним витребуванням доказів. 25 травня 2023 року у підготовчому засіданні оголошено перерву у зв`язку із ненадходженням витребовуваних документів. 07 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 22 червня 2023 року справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження та свідоцтво про укладення шлюбу (арк.спр. 12,13). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.спр.15). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр. 14). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в належному йому домоволодінні із земельною ділянкою в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - внучка, про що свідчать довідки №220,223, 229,229 від 12 квітня 2023 року (арк. спр. 22, 23,24,25). Відповідно до довідки №171 від 17 березня 2009 року, [PERSON] на день смерті [PERSON] проживала з ним та вела спільне господарство (арк. спр.62 на звороті). Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок в [ADDRESS] у КП «Новоушицьке БТІ» - відсутня (арк. спр. 20). Відповідно до довідки № 229 від 12 квітня 2023 року власником домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , був [PERSON] (арк.спр. 25). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 98 782 гривень (арк. спр.19). До складу домоволодіння входять: житловий будинок, веранда, літня кухня/баня, веранда, сарай, гараж, погріб. Вказана обставина також підтверджується даними технічного паспорта (арк.спр.16-19). Даними спадкової справи №242/2009, підтверджується, що [PERSON] 05 травня 2009 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та 05 травня 2009 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Також в матеріалах спадкової справи наявна заява [PERSON] від 01 квітня 2003 року про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] (арк. спр. 58-65). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 12 квітня 2023 року (арк. спр. 21). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Цивільні відносини щодо спадщини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , тому підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI. Відповідно до частини першої статті 524, частини першої статті 529, статті 534, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З огляду на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Зібрані по справі докази свідчать про те, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . Позивач, як спадкоємець за законом першої черги відповідно до вимог статті 549 ЦК 1963 року, прийняла спадщину, фактично вступивши в управління майном. Спадкоємець за законом [PERSON] спадщину у визначений законом строк не прийняв. Заява про відмову від спадщину [PERSON] від 01 квітня 2003 року подана поза межами строку визначеного статтею 553 ЦК 1963 року, тому правового значення немає. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи претендували на неї, суд не встановив. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. На підтвердження права власності спадкодавця на спірний будинок позивач надала суду довідку, видану Новоушицькою селищною радою Хмельницької області від 12 квітня 2023 року, на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] підтверджене належними доказами та не заперечується відповідачем. Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно за наявності акту органу влади, що підтверджує право власності, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з [ADDRESS] , на [ADDRESS] , пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною Радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів». Зазначені факти є загальновідомими та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягають. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б прийняли спадщину чи претендували на неї, Новоушицька селищна рада Хмельницької області, як орган місцевого самоврядування, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спадкове майно є підставою для виникнення спору. Тому,

Outcome: approved