Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

29 травня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини до 3-х років, відповідно до вимог ст. ст. 180-183 СК України просить суд: стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 липня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не вдалось через те, що маємо різні погляди на життя. Син проживає разом з позивачем, їй доводиться утримувати себе та сина, виховувати та дбати про нього. Однак, на все не вистачає грошей і дана обставина не дозволяє в належній мірі забезпечити сина усім необхідним. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 02 червня 2023 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання надала заяву, відповідно до якої просить її позовні вимоги задовольнити, розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не сповістив. Зі згоди представника позивача, про що свідчить заява представника, суд ухвалою від 31 липня 2023 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, відповідно до наданої заяви позивача, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 18 липня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 301. /а.с.3/. Від вказаного шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . /а.с.4/. Позивач у своєму позові зазначає, що подружнє життя не вдалось через те, що маємо різні погляди на життя. Син проживає разом з нею, їй самостійно доводиться утримувати себе та сина, виховувати та дбати про нього. Однак, на все не вистачає грошей і дана обставина не дозволяє в належній мірі їй забезпечити сина усім необхідним. Нормативне обґрунтування. Згідно з ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ст.84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 ст.84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Враховуючи усе вищевикладене, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved