Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

29.05.2023 позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 23 вересня 2020 року, який зареєстрований в реєстрі за №16687, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 19245,34 грн., та стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.09.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16687, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за період з 11.06.2018 по 23.09.2020 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19 195, 34 грн., 50, 00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, та загальна сума становить 19245,34 грн. Зазначено, що укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та позивачем договір споживчого кредиту №023-064563/13-00938-вкл-к від 30.05.2013, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також з розрахунку заборгованості, наведеному у виконавчому написі, коли саме виникла заборгованість, що позбавляє можливості перевірити виникнення права вимоги у зазначеного товариства - стягувача в межах позовної давності. При цьому, нотаріусом не перевірено за який строк нараховано заборгованість і чи не перевищує цей строк три роки. Крім того, позивач зазначає, що не зрозуміло звідки з`явилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 19 195, 34 грн., якщо кредитний договір було укладено на суму 10 000 грн. А згідно повідомлення, надісланого позивачу 26.03.2017 борг станом на 20.04.2017 становив 8922, 24 грн, з повідомлення надісланого 16.05.2017 - 9821, 10 грн., та із кожним надісланим повідомленням сума тіла кредиту збільшувалась. Це при тому, що на момент введення в ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" тимчасової адміністрації позивачем кредит був майже повністю погашений. Вважає, що нотаріус при вчинення напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогою (а.с.1-5). Разом із позовом було подано заяву про забезпечення, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса до прийняття рішення судом (а.с.19-20). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.05.2023 справу передано головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.23). Ухвалою суду від 29.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.24). Ухвалою суду від 29.05.2023 заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженню ВП №66042303, що перебуває на виконанні у державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Татакіна Павла Павловича, до набрання законної сили остаточного рішення у даній цивільній справі, що було на підставі виконавчого напису від 23 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, який зареєстрований в реєстрі за №16687, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 19245,34 грн. (а.с.26-27). 06.06.2023 до суду надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді від відповідача в особі директора ТОВ «Фінпром маркет» Яворського Р.І., яке обґрунтовано тим, що на думку відповідача даний спір можливо вирішити у мировому порядку, на зазначених у клопотанні умовах. У випадку погодження позивачем умов врегулювання спору відповідач гарантує підписання на вказаних умовах мирової угоди та/або вважати вказані вище умови договором часткового погашення боргу. Також відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог, просить задоволити позовні вимоги позивача до відповідача в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з 537 грн. судового збору та у разі подання заяви про забезпечення позову у розмірі 268,4 грн. (а.с.31-34). Ухвалою суду від 16.06.2023 у задоволенні клопотання відповідача ТОВ «Фінпром маркет» про врегулювання спору за участі судді у даній цивільній справі відмовлено, враховуючи відсутність до початку розгляду справи по суті згоди обох сторін на врегулювання спору за участі судді, наявність в третьої особи як учасника при розгляді даної справи (а.с.38). Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися. Позивач у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі. Також 22.06.2023 представник позивача - адвокат Устінський А.В. подав письмову заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд справи без його участі та позивача, просив позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, попередньо відповідачем подано письмову заяву про визнання позовних вимог, відповідно до якої просить задоволити позовні вимоги позивача до відповідача в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнути 537 грн. судового збору та у разі подання заяви про забезпечення позову у розмірі 268,4 грн. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 17.07.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів, з урахуванням вихідних днів, та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що 30.05.2013 між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та [PERSON] підписано анкету-заяву №003-Z/014881, згідно умов якої [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 10 000 грн. (а.с.10-11). Відповідно до повідомлення, надісланого ТОВ "Прімоколект. Центр грошових вимог" [PERSON] 26.03.2017, станом на 22.03.2017 не погашена заборгованість за кредитним договором №023-064563/13-00938-вкл-к перед ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" становила 8922, 24 грн (а.с.12). Відповідно до повідомлення, надісланого ТОВ "Прімоколект. Центр грошових вимог" [PERSON] 16.05.2017, загальна сума боргу за кредитним договором №023-064563/13-00938-вкл-к становила 9 821, 10 грн (а.с.13). 23.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем видано виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №16687, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ "Фінансова компанія "Арбімаркет" відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 04.08.2020, якому в свою чергу ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на підставі Договору про відступлення прав вимоги №000123-а від 12.06.2018 відступлено право вимоги за Кредитним договором №023-064563/13-00938-вкл-к від 30.05.2013, укладеного між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та [PERSON] . Стягнення з [PERSON] за період з 11.06.2018 по 23.09.2020 включно суму у розмірі - 19 195, 34 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 50, 00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 19245,34 грн. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом 3 років з дня його вчинення (а.с.10). Постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Татакіна Павла Павловича від 09.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66042303 на виконання виконавчого напису №16687, виданого 23.09.2020, що виданий ПН Київського МНО Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» 19 245,34 грн. заборгованості (а.с.9). Згідно постанови старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Татакіна Павла Павловича від 13.10.2022 у вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] (а.с.22). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «…постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23». Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис від 23.09.2020 був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Таким чином, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вбачається із змісту оспорюваного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 11.06.2018 по 23.09.2020. Разом з тим, відповідно до анкети-заяви №003 Z/014881 від 30.05.2013, на підставі якого вчинено виконавчий напис, і який поданий суду, термін /дата/ повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом встановлення таких не вбачається ( а.с. 11). При цьому, нотаріусом не перевірено, коли настав строк платежу за відповідним кредитним договором, та не вказано у виконавчому написі. Таким чином, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що виконавчий напис було вчинено щодо стягнення заборгованості, яку не можна вважати безспірною. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. У той же час , відповідно до листа, що адресований [PERSON] від 12.05.2017 щодо можливої передачі справи №16776670 до Претензійно-позовного відділу юридичного департаменту, вказано про необхідність погашення заборгованості у розмірі 9\~821,10 грн. до 26.05.2017 ( а.с. 17). У виконавчому написі йдеться про суму заборгованості 19\~195, 34 грн, за період з 11.06.2018 по 23.09.2020. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. У позовній заяві позивач зазначає, що 25.05.2023 між ним та адвокатом Устінським А.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №Ф/25/05/23. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат понесені позивачем на правову допомогу адвоката становлять 5 000 грн., які просить стягнути з відповідача. Адвокат Устінський А.В. здійснює діяльність на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] від 16.06.2023 (а.с.36). До позову додано договір про надання правової допомоги №Ф/25/05/23 від 25.05.2023, що укладений між адвокатом Устінським Андрієм Вікторовичем та [PERSON] , відповідно до якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу клієнту при розгляді справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.14-15). Актом №1 наданих послуг до договору про надання правової допомоги №Ф/25/05/23 від 25.05.2023 передбачено, що на надання усної консультації витрачено 1 год, здійснення підготовки позовної заяви (складання, формування пакету документів з додатками) - 4,5 год, здійснення підготовки заяви про забезпечення позову - 1 год, та загальна вартість наданих послуг становить 5 000 грн (а.с.17). Відповідно до рахунку - фактури №26/05 від 26.05.2023, виданої адвокатом Устінським А.В. оплата згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №Ф/25/05/23 від 25.05.2023 становить 5 000 грн. (а.с.18), та відповідно до платіжної інструкції 0.0.3019495831.1 адвокатом Устінським А.В. отримано від [PERSON] 5000 грн. (а.с.18). За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3 500 грн., що на думку суду є обґрунтованими, та відповідають принципу розумності, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, а також з врахуванням заяви про визнання позову. Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.05.2023, якою зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису, до набрання сили остаточного рішення у даній цивільній справі - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи заяву про визнання позову подану до початку розгляду справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved