Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] , звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] . Просить розірвати шлюб, що зареєстрований 29 вересня 2011 року виконавчим комітетом Міліївської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №15, залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. 29 вересня 2011 року уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований виконавчим комітетом Міліївської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №15. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спільне життя не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, шлюбні відносини фактично припинені через відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше подружнє життя є неможливим. Примирення між ними неможливе. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення. Процесуальні дії по справі. 06.10.2023 року провадження зупинено, до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворень відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. 27.07.2023 року провадження у справі поновлено. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об`ємі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 29 вересня 2011 року позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Міліївської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, Серія [NUMBER] , повторно виданого 16.06.2021 року. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, їх сім`я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили почуття любові, розпад їх сім`ї відбувся остаточно та поновити її неможливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідно до ст.7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « [PERSON] » . У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, розірванням шлюбу не порушуються особисті та майнові права сторін та неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 110-112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved