Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

В квітні 2023 [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просив зняти арешт з нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 1,939 га, кадастровий номер 3220884000:04:001:0020, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка належить [PERSON] , накладений згідно постанови серії [NUMBER] від 11 квітня 2008 року, реєстраційний номер обтяження 7050046. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником вищевказаної земельної ділянки. Однак, 22 липня 2022 року звернувшись до державного реєстратора позивачу стало відомо про те, що на земельній ділянці зареєстровано обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме постановою АА [NUMBER] від 11 квітня 2008 року ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції накладено арешт, який зареєстрований 18 квітня 2008 року за №7050046 Бориспільською районною державною нотаріальною конторою. Позивач звертався до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з питанням про зняття арешту з майна на що отримав відповідь про те, що строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки, тому надати більш детальну інформацію та зняти арешт з майна є неможливим. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 1 травня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.10). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.19). Позивач в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.14). Представник відповідача в судове засідання не з`явився та подав клопотання про розгляд справи без участі представника відділу та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства (а.с.15). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 1,939 га, кадастровий номер 3220884000:04:001:0020, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.7). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.7 зворот) 18 квітня 2008 року зареєстровано арешт нерухомого майна [PERSON] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції АА [NUMBER] від 11 квітня 2008 року, обтяження зареєстровано за №7050046. Відповідно до листа виконуючого обов`язки начальника відділу Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Юрія Писька від 10 січня 2023 року №3116 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого у відділі перебувало виконавче провадження згідно постанови АА [NUMBER] від 11 квітня 2008 року, під реєстраційними номерами обтяження №7050046, №28705351 (а.с.6). Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. У відповідь на заяву [PERSON] 10 січня 2023 року Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області листом за №3116 повідомив, що строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки, тому зняти арешт із належного йому майна не є можливим (а.с.6). На підставі наведеного суд приходить до висновку, що на даний час виконавче провадження закінчено. Наявний арешт порушує права позивача, так як він не має можливості реалізувати свої права, як власник. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна органом державної виконавчої служби можливе в разі отримання державним виконавцем рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, раніше застосованих судом у відношенні даного майна. Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання. Згідно вказаного Закону України державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, яке належить на праві власності [PERSON] . Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved