Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Сторони є батьками [PERSON] , який народився [INFO] і проживає з матір`ю, котра, за твердженням батька, чинить перепони у його спілкуванні з сином. Позивач просив: 1) визначити спосіб його участі у вихованні дитини, згідно з яким надати йому право на спілкування з сином у першу й третю суботи місяця з 10 до 19 години та у другу й четверту неділі місяця з 9 до 19 години, а також щочетверга та щоп`ятниці з 15 до 19 години або в інший час за попередньою домовленістю сторін, але не менше 18 годин на місяць без присутності матері з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини від місця її проживання на побачення та поверненням дитини за місцем проживання матері; 2) надати йому право відвідування сина у період його хвороби за місцем фактичного проживання (перебування) дитини, незалежно від присутності матері; 3) зобов`язати відповідачку не чинити перешкод у спілкування батька із сином і реалізації встановленого графіку. Рішенням Мукачівського міськрайсуду Закарпатської області від 20 червня 2023 року позов [PERSON] задоволено частково. Зобов`язано [PERSON] не чинити йому перешкод у вихованні сина та визначено спосіб участі позивача у вихованні дитини, згідно з яким надано йому право: 1) побачення та спілкування з дитиною у першу й третю суботи місяця з 15 до 19 години та у другу й четверту неділі місяця з 10 до 15 години без присутності матері; 2) відвідування сина у разі його стаціонарного лікування у закладі охорони здоров`я без присутності матері. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 26 червня 2023 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, які складаються з оплати судового збору (992,40 грн.) та правової допомоги адвоката (23000 грн.). Відповідачка вважає заявлений позивачем до відшкодування розмір витрат на правову допомогу необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи й наданими адвокатом послугами. Заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Метою впровадження принципу пропорційності є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Частиною третьою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто\~цивільним процесуальним законодавством\~встановлено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (постанова ВС від 01.12.2021 р. у справі № 607/14338/19-ц). Звертаючись до суду, позивач навів попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн. адвокату 7992,40 грн., а також вартість правових консультацій 1000 грн. та підготовки й подання адвокатом цивільного позову 6000 грн. Під час судового засідання представник позивача заявив, що докази понесених позивачем витрат на оплату правової допомоги буде надано після ухвалення рішення по суті справи. Відповідні докази подані представником позивача у межах строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України та з дотриманням правил статті 124 цього Кодексу. Як убачається з наданих документів, 10 жовтня 2022 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Центр правової допомоги» укладено договір про надання правової допомоги, згідно з яким сторонами погоджено розрахунок вартості наданих послу, що становить 1000 грн. за одну годину роботи адвоката. За цим договором [PERSON] відповідно до рахунку-фактури № 1/10/22 від 12.10.2022 р. та ату виконаних робіт від 13.10.2022 р. сплатив постачальну послуг 7000 грн., зокрема 1000 грн. за первинну консультацію та 6000 грн. за підготовку і подання позову. 4 січня 2023 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Юридична Фірма «Пересоляк і партнери» укладено договір про надання правової допомоги ГІ № 1, яким узгоджено вартість наданих послуг, зокрема: оплата за представництво адвокатом/Адвокатським об`єднанням інтересів замовника в судовому засіданні, як безпосередньо в суді, так і в режимі відеоконференції, на слідчих діях здійснюється виходячи з розрахунку вартості правової допомоги 2000 за 1 (одну) людино-годину. Витрати часу на проїзд до місця проведення судового засідання (слідчої дії) оплачується у розмірі 1000 грн. за одну людино-годину дороги. Вартість зміни (уточнення) заявлених вимог у справі № 303/7051/22 становить 6000 грн. Оплата за надання інших видів правової допомоги адвокатом/Адвокатським об`єднанням визначається виходячи з розрахунку вартості 2000 гривень за 1 (одну) людино-годину правової допомоги. При цьому одна година розподіляється на проміжки часу по тридцять хвилин. Кожен тридцяти хвилинний проміжок, що розпочався, відповідної окремої дати призначеного судового розгляду, з метою визначення розміру гонорару враховується як повний мінімальний тариф. Мінімальний тариф (мінімальна вартість) послуг з представництва в суді (на слідчій дії) становить 1000 грн., що визначається окремо по кожній даті призначеного судового розгляду (п. 3.1.1 3.1.3). Згідно з актом здачі-приймання від 23.06.2023 р. вартість наданих послуг становить 23000 грн., зокрема: підготовка заяви про уточнення позовних вимог від 09.01.2023 року 6000 грн., підготовка клопотання про приєднання доказів 2000 грн., консультування клієнта по справі - 2000 грн., підготовка клопотання про допит клієнта 2000 грн., участь в судових засіданнях 14.03.2023 р., 19.04.2023 р., 09.05.2023 р., 20.06.2023р. 11000 грн. Таким чином, позивачем відповідно до статті 81 ЦПК України доведено факт надання йому юридичних послуг. Однак наведений у зазначених актах обсяг і тривалість робіт є неспівмірними зі складністю справи, а отже не відповідають критерію реальності витрат і розумності їхнього розміру. Зокрема, вартість правової консультації позивача не відповідає складності справи, обставини (факти) якої є очевидними, ця категорія справ є поширеною, а судова практика щодо їхнього розгляду усталеною. Тож визначення відносин, що склалися між сторонами, та їх правова кваліфікація не становлять особливої складності. Суд критично ставиться до збільшення обсягу заяв по суті спору, як демонстрації необхідності значного часу для підготовки відповідного документа, за рахунок цитування міжнародно-правових актів, положення яких втілені в національне законодавство, а також відтворення загальновідомих у юридичній практиці позицій вищих судів. Необхідність уточнення позовних вимог є наслідком недостатньо ретельної підготовки первинного позову. Водночас суттєва частка остаточних вимог позивача визнана судом необґрунтованою. Клопотання про залучення доказів (відеоматеріалів) не було обумовлене необхідністю, бо їх дослідження за згодою сторін визнано недоцільним. Вартість підготовки клопотання про допит позивача як свідка з погляду його зміст заяви та доказове значення такого допиту видається завищеною. На підставі наведеного суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивачки 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які відповідають критерію реальності адвокатських послуг (дійсності та необхідності) й розумності їхнього розміру і ця сума є співмірною з виконаною адвокатом роботою та результатами розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас вимога\~пропорційності присудження\~судових витрат\~при частковому\~задоволенні позову\~застосовується незалежно\~від того,\~за якою\~ставкою сплачено\~судовий збір,\~(наприклад,\~його сплачено\~за мінімальною\~ставкою,\~визначеною Законом\~України\~«Про судовий\~збір»).\~Якщо вимогу\~пропорційності розподілу\~судових витрат\~при частковому\~задоволенні позову\~точно визначити\~неможливо (наприклад,\~при частковому\~задоволенні позову\~немайнового характеру),\~то судові\~витрати розподіляються\~між сторонами\~порівну (п.\~36\~постанови Пленуму\~ВССУ №\~10\~від 17.10.2014\~р. «Про\~застосування судами\~законодавства про\~судові витрати\~у цивільних\~справах).\~З огляду\~на це\~з відповідачки\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню 496,20\~грн.\~(992,40\~:\~2) судового збору.

Outcome: approved