Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 16 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] згідно якої 20 серпня 2022 року між сторонами укладено шлюб і вони мають неповнолітню дитину. Одруження виявилось невдалим, в сторін вже тривалий час немає спільних інтересів, із-за різниці в поглядах на життя між ними почали виникати непорозуміння, конфлікти, що призвело до напружених відносин в сім`ї, вони втратили почуття любові, поваги один до одного, проживають окремо один від одного і не ведуть спільного господарства, у зв`язку з цим позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім`я остаточно розпалась, шлюб має формальний характер, примирення неможливе, тому просить шлюб розірвати і відновити дошлюбне прізвище, стягнути з відповідача судові витрати, спору про місце проживання дитини немає. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 2. 26 липня 2023 року позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить розірвати шлюб, оскільки не проживають разом більше, ніж пів року, не ведуть спільне господарство, бажає змінити прізвище на дошлюбне та стягнути з відповідача судові витрати. 3. 12 червня 2023 року відповідач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 5. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч. 3). Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як зазначено у ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 6. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . 8. 20 серпня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . 9. 12 червня 2023 року ухвалою суду надано сторонам строк для примирення - один місяць. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 10. Із позовної заяви, заяв позивача і відповідача вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, не проживають разом однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, їх сім`я розпалась, шлюб має формальний характер, примирення неможливе, адже в наданий строк таке не відбулося. 11. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб сторін необхідно розірвати, позивач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 12. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 13. Позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 14. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved