Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.09.1989 року його було зараховано до складу студентів першого курсу денної форми навчання фізичного факультету Дніпропетровського державного університету. 01.07.1994 року він закінчив навчання в зазначеному університеті та отримав диплом про вищу освіту [NUMBER] , реєстраційний № 10 від 01.07.1994 року. У вказаному документі зазначено його прізвище « [PERSON] » - через букву «і». Ім`я та по батькові зазначені правильно, як записано і в паспорті громадянина України, а прізвище - написано через букву «і» - « [PERSON] » замість « [PERSON] ». На час оформлення зазначеного документу він не звернув уваги на правильність написання його прізвища. Зараз він вирішив працевлаштуватись за фахом згідно отриманої спеціальності та освіти. Але, оскільки в дипломі неправильно зазначене його прізвище, то працевлаштуватись із використанням належного йому диплома він не має можливості. Тому звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою від 19.06.2023 року відкрито провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 29.06.2023 року представник заінтересованої особи подав клопотання в якому просив справу розглянути без участі представника заінтересованої особи, заперечень по суті заяви не мають. Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та без участі заявника, вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара в судове засідання не з`явився, про день, час та місце повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи. Так судом встановлено, що в паспорті громадянина України [NUMBER] та ПІБ заявника вказано, як [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Згідно копії диплом спеціаліста [NUMBER] , виданого Дніпропетровським державним університетом 01.07.1994 року, реєстраційний № 10, виданий на ім`я « [PERSON] » (а.с. 6). Згідно копія архівної довідки « [PERSON] » (мовою оригіналу наказу) 1.09.10972 р.н. було зараховано до складу студентів першого курсу денної форми навчання фізичного факультету Дніпропетровського державного університету (на теперішній час Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара) (а.с. 7). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, а заінтересованою особою не спростовано його доводи. Таким чином, у суду не виникає сумніву у тому, що заявнику [PERSON] належить диплом про вищу освіту [NUMBER] , реєстраційний № 10 від 01.07.1994 року. Встановлення даного юридичного факту за рішенням суду породжує для заявника певні правові наслідки. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved