Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу та пені за угодою позики. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі угоди позики, укладеної ним з [PERSON] , [INFO] , він передав їй у власність 360 доларів США, а вона прийняла зобовязання повернути борг до 27.10.2021 року. При неповерненні боргу до 27.10.2021 року [PERSON] , зобовязалась сплачувати проценти за користування чужими коштами згідно до ста. 536 ЦУ України в розмірі 5% від несплаченої суми за кожну добу користування. На підтвердження договору позики [PERSON] власноручно виконала боргову розписку, копію якої приєднує до позовної заяви. З настанням строку повернення боргу [PERSON] зіслалась на платіжну неспроможність та перенесла строку виконання зобовязання з повернення боргу на чергову дату, що продовжується до цього часу. Таке ставлення до виконання цивільно-правових обовязків є неприйнятним. Між сторонами укладений договір позики позики, який відповідає вимогам ст. 1046, 1047 ЦК України. Отже, [PERSON] має сплатити йому за рішенням суду 360 доларів США, що відповідно 13161 грн. При курсі валют, встановлених Національним банком України: 1 дол. = 36.45 грн. В період строку договору позики розмір розмір процентів з 27.08 до 27.10.2021 року не визначений. Отже, стягнення процентів має провадитись на рівні облікової ставки Нацбанку України. З 23.07.2021 року по 10.09.2021 року облікова ставка Нацбанку України визначена в 8%. З суми 360 дол США 8% становить 28,8 доларів США/ 360 х 8: 100/. За 4 дні, серпня 2021 року розмір процентів становить - 3,7 доларів США. За 9 днів вересня - 8,6 доларів США. З 10.09.2021 року по 09.12.2021 року облікова ставка Нацбанку - 8,5% з суми 360 доларів 8,5 % становить 30,6 доларів США. За 21 день вересня 2021 року розмір процентів - 21,4 доларів США. За 27 днів жовтня 2021 року розмір процентів - 26,3 доларів США. Всього процентів - 60,3 доларів США, що становить 2204 грн. Крім того позичальниця згідно до умов договору прийняла зобовязання оплачувати 5% від неповернутої суми позики за користування його коштами за кожен день користування. Таке зобовязання відповідає вимогам ст. 536 та 627 ЦК України. 5% від суми позики 360 доларів США становить 18 доларів. Строк неповернення з 27.10.2021 року до 01.03.2023 року становить 489 днів. Отже, розмір процентів становть 8802 доларів США, що відповідає 321801 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України позичальниця має сплатити борг з нарахуванням 3% річних. 3% річних з суми 360 доларів США становлять 10,8 дол. За 65 днів 2021 року 3% річних становить 1,9 дол США. За 2022 року - 10,8 дол США. За 59 днів 2023 року - 1,7 доларів США. Всього 3% річних становить - 14,4 дол. США, що відповідає 526 грн. Всього борг за угодою позики становить - 337692 грн /13161+2204+321801+526/. Крім того, на підставі угоди позики, укладеної ним з [PERSON] , [INFO] , він передав їй у власність 530 доларів США, а вона прийняла зобовязання повернути борг сплачувати за користування чужими коштами 5% від неповернутої суми за кожну добу аж до часу повернення. На підтвердження угоди позики [PERSON] , власноручно виконала боргову розписку, Отже, [PERSON] має повернути йому 530 доларів сСША, що відповідає 19376 грн при курсі валют Національного банку України на час предявлення позову : 1 дол США - 36.56 грн. Розмі процентів визначається з настпного розрахунку: З 23.07.2021 року по 10.09.2021 року розмір облікової ставки 8%. З суми 530 доларів США 8% становить 42,4 доларів США. За 4 дні серпня 2021 року розміру процентів 5,4 доларів США. За 10 днів вересня 2021 року розмір процентів - 14,1 доларів США. З 10.09.2021 року по 09.12.2021 року облікова ставка - 8,5%. З суми 530 доларів США, 8,5 становить 45 доларів США. За 20 днів вересня розмір процентів становить 30 доларів США За жовтень 2021 року становить 45 доларів США. За листопад - 45 доларів США. За 9 днів грудня - 13 доларів США. З 10.12.2021 року по 20.01.2022 року розмір облікової ставки 9% . З суми 530 доларів. Дол. 9% становить 47,7 доларів США.. За 21 день грудня розмір процентів 32 доларів США. За 20 днів січня 2022 року - 30 доларів США. З 21.01.2022 року по 02.06.2022 року розмір рьоіккової ставки 10% . З суми 530 доларів США 10% становить 53 долари США. За 10 днів січня 2022 року розмір процентів 17 доларів США. За лютий 2022 року 53 доларів США. За березень - 53 доларів США. За травень - 53 доларів США. За 2 дні червня 2022 року 3,5 дол США. З 03.06.2022 року облікова ставка визначена 25%. З суми 530 доларів США становить 132, 5 доларів США. За 28 днів червня розмір процентів 97 доларів США. За липень 2022 року 132,5 дол США. За серпень -132,5 дол США. За вересень - 132,5 дол США. За 27 днів жовтня 2022 року 115 доларів США. Всього розмір процентів в період дії договору позики з 27.08.2021 року по 27.10.2022 1003, 5 дол США, що відповідає 36687 грн. З 28.10.2022 року [PERSON] зобовязалась сплачувати 5% від неповернутої суми за користування коштами. З суми 530 доларів США 5% становлять 26, 5 дол США. За період з 28.10.2022 року по 01.03.2023 року - 123 дні. Розмір процентів визначається 3259,5 дол США, що відповідає - 119167 грн. ( 3259,5 х 36.56) Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України позичальниця має сплатити 3% річних становлять 5,6 дол США / 15,9: 365 х 129/. Що відповідає 204 грн. Отже загальна сума боргу за кгодою позики від 27.08.2021 року становить 4798, 6 дол США, що відповідає 175436 грн. Крім того, за угодою позики, укладеною між тими ж сторонами 02.10.2021 року він передав [PERSON] , 5500 грн. А вона зобовязалась повернути борг до 27.10.2022 року. При порушенні строку поверненя боргу до 27.10.2022 року. При порушенні строку повернення боргу зобовязалась сплатити неустойку з розрахунку 5% від неповернутої суми за добу аж до повернення боргу. Проте і це зобовязання не виконала. Вважає, що [PERSON] крім повернення боргу 5500 грн, також має сплатити проценто за користування коштами в розмірі облікової ставки Національного банку України. З 10.09.2021 року по 09.12.2021 року облікова ставка Нацбанку - 8,5 % за суму боргу 5500 грн 8,5 становлять 467, 5 грн. За 29 днів жовтня розмір процентів - 437 грн. За листопад розмір процентів - 467, 5 грн. За 9 днів грудня - 1135 грн. З 10.12.2021 року по 20.01.2022 року розмір облікової ставки - 9% з суми 5500 грн становлять 495 грн. За 22 дні грдня розмір процентів - 351 грн. За 20 днів січня 2022 року - 319 грн. З 21.01.2022 року по 02.06.2022 року облікова ставка - 10%. З суми 5500 грн 10% сиаервоять 550 грн. За 11 днів січня 2022 року розмір процентів - 195 грн. За лютий 2022 року процентів -550 грн. За березень - 550 грн. За квітень - 550 грн. За травень- 550 грн. За 2 дні червня - 36 грн. З 03.06.2022 року встанолена облікова ставка Національного банку - 25% з суми 5500 грн. 25 % становить 1375 грн. За 28 днів червня 2022 року замір процентів - 1283 грн. За липень 2022 року - 1375 грн. За серпень 2022 року - 1375 грн. За вересень 2022 року - 1375 грн. За 27 днів жовтня 2022 року - 1197 грн. Всього розмір процентів за користування чужими коштами в період дії договору позики 11745, 5 грн. Крім того, з 28.10.2022 року позичальниця має сплачувати неустойку в розмірі 5% від неповернутої суми за кожну просточену добу, тобто, 275 грн. За станом на 01.03.2023 року прострочено 124 доби. Отже, розмір неустойки 34100 грн / 124 х 275/. Отже, загальна сума боргу за угодою позики від 02.10.2021 року ( 5500 + 11745,5 + 34100) Без застосування наслідків ст. 625 ЦК Укпаїни. Загальна сума за трьома договорами позики 564 473,5 грн що становить ціну позову ( 33769 + 175436 + 51345,5 ) Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 08.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать почтові повідомлення, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до вимог ч. 7 ст. 128 ЦПК України, від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, нею не поданий відзив. Суд вважає, що відповідач не зявився у судове засідання без поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача [PERSON] і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р.) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку». Верховний Суд України у листі від 25 січня 2006 року № 1-5/45 зазначає, що «критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів». Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Суд приходить до висновку, що відповідач, який не пребуває у судові засідання без поважних причин, зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Під зловживанням правом розуміють особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у соціально шкідливих вчинках суб`єкта права, у використанні недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки, що суперечить цільовому призначенню права. Суд, дослідивши надані йому письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з наступного. ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ч.3 ст.12 ЦПК України, передбачено що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ч.1.ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ч.1 ст.95 ЦПК України передбачено, що письмові докази є документи, які містять дані для правильного вирішення справи. Стаття 81. ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до розписки - «27.08.2021 року [PERSON] проживаю [ADDRESS] . Позичила в [PERSON] , [ADDRESS] , гроші 360 доларів ( триста шістдесят доларів ) яку зобовязуюсь повернути до 27.10.2021 року у випадку не повернення в строк за користування грошима згідно ст. 536 ЦК України буду сплачувати 5 процентів від позиченої суми за кожну просрочену добу, гроші отримала від [PERSON] які будуть повернені йому які отримала 27.08.2021 року. [PERSON]. ». У відповідності до розписки - « 27.08.2021 року [PERSON] , проживаю [ADDRESS] . Позичила в [PERSON] [ADDRESS] в суму 530 США ( пятсот тридцять) США. Які зобовязуюсь повернути до 27.10.2022, у випадку не повернення в строк за користування шрошима згідно ст. 536 ЦК України буду сплачувати 5 процентів від позиченої суми за кожну просрочену добу. Гроші отримала от [PERSON] які будуть повернені йому які отримала 27.08.2021 року [PERSON].» Згідно договору позики в кінці якого міститься дата -«27.08.2021» вбачається, що 12.10.2021 року [PERSON] уклав договір позики, згідно якого передав [PERSON] грошуву сумму в розмірі 5500 ( пять тисяч пятсот) грн. Та яка зобовязується повернути до 27.10.2022 року. У разі порушення позичальником строку повернення боргу позичальник сплачує позикодавцю неустойку з розрахунку 5% за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що вищезазначений договір позики не відповідає позовним вимогам [PERSON] , так як останній просить стягнути кошти за угодою позики від 02.10.2021 року в розмірі 5500 ( пять тисяч пятсот) грн., який вдсутній в матеріалах справи, тому суд в цій частині стягнення вважає відмовити. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Дана правова позиція відображена у постанові ВСУ у справі за № 6-487цс17. Дослідженими борговими розписками від 27.08.2021 року позики 360 ( триста шістдесят) доларів США, та від 27.08.2021 року позики 530 ( пятсот тридцять) доларів США, судом встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) [PERSON] передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник [PERSON] зобов`язується повернути позикодавцеві, таку ж суму грошових коштів (суму позики), а у разі прострочення виконання зобов`язання сторони передбачили відповідальність в розмірі 5% від простроченої суми за кожен день прострочення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів встановив, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено три договори позики грошей. Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України, можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Відповідач в суді даним правом не скористався і дана обставина не може бути врахована судом при винесенні рішення. За таких обставин позов підлягає до задоволення щодо стягнення основного боргу та пені за прострочення виконання в повному обсязі. Окрім того, позивачем ставиться питання про стягнення із відповідача на його користь судових витрат а саме, судовий збір та послуги адвоката. Однак позивачем підтверджено документально лише судові витрати у розмірі 5894 грн. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Суду не надано розрахунків витрат та витраченого часу по кожній дії, вчиненій адвокатом, детального опису робіт, не надано копію ордеру, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Неподання розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу, а тому за таких обставин позов підлягає до задоволення частково. Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20). На підставі викладеного,

Outcome: partial