Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 28.06.2023 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який було зареєстрованого 09.09.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №429. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.09.2014 між сторонами укладено шлюб, проте що з часом сімейні відносини між ними погіршилися, їм не вдалося налагодити нормальні сімейні стосунки, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Відповідач виїхала за кордон і на даний час не має наміру повертатися в Україну, у зв`язку з чим між ними втрачено спільні інтереси, вони стали чужими людьми. Вказує на те, що вони як подружжя спільно не проживають близько двох років та не ведуть спільного домашнього господарства. Вважає, що подальше спільне подружнє життя не можливе, а збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовільнити. Відповідач [PERSON] подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, постановив: розглядати справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 23.06.2023 серія [NUMBER] , виданого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що 09.09.2014 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено актовий запис №429. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. (ч. 3 ст. 105 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за ст. 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію сторін при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ЦПК України). У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов (ч. 1 ст. 142 ЦПК України) За правилами п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Outcome: approved