Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

В березні 2023 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Мамаєва Д.Ю. звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги в сумі 306000,00 грн., а також судовий збір в сумі 3060,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та відповідачем в усній формі було укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати послуги з програмного забезпечення хостингу Спортет юа, а відповідач зобов`язався сплатити кошти за надані послуг на рахунок позивача. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором він виконав, однак, відповідач здійснив розрахунок із позивачем лише частково. Позивач неодноразово звертався до відповідача із проханнями та вимогами повністю сплатити наявну заборгованість, однак, вимоги позивача залишились з боку відповідача без належного реагування. Так, за розрахунками позивача заборгованість зі сплати за надані послуги станом на 01.03.2023 року становить суму в розмірі 306000,00 грн. З огляду на неналежне виконання зобов`язань по сплаті коштів за надані послуги, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, останній, вимушений звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх прав, та просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену суму заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 10.03.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не надходив. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до із ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що між [PERSON] (виконавцем) та [PERSON] (замовником) було укладено в усній формі договір про надання послуг, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати послуги з програмного забезпечення хостингу Спортет юа, а відповідач зобов`язався сплатити кошти за надані послуг на рахунок позивача. Позивач вказує, що письмовий договір між сторонами укладено не було, але фактично такий договір, письмова форма якого законодавцем не вимагається, вважається укладеним з моменту узгодження між сторонами об`єм послуг та їх вартості. Так, між сторонами було погоджено перелік послуг і їх вартість, а відтак договір є укладеним, та чинним, і доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Наявні у справі докази свідчать про укладення між сторонами в усній формі договору про надання послуг, за яким позивач надав обумовлені сторонами послуги, однак, відповідач своїх зобов`язань по оплаті коштів за надані послуги виконав не в повному обсязі, та за розрахунками позивача заборгованість відповідача перед позивачем складає суму в розмірі 306000,00 грн. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої позивачем суми заборгованості, як і не доведено виконання грошових зобов`язань перед позивачем належним чином. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, доводи позову стороною відповідача спростовано не було, а відтак суд вважає, що сума заборгованості підлягає стягненню із відповідача на користь позивача в примусовому порядку, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3060,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved