Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач самоусунувся від виховання дитини та не бере участь у духовному та фізичному вихованні, а також матеріальному забезпеченні. В судове засідання позивач не з`явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 17 жовтня 1992 року було укладено шлюб, який був зареєстрований Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області, актовий запис №19. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох повнолітних дітей, а також малолітню доньку, [PERSON] , 2010 року народження. Рішенням Печерскього районного суду міста Києва від 28.11.2018 у справі 757/19558/18-ц шлюб розірвано. Відповідач з серпня 2015 року не проживає з сімєю, не замйається вихованням та утриманням дитини, не дбає про її здоровя. Відповідач вдее асоціальний спосіб життя та неодноразово був визнаний судом винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.. 173-2 КУПАП. З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що діти проживають разом з позивачкою. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Будь-яких доказів про незадовільний стан здоров`я відповідача, а також про перебування на утриманні останнього інших осіб, які в силу закону потребують його матеріальної допомоги, суду надано не було. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, а відповідач ухиляється від надання постійної і регулярної матеріальної допомоги на утримання дітей у достатньому розмірі, при цьому, приймаючи до уваги вік, стан здоров`я і матеріальне становище дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову, а саме вважає необхідним визначити аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. Також, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved