Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] адвокат Урум А.Д. уточнені позовні вимоги підтримав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення\~ у справі можливо\~ постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2012р.; копія договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.08.1999р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія державного акту серії ЯЕ №759291 від 28.09.2010р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,0652 га, розташовану [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія звіту від 24.10.2022р. про проведення незалежної оцінки вартості жилого будинку та присадибної земельної ділянки; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 19.06.2023р. копія заяви [PERSON] від 08.01.2015р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 08.01.2015р. про відмову від спадщини після смерті [PERSON] ; копія заповіту [PERSON] від 13.09.2011р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.01.2015р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.01.2015р. (про реєстрацію заповіту); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.01.2015р. (дата заведення спадкової справи після смерті [PERSON] [INFO] ); копія заяви [PERSON] від 13.09.2011р. про відмову від спадщини після смерті [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 06.09.2011р. про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.09.2011р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.09.2011р. (про реєстрацію заповіту); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.09.2011р. (дата заведення спадкової справи після смерті [PERSON] [INFO] ); копії Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 19.06.2023р.; Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.08.1999р. №4669 [PERSON] та [PERSON] на праві власності, в рівних частках за кожним із них, належав житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] . Крім цього, [PERSON] на підставі державного акту серії ЯЕ №759291 від 28.09.2010р. на право власності на земельну ділянку також належала і земельна ділянка площею 0,0652 га, розташована [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). [INFO] [PERSON] помер, після його смерті спадщину на належне йому майно (1/2 частина нерухомості та присадибна земельна ділянка) за заповітом прийняла його онука [PERSON] , оскільки вона у передбачений законом строк для прийняття спадщини звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але [PERSON] в повній мірі не оформила спадщину на себе. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2012р. за [PERSON] було визнано право власності тільки на частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , та на грошові вклади. Оформленням права на спадщину в частині присадибної земельної ділянки [PERSON] не займалась, але в силу вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України вона є належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] . За життя вона склала заповіт на ім`я онуки [PERSON] . У передбачений законом строк після смерті бабусі [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Про це свідчить подана нею 08.01.2015р. заява про прийняття спадщини. Оформленням права на спадщину після смерті бабусі [PERSON] не займалась, але в силу вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України вона є належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] та присадибна земельна ділянка повністю перейшли за правом спадкування до [PERSON] (відповідачки у справі). Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] та сином нині померлих [PERSON] та [PERSON] , тобто він є потенційним спадкоємцем після смерті батьків, але він від спадщини відмовився та на неї не претендує. Позивач зазначає, що у 2012р. він домовився із [PERSON] та [PERSON] про те, що він буде мешкати у житловому будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованому по [ADDRESS] , доглядати за ним, оскільки нині померлі ним не користувались, мешкали за іншою адресою. З того часу позивач перейшов мешкати в цей будинок та фактично володів ним, використовував цю нерухомість за належністю. Таким чином, з 2012р. позивач постійно мешкає у спірному житловому будинку, володіє та розпоряджається ним в цілому. Позивач фактично, відкрито володіє нерухомістю, стежить за її належним технічним станом, сплачує за утримання комунальні послуги, зробив ремонт, прибирає присадибну земельну ділянку та ін. У зв`язку із вищевикладеними обставинами [PERSON] вважає, що має право на вищевказаний житловий будинок та присадибну земельну ділянку, оскільки він з 2012 р. володіє та безперервно користується ними, слідкує за технічним станом будинку, несе витрати у зв`язку із його утриманням, зберігає у себе всю документацію на житло та землю, як власник нерухомості, отже з підстав ст. 344 ЦК України набув право власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Як було встановлено судом, відповідачка є зареєстрованим власником частини житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , та фактичним власником (за належністю неоформленої спадщини) іншої частини житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями за вищевказаною адресою та присадибної земельної ділянки. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із\~ч.\~4\~ст.\~344\~ЦК України\~право власності\~за набувальною\~давністю на\~нерухоме майно,\~транспортні засоби,\~цінні папери\~набувається за\~рішенням суду. За ч.\~1,\~3\~ст.\~397\~ЦК України\~володільцем чужого\~майна є\~особа,\~яка фактично\~тримає його\~у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Як виходить з доводів позивача, з 2012р. по теперішній час він безперервно, відкрито володіє житловим будинком та присадибною земельною ділянкою, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається ним, проводить ремонти та ін. За весь час володіння позивачем будинком та присадибною земельною ділянкою, відповідачі не пред`являли до позивача жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брали участі в її утриманні та не несли витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді відповідачі не заперечували щодо фактів, вказаних у позові, визнали позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем житловим будинком із присадибною земельною ділянкою є добросовісним, правомірним, відкритим (позивач, вважаючи себе власником всього житла, сплачує комунальні платежі за утримання будинку, земельний податок, розпоряджається житлом та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що житловий будинок разом із присадибною земельною ділянкою цілком з законних підстав перейшли у володіння та користування [PERSON] , внаслідок чого останній набув право власності на них за набувальною давністю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на майно за набувальною давністю.

Outcome: approved