Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

29.05.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано в м. Баку, Азербайджан у відділі реєстрації, Центр «служба АСАН» №5 м. Баку, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №2303. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, зокрема, що 06.06.2022 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації, Центр «служба АСАН» №5 м. Баку, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №2303. Від шлюбу вони дітей не мають. 01.03.2023 вони приїхали в Україну. На в`їзді відповідач прикордонникам повідомив, що буде мешкати по вказаному в позові адресу. Мешкали сім`єю за її адресою: [ADDRESS] . Але з 17.05.2023 їх шлюб з відпочив розпався та відновленню не підлягає. Між ними зникло взаєморозуміння. З цього часу вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05.06.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 18). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду надійшла заява від позивача [PERSON] , в якій вона просить провести судове засідання без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі (а.с. 21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 25.07.2023 надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій він просить судовий розгляд провести без його участі, позовну заяву підтримує (а.с. 22). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 06.06.2022 Відділом реєстрації, Центр «Служба АСАН» №5 м. Баку, про що зроблений актовий запис №2303 (а.с. 4-6). Згідно позовної заяви, господарство та побут подружжя ведуть окремо один від одного, мешкають окремо. Майнового спору на час розгляду справи між сторонами не має. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону Україна «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, відновити дошлюбне прізвище [PERSON] - « [PERSON] ». Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved