Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачки в його користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі\~1/4\~частини усіх\~видів заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку та\~не більше\~10\~прожиткових мінімумів\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~до досягнення\~ дитиною\~повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Свої вимоги мотивує тим, що він є особою з інвалідністю 2-ої групи загального захворювання. 12 січня 2008 року він уклав шлюб із відповідачкою. Від спільного проживання в шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Їхня сім`я розпалася. Проживши в шлюбі разом більше п`ятнадцяти років, вони не змогли створити міцної сім`ї. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося. Причиною розпаду їхньої сім`ї є те, що вони не зійшлися поглядами на життя, в них різні характери, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, які призвели до фактичного розпаду їхньої сім`ї. Вони остаточно зрозуміли, що стали чужими людьми, втратили всякі почуття любові та поваги один до одного, тобто перестали бути однією сім`єю. У зв`язку із зазначеними обставинами ним було подано до суду заяву про розірвання шлюбу. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.06.2023 в цивільній справі №345/1970/23, шлюб між ними розірвано, їхню доньку [PERSON] , [INFO] , залишено на його виховання. Їхня з відповідачкою дитина потребує матеріальної допомоги, оскільки в нього склалося скрутне матеріальне становище, так як він ніде не працює та є особою з інвалідністю 2-ої групи загального захворювання. Йому одному важко утримувати неповнолітню дитину. Відповідачка на даний час матеріально не допомагає. В зв`язку з цим він вимушений звернутись до суду за захистом їхньої з відповідачкою доньки [PERSON] права на належне забезпечення. Відповідачка є працездатною, фізично здоровою особою, непрацездатних осіб на своєму утриманні немає, періодично працює на заробітках в країнах Західної Європи, де отримує стабільний та високий заробіток (дохід). Представник позивачки подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити, а розгляд справи провести за його відсутності Відповідачка подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Розгляд справи просить проводити без її участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду\~від 20.06.2023 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Також витребувано із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачкою за період з 01.01.2023 по 20.06.2023. Ухвалою суду від 07.07.2023 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідачкувикликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. 13.07.2023 на адресу суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації про дати в`їзду та виїзду через кордон України відповідачкою. 24.07.2023 представник позивачки подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити, а розгляд справи провести за його відсутності. 25.07.2023 відповідачка подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги вона визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Розгляд справи просить проводити без її участі. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачки та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: у сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.06.2023 шлюб між сторонами було розірвано, дочку [PERSON] , [INFO] , залишено на вихованні [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї Войнилівської селищної ради №73 від 22.03.2023 встановлено, що [PERSON] разом з донькою [PERSON] зареєстровані і проживають разом у [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована, але не проживає у вищезазначеному господарстві (а.с. 12, 13). З пенсійного посвідчення № [NUMBER] встановлено, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності другої групи (а.с. 7). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі матері в утриманні їх неповнолітньої дитини. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183\~СК\~України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду сім`ї, їх дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідачка на даний час фактично припинила надавати кошти на утримання доньки. Відповідно до положень ст.\~141\~СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Суд вважає доведеними доводи позивача про те, що дочка [PERSON] , [INFO] , проживає з ним та перебуває на його утриманні. Також суд враховує стан здоров`я позивача, який має другу групу інвалідності. В свою чергу відповідачка позов визнає, а, отже, може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у визначеному позивачем розмірі. З огляду\~на викладене,\~суд приходить\~до переконання,\~що позов\~необхідно задоволити\~та стягувати\~з відповідачки\~на користь\~позивача аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~в розмірі\~ частки\~всіх видів\~заробітку відповідачки\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~до досягнення\~донькою повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими та справедливими. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. необхідно стягнути з відповідачки на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved