Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач мотивував свої вимоги тим, що [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 13.08.2019. Підписавши заяву, відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які розміщені на банківському сайті www.monobank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлена з Умовами і правилами обслуговування фізичної особи, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту в АТ "Універсал Банк", отримала їх примірники у мобільному додатку та зобов`язалася виконувати умови договору, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Під час укладення договору сторони керувались ст. 628 ЦК України, відповідно до якої укладений договір є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, у тому числі, але не виключно, договору банківського рахунку, договору про споживчий кредит. Згідно з п.п. 2.1., 2.4., 2.5. пункту 2 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Датою укладення договору є підписання клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається не активованою, вона активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта під час проведення операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання картки і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Відповідно до Умов формою надання кредиту є поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж у розмірі та у термін, зазначені у мобільному додатку. Оскільки, відповідач порушувала умови кредитного договору, зобов`язання за вказаним договором не виконувала, тому станом на 11.01.2022 виникла заборгованість у розмірі 52891,88 грн, яка складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 52891,88 грн, яку АТ "Універсал Банк" просить стягнути на свою користь з [PERSON] 16.11.2022 від представника відповідача адвоката Калініна С.К. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що відповідач ніколи не визнавала наявність кредитних правовідносин між нею та позивачем та не вчиняла дій на погашення кредитних зобов`язань. У серпні 2019 року відповідач звернулася до АТ "Універсал Банк" за отриманням послуги для відкриття та ведення банківського рахунку з можливістю внесення на рахунок власних коштів та їх подальшого використання, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Але анкета-заява не містить інформації про те, що це є укладенням кредитного договору. Звертає увагу, що будь-яких інших документів, окрім анкети-заяви, відповідач не підписувала. Позивачем до позовної заяви не додано додаток із погодженою сумою кредитного ліміту, що є належним, допустимим доказом на підтвердження погодження суми кредитного ліміту сторонами. З матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомилася та погодилася, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному у цих документах, що надані банком розмірах і порядках нарахування. З наданого суду розрахунку неможливо встановити, коли відповідачу був наданий кредит, у якому розмірі, які операції здійснювалися відповідачем за допомогою платіжної картки та чи здійснювалися вони взагалі, тобто чи користувався фактично відповідач кредитними коштами. На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач подав до суду виписку про рух коштів від 29.08.2022, відповідно до даних якої відповідач, починаючи з 07.12.2018 по 31.12.2021 внесла на рахунок грошові кошти на загальну суму 73614,40 грн. У графі «залишок після операції» зазначена сума 27891,88 грн. З даної виписки неможливо належним чином перевірити видачу банком відповідачу кредитних коштів у розмірі 14000 грн, оскільки вона не охоплює та не відображає період, під час якого вказані кошти були зараховані банком на поточний рахунок відповідача. Відповідач також не визнає погодження кредитного ліміту, його збільшення або зменшення. Із виписки за рахунком вбачається, що відповідач внесла на рахунок кошти у розмірі 73614,40 грн, натомість внесені кошти було зараховано позивачем у рахунок сплати щомісячних відсотків, щодо яких відсутні докази про досягнення сторонами згоди. Звертаючись до суду з даним позовом АТ "Універсал Банк", не надало належних та достовірних доказів у розумінні вимог ст. 77, 79 ЦПК України, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, та які б містили інформацію щодо предмета доказування. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Не містить укладений у вигляді анкети-заяви кредитний договір від 13.08.2019, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту. Просить відмовити у задоволені позову АТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, а також стягнути з позивача на користь відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 6000 грн. 23.11.2022\~від представника\~позивача до\~суду надійшла\~відповідь на\~відзив,\~у якій\~він не\~погоджується з\~викладеними у\~відзиві доводами,\~вважає їх\~необґрунтованими та\~такими,\~що не\~відповідають дійсності. Зазначає, що відповідно до п. 3 анкети-заяви від 13.08.2019 підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вказані вище документи зрозумілі боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватися карткою, а отже з ними погодився. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку перша операція за картою відповідачем була проведена 14.08.2019 о 20:45:16 METRO на суму 539,83 грн, до моменту проведення цієї витрати відповідачем не було поповнено свій рахунок, а тому відповідно до цього були витрачені кошти кредитного ліміту. Після операції баланс становить 13460,17 грн, отже це свідчить про те, що банком був наданий кредитний ліміт у сумі 14000 грн (13460,17+539,83=14000). Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника станом на 11.01.2022 складає 25000 грн. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) 27891,88 грн, тобто заборгованість складає 52891,88 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 25000 грн та суми овердрафту (мінус по картці), яка становить (мінус) 27891,88 грн. Варто також зауважити, відповідачем була оформлена 1 заява послуги «заборгованість у розстрочку» на суму 12000 грн. Також відповідачем були оформлені 2 заяви послуги «покупка частинами» на суму 11 570,49 грн. Ще відповідачем були оформлені 4 заяви послуги «кредит готівкою» на загальну суму 17000 грн. Вказані вище послуги оформлюються у мобільному додатку «Monobank» та затверджується електронним цифровим підписом. Відповідно до умов користування для списання щомісячного платежу, клієнт має поповнити карту на суму регулярного платежу, якщо на рахунку недостатньо коштів, то сума регулярного платежу списується в овердрафт. Клієнт доручає банку здійснювати погашення заборгованості щомісячно шляхом без акцептового договірного) списання банком з поточного рахунку основної карти клієнта суми щомісячного платежу відповідно до умов кредитного договору. У разі відсутності на поточному рахунку клієнта власних коштів, банк має право здійснити списання суми щомісячного платежу за рахунок встановленого на поточному рахунку клієнта кредитного ліміту (збільшення заборгованості за поточним рахунком). Отже, відповідно до цієї обставини заборгованість за тілом кредиту змінювалася. У зв`язку з тим, що кошти на погашення послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, тому що банк надав кошти у користування, а вже клієнт їх виплачує відповідно до договору. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника відповідача до суду надійшла заява, у якій він просить розглядати справу без участі сторони відповідача, заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства "Універсал Банк" за наданням банківських послуг, підписала 13.08.2019 анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У цьому документі зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, укладення якого відповідач підтвердила і зобов`язалася виконувати його умови. Ці обставини підтверджуються даними копій анкети-заяви і паспорта на ім`я [PERSON] , що надані позивачем. Підписанням анкети-заяви [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням удосконаленого електронного підпису. Згідно з п. 11 анкети-заяви, усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. Надані позивачем витяги з Умов та Правил обслуговування фізичних осіб у АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів не містять підпису відповідача. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами у межах встановленого кредитного ліміту. Заборгованість [PERSON] станом на 11.01.2022 становить 52891,88 грн, що підтверджується даними розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.08.2019, який був укладений між "Універсал Банк" та клієнтом - [PERSON] . Відповідно до довідки про наявність рахунку від 29.08.2022, [PERSON] була видана кредитна картка № [NUMBER] зі строком дії до 06/24. Згідно з даними довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 29.08.2022, [PERSON] через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.08.2019 за карткою №\~ [NUMBER] 13.08.2019 був встановлений кредитний ліміт у розмірі 14000 грн, 09.09.2019 збільшено до 20000 грн, 19.11.2019 збільшено до 25000 грн, 22.09.2020 збільшено до 36956 грн, 22.09.2020 зменшено до 25000 грн. Відповідно до виписки за рахунком (рух коштів за картою за період з 13.08.2019 до 11.01.2022) [PERSON] активно користувалася кредитною (платіжною) карткою, а саме: розраховувався в магазинах, поповнювала картку, оплачувала надані послуги, знімала готівку у банкоматах, здійснювала переказ грошових коштів на інші карткові рахунки, здійснювала переведення витрат у розстрочку, тим самим підтверджувала свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту. Окрім цього, з наданої позивачем інформації про рух коштів за період з 13.08.2019 до 11.01.2022, вбачається, що кредитний ліміт [PERSON] станом на 11.01.2022 встановлено у розмірі 25000 грн, а заборгованість станом на 11.01.2022 становить 52891,88 грн, баланс рахунку за початок періоду 14000 грн, баланс на кінець періоду 27891,88 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором №\~б/н від 13.08.2019, [PERSON] у добровільному порядку погашався наданий кредит на загальну суму 73614,40. Так, звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що у порушення умов укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг "Monobank" від 13.08.2019 та положень ст. 509, 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за договором не виконує у повному обсязі та станом на 11.01.2022 має заборгованість за договором у загальному розмірі 52891,88 грн: тіло кредиту 52891,88 грн, яка складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 25000 грн та суми використаного відповідачем за межами кредитного ліміту овердрафту (мінусу по картці), що становить 27891,88 грн. При цьому, на підтвердження погодження умов договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» надано копію анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», які містять Паспорт споживчого кредиту «картка Monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, виписку по особовому рахунку, довідку про наявність рахунку та розрахунок заборгованості. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Частиною 2 статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У позовній заяві АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 13.08.2019 [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір. Проте, наявні в матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг [PERSON] не підписані, а тому, згідно з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Підписана відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг, містить лише її анкетні дані та контактну інформацію та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання нею певної банківської послуги. Позивач зазначав, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідач висловив свою згоду вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. Разом з тим, п. 6.3 розділу 6 Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» визначено, що підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинам, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в мобільний додаток клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта, під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання. Проте, у матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Посилання позивача на положення Закону України «Про електронну комерцію» суд до уваги, в даному випадку, не приймає, оскільки надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, не підписані відповідачем відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», у відповідних графах «підпис споживача» лише зазначено наступне: «ПІБ споживача/позичальника, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису». Доказів протилежного, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем надано не було. При цьому, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Суд зауважує, що саме по собі посилання позивача на ознайомлення відповідачем із вказаними банківськими документами та погодження із ними шляхом їх підписання цифровим підписом у мобільному додатку, без надання відповідних доказів, не може бути прийнято до уваги судом, оскільки будь-яка дія користувача додатком фіксується у відповідній програмі та у подальшому оброблюється спеціалістами банку, що і здійснюють реагування на відповідні дії з боку клієнта. При цьому, відсутність вказаних доказів, позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення із вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання. Доводи позивача про те, що узгодження умов договору відбувається при першому вході у мобільний застосунок «Monobank», що й свідчить про його ознайомлення і згоду з Умовами і Тарифами, суд відхиляє та розцінює, як довільне тлумачення закону на свою користь, оскільки такий порядок ознайомлення з документами, що банк визнає складовими договору, не може підмінювати у кредитних відносинах необхідність фактичного підписання договору відповідно до приписів ст. 1055 ЦК України, у той час як вони не підписані у передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку. Таким чином, вказані вище документи не є складовими кредитного договору від 13.08.2019, укладеного шляхом підписання анкети-заяви. Суд вважає доведеним факт отримання позичальником кредитних коштів АТ «Універсал Банк», оскільки на підтвердження цього позивачем було надано виписку за картковим рахунком відповідача, яка є первинним банківським документом та належним доказом існування заборгованості перед банком, про що вже неодноразово висловлювався Верховний Суд у своїх постановах. Відповідачем не спростовано факт підписання 13.08.2019 анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк». Факт підписання відповідачем анкети-заяви не суперечить доводам позивача щодо надання відповідачу кредиту на картковий рахунок, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Випискою за рахунком (рух коштів за карткою за період з 13.08.2019 до 11.01.2022) [PERSON] , яка надана АТ «Універсал Банк», підтверджується, що відповідач користувалася кредитними коштами. Доказів на спростування вказаної виписки матеріали справи не містять. Таким чином, суд, дослідивши надану позивачем банківську виписку, з урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за фактично отриманими позичальником коштами на підставі кредитного договору від 13.08.2019 та у добровільному порядку не повернуті банку, в той же час не погоджується з розміром такої заборгованості, з огляду на наступне. Як встановлено судом, вказані Умови і правила надання банківських послуг не є складовою кредитного договору від 13.08.2019, укладеного шляхом підписання анкети-заяви, а тому посилання банку про передбачене Умовами право самостійно збільшувати кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта та направлення відповідних коштів на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі є безпідставними. Оскільки позивачем не доведено погодження з відповідачем розміру відсотків за користування кредитом та неустойки за прострочені платежі у будь-якому розмірі, тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми овердрафту у розмірі 27891,88 грн за договором кредиту. Крім того, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, про що зазначалось вище, АТ «Універсал Банк» здійснювалося нарахування та списання відсотків не відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі 38,4 % (поточна ставка) та 76,8 % (прострочена ставка) за рахунок коштів, внесених відповідачем у рахунок погашення заборгованості. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що АТ «Універсал Банк» здійснювалося нарахування та списання відсотків з відповідача у розмірі 20489,87 грн. Оскільки в анкеті-заяві від 13.08.2019 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів у погашення відсотків за користування даним кредитом, натомість дана сума коштів підлягає зарахуванню на погашення саме тіла кредиту, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зменшити суму заборгованості за тілом кредиту (25000 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків у розмірі 20489,87 грн. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.01.2020 у справі № 643/5521/19, а також у постанові від 18.05.2022 у справі № 697/302/20 (провадження № 61-2498св22). Таким чином, з [PERSON] слід стягнути 4510,13 грн (за відрахуванням овердрафту та нарахованих і списаних відсотків: 52891,88 27891,88 - 20489,87 = 4510,13), тобто позов слід задовольнити частково. Вирішуючи питання про стягнення понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами у порядку ст. 141 ЦПК України. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, у поданому відзиві на позовну заяву представником відповідача повідомлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ст.\~134 ЦПК України. Також, 16.01.2023 представником відповідача подано суду заяву, у якій просив стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Представником позивача подано суду клопотання у порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у якому просив відмовити у стягненні витрат на оплату правничої допомоги адвоката, мотивуючи тим, що фактично правова допомога була надана відповідачу у написанні відзиву, при цьому адвокат відповідача бере участь в подібних процесах, має розроблені зразки документів, а отже його робота полягає у тому, щоб просто замінити найменування клієнта і відправити конверт адресату. Крім того, відзив складений адвокатом, має 12 сторінок тексту, одна з яких взагалі складає прохальну частину та додатки. Судом встановлено, що у матеріалах справи наявні документи, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу, а саме: ордер серії ВІ № 1106748 від 16.11.2022 адвоката Калініна С.К. на представництво інтересів відповідача; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2212; договір № 22 про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2022; акт виконаних робіт № 2 до договору про надання правничої допомоги № 22 від 08.11.2022; копія меморіальних ордерів № 2214146003 від 20.12.2022, № 9642365103 від 27.12.2022 на загальну суму 6000 грн. Судом враховується, що згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України). Дослідивши подані представником відповідача докази та матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 6 000 грн, понесених відповідачем, є документально підтвердженим, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи часткове задоволення позову, відсоток відмови у якому становить 91,48 %, з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені нею витрати на правничу допомогу пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, у розмірі 5488,80 (6000 х 91,48 % = 5488,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 211,38 грн (позов задоволено на 8,52 %, сплачена сума судового збору 2481 грн; 2481 х 8,52 % = 211,38 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial