Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою і просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном. Посилається на те, що його брат є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства у в зв`язку з психічною хворобою, перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «Переяславська БЛІЛ» з певним діагнозом. Потребує постійного догляду та встановлення над ним опіки. На зараз він зареєстрований та проживає разом із матір`ю. Однак вона в силу свого віку та стану здоров`я не може в повній мірі доглядати за ним. Заявник забезпечує брата всім необхідним, надає постійну допомогу. За станом здоров`я та можливостями здатний забезпечити всі потреби, представництво та захист брата. Ухвалою від 10 березня 2023 року було відкрито провадження у справі (а.с.27). Ухвалою від 05 квітня 2023 року по справі була призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручене експертам Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (а.с.42). Ухвалою від 17 липня 2023 року було поновлено провадження по справі та призначено судове засідання у справі (а.с.52). До суду заявник [PERSON] та його представник адвокат Панченко Т.А. подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали і просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради також подав заяву про розгляд питання у його відсутності, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю першої групи з дитинства (довідка МСЕК серія КИО-1 № 241973 від 24 березня 2005 року) (а.с.14). Згідно до медичних документів він перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 1989 року з діагнозом F 02.803 (а.с. 10, 11). Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] вони є братами (а.с. 12,13). [PERSON] проживає разом із матір`ю та сім`єю брата [PERSON] . В житловому будинку створені всі необхідні умови для комфортного проживання (а.с. 15, 16). Згідно висновку про стан здоров`я протипоказань до опікунства у [PERSON] немає (а.с. 22). [PERSON] , [INFO] , на обліках в органах Національної поліції України не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 18). [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.17), є фізичною особою-підприємцем (а.с.19-21). Рішенням Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради № 63-03 від 14 лютого 2023 року було надано висновок про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном його брата [PERSON] , [INFO] (а.с.23, 24). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 155ц від 03 травня 2023 року (а.с.49, 50) [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад (за МКХ-10 F 02.803), за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З`явитися в судове засідання та давати пояснення по суті справи за своїм психічним станом не може. Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Зважаючи на вищезазначене в сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним підлягає задоволенню, оскільки останній внаслідок стійкого психічного розладу не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оскільки в силу ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, суд вважає за необхідне також роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 даної статті клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Вирішуючи заяву в частині призначення опіки над [PERSON] , суд виходить із наступного. Відповідно до частини першої статті 41, статті 58 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21). В матеріалах справи наявний висновок Органу опіки та піклування Переяславської міської ради про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Крім того, [PERSON] є рідним братом [PERSON] , проживають разом, протипоказань до опікунства не встановлено. Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви і в частині призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 39, 41, 58, 60 ЦК України, згідно ст. ст. 10, 13, 263-265, 268, 293, 294, 295-300, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved