Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради про надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, та просить: - ухвалити рішення, яким надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , з адреси : [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS] , без згоди батька дитини [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка проживала спільно з відповідачем без реєстрації шлюбних відносин. Під час сумісного проживання народилася дитина - [PERSON] . [INFO]. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , батьком у свідоцтві записаний [PERSON] - [INFO] . Сімейне життя не склалося та батьки дитини перестали мешкати разом з 2019 року. Дитина залишилася проживати з матір`ю за адресою її реєстрації, на час припинення сімейних відносин. На теперішній час, позивачка вдруге одружилася, та змінила прізвище на [PERSON] . Батько [PERSON] не приймає участь у вихованні дитини, не надає будь-яку допомогу, та с початку 2020р. взагалі не спілкується із власною донькою. У вересні 2023 року [PERSON] повинна піти у нову школу, оскільки родина переїхала до нової квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, необхідно надати пакет документів до установи, у тому числі довідку про реєстрацію місця проживання, але вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Тому, виникла необхідність знятись з реєстрації за старою адресою та провести реєстрацію по новому адресу, однак у зв`язку із відсутністю батька [PERSON] це неможливо, оскільки необхідна письмова згода батька [PERSON] при процедурі перереєстрації. 07.06.2023р. представник позивачки звернувся до Департаменту ЦНАП з заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Однак, у здійснені реєстрації було відмовлено у зв`язку з не наданням письмової згоди батька дитини [PERSON] на реєстрацію дитини за новим місцем реєстрації. На жаль, останній ніяк не реагує на прохання про надання необхідних дозволів, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду. Ухвалою судді від 26.06.2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради про надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини без згоди батька. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник позивача -адвокат Лапін К.А. надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у їх з позивачем відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку статей 128, 130 ЦПК України. Рекомендоване повідомлення повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що судом розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду останній не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради, не забезпечила явку свого представника до судового засідання, була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи судовою повісткою, будь-яких клопотань або заяв до суду не подавала. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи, належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, неповідомлення відповідачем причин неявки на судове засідання, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України. Судом не здійснювалось фіксування судового засідання технічним записом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що під час сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , батьком дитини [PERSON] у свідоцтві записаний [PERSON] - [INFO] . Дитина [PERSON] залишилася проживати з матір`ю за адресою її реєстрації, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про шлюбу Серії [NUMBER] , виданого Київським ВДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), позивач уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Зі звернення представника позивачки від 07.06.2023р. до Департаменту ЦНАП з заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що у здійснені реєстрації відмовлено, у зв`язку з ненаданням письмової згоди батька дитини [PERSON] на реєстрацію дитини за новим місцем реєстрації. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частин 1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з п. 26 Правил, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено судом, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію, позивач позбавлена можливості зареєструвати малолітню дитину. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. З врахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей віком до 14 років, тому приходить до висновку, що рішення про надання згоди на зміну місця реєстрації дитини без згоди батька за місцем проживання матері буде ефективним способом захисту прав дитини. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved