Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

27.02.2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON] , де в обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 21.01.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 2947012632/620421, за яким Позичальник отримав фінансовий кредит в розмірі 6300грн.00коп. на строк до 17.02.2021 року, та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 24.12.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 24122021, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 2947012632/620421 від 21.01.2021 року перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 24122021 від 24.12.2021 року, сума заборгованості [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 2947012632/620421 від 21.01.2021 року становить 25515грн.00коп., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6300грн.00коп., та суми заборгованості за відсотками у розмірі 19215грн.00коп. Окрім цього, 12.02.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту №06496-02/2021, за яким Позичальник отримав фінансовий кредит в розмірі 6400грн.00коп. на строк до 13.03.2021 року, та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених Договором. 18.01.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 18012022, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту №06496-02/2021 від 12.02.2021 року перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 18012022 від 18.01.2022 року, сума заборгованості [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 06496-02/2021 від 12.02.2021 року становить 25600грн.00коп., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6400грн.00коп., та суми заборгованості за відсотками у розмірі 19200грн.00коп. Окрім цього, 15.03.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 2947012632/393102, за яким Позичальник отримав фінансовий кредит в розмірі 5000грн.00коп. на строк до 13.04.2021 року, та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених Договором. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 2947012632/393102 від 15.03.2021 року перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 року, сума заборгованості [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту №2947012632/393102 від 15.03.2021 року становить 19875грн.00коп., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5000грн.00коп., та суми заборгованості за відсотками у розмірі 14875грн.00коп. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явися, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином, в установлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзив на позовну заяву, не подав. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено. У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи. Суд враховує, що відповідно до ч.2\~ст.43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані: 1)\~виявляти повагу\~до суду\~та до\~інших учасників\~судового процесу; 2)\~сприяти своєчасному,\~всебічному,\~повному та\~об`єктивному встановленню\~всіх обставин\~справи; 3)\~з`являтися в\~судове засідання\~за викликом\~суду,\~якщо їх\~явка визнана\~судом обов`язковою; 4)\~подавати усі\~наявні у\~них докази\~в порядку\~та строки,\~встановлені законом\~або судом,\~не приховувати\~докази; 5)\~надавати суду\~повні і\~достовірні пояснення\~з питань,\~які ставляться\~судом,\~а також\~учасниками справи\~в судовому\~засіданні; 6)\~виконувати процесуальні\~дії у\~встановлені законом\~або судом\~строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи. Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача. Згідно ч.1\~ст.280\~ЦПК України, суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.01.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладений Договір про надання фінансового кредиту № 2947012632/620421, за яким Позичальник отримав фінансовий кредит в розмірі 6300грн.00коп. на строк до 17.02.2021 року, та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 24.12.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 24122021, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту №2947012632/620421 від 21.01.2021 року перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 24122021 від 24.12.2021 року, сума заборгованості [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 2947012632/620421 від 21.01.2021 року становить 25515грн.00коп., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6300грн.00коп., та суми заборгованості за відсотками у розмірі 19215грн.00коп. 12.02.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладений Договір про надання фінансового кредиту № 06496-02/2021, за яким Позичальник отримав фінансовий кредит в розмірі 6400грн.00коп. на строк до 13.03.2021 року, та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених Договором. 18.01.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 18012022, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 06496-02/2021 від 12.02.2021 року перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 18012022 від 18.01.2022 року, сума заборгованості [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту № 06496-02/2021 від 12.02.2021 року становить 25600грн.00коп., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6400грн.00коп., та суми заборгованості за відсотками у розмірі 19200грн.00коп. 15.03.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладений Договір про надання фінансового кредиту № 2947012632/393102, за яким Позичальник отримав фінансовий кредит в розмірі 5000грн.00коп. на строк до 13.04.2021 року, та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених Договором. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений Договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 2947012632/393102 від 15.03.2021 року перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 року, сума заборгованості [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту №2947012632/393102 від 15.03.2021 року становить 19875грн.00коп., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5000грн.00коп., та суми заборгованості за відсотками у розмірі 14875грн.00коп. В силу вимог ст.ст.\~525-526,\~530,\~1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно ч.ч.1, 2\~ст.1056-1 ЦК України,\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті визначеними в кредитному договорі. Згідно ч.2\~ст.625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першою\~ст.1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 ЦК України. Відповідно до\~ст.611 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно\~ст.549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Частинами 1, 2\~ст.551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідач в\~порушення умов\~укладених договорів\~та вимог\~ст.ст.\~526,\~549,\~530,\~625,\~1050,\~1054\~ЦК України,\~своїх зобов`язань не виконав, що призвело до створення заборгованості перед позивачем, розмір якої становить: за Договором про надання фінансового кредиту № 2947012632/620421 від 21.01.2021 року у розмірі 25515грн.00коп., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6300грн.00коп., та суми заборгованості за відсотками у розмірі 19215грн.00коп.; за Договором про надання фінансового кредиту № 06496-02/2021 від 12.02.2021 року у розмірі 25600грн.00коп., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6400грн.00коп., та суми заборгованості за відсотками у розмірі 19200грн.00коп.; за Договором про надання фінансового кредиту № 2947012632/393102 від 15.03.2021 року у розмірі 19875грн.00коп., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5000грн.00коп., та суми заборгованості за відсотками у розмірі 14875грн.00коп., яка і підлягає стягненню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2684грн.00коп. за подання позовної заяви. Згідно ч.ч.1-3, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Виходячи із викладеного,

Outcome: approved