Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

виклад позицій позивача та відповідача: 19 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] про визнання неправомірним рішення органу місцевого самоврядування щодо встановлення межової границі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється землекористувачем земельних ділянок загальною площею 0,32 га., які надані їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . Село Присівці в складі Млиновецької сільської ради увійшли до складу об`єднаної територіальної громади Зборівської міської ради на підставі рішення Зборівської міської ради за № 288 від 18 серпня 2016 року. Вказані вище земельні ділянки знаходяться в одному земельному масиві та їх загальна площа складає 0,32 га, що підтверджує відомостями із погосподарської книги с. Присівці в частині особистого землекористування гр. [PERSON] (книги с. Присівці за період 1991-1995 років, розділ IV, стр. 66); рішенням за № 197 вісімнадцятої сесії третього скликання Млиновецької сільської ради Зборівського району від 17 липня 2001 року «Про внесення змін до земельно - кадастрової книги». Проте між суміжними землекористувачами виник межовий спір, у зв`язку з чим відповідачка [PERSON] намагається отримати у власність частину присадибної ділянки позивачки, з чим остання не може погодитися. Так, межова границя земельних ділянок сторін повинна проходити у вигляді прямої лінії між їх господарствами, що відображено у Викопіюванні із опорного плану с. Присівці Тернопільської області (масштаб 1:2000). Однак, фактичне землекористування сторін формується кривою лінією, зигзагоподібною конфігурацією, що прямо суперечить вказаному вище опорному плану. Такі неправомірні дії відповідачів ведуть до зміни площі землекористування [PERSON] та [PERSON] і в тому числі до зменшення розміру площі земельної ділянки позивачки. Вважає, що Зборівська міська рада ТГ Тернопільського району Тернопільської області прийняла незаконне рішення, яким змінила межі та площі земельних ділянок, чим порушує її право на безоплатну приватизацію землі, тією площею, яка їй виділена в користування та просить захистити її законне право, як землекористувача на приватизацію землі шляхом визнання неправомірним та скасування рішення №3961 від 19 листопада 2021 року Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області дев`ятнадцятої сесії сьомого скликання «Про затвердження акту встановлення межових знаків», яке дає відповідачу [PERSON] законні підстави без її згоди приватизувати захоплену частину земельної ділянки, яку вона має намір приватизувати. Відповідач Зборівська міська рада ТГ Тернопільського району Тернопільської області у встановлений судом строк правом на подачу відзиву не скористалась. Відповідач [PERSON] 03.01.2023 року через представника подала відзив на позов, в якому не визнає пред`явлені до неї позовні вимоги [PERSON] та заперечує щодо обставин викладених у позовній заяві виходячи з наступних доводів. Відповідач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2020 року ПМВ 159322 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №226819336 від 05 жовтня 2020 року. 22 вересня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до відповідача Зборівської міської ради із заявою, у якій просила встановити фактичні розміри її землекористування та встановити межі між її присадибною ділянкою та присадибною ділянкою відповідачки [PERSON] 11 листопада 2021 року комісія по розгляду заяви [PERSON] , про встановлення межових знаків земельних ділянок між домогосподарствами [PERSON] та [PERSON] , використовуючи інформацію з картографічних матеріалів аерофотозйомки, наданих відділом Держгеокадастру в Зборівському районі та витягів з земельно-шнурових і по господарських книг домогосподарств [PERSON] та [PERSON] з допомогою залучених представників Зборівської міської ради встановили межі між земельними ділянками та визначили поворотні точки земельних ділянок вказаних вище домогосподарств та склали відповідний акт. В результаті проведеної роботи гр. [PERSON] та гр. [PERSON] погодилися з запропонованим комісією варіантом щодо встановлення межі, і жодних заперечень не висловили. Тому комісією було запропоновано приступити до приватизації своїх земельних ділянок і закріплення межових знаків на документальній основі з занесенням даних про місце розташування в базу ДЗК. Даний акт підписаний усіма членами комісії та залученими особами та затверджений рішенням Зборівської міської ради від 19 листопада 2021 року №3961 «Про затвердження акту встановлення межових знаків». 03 лютого 2022 року Відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадстру у Сумській області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), від 24 грудня 2021 року складеної ФОП [PERSON] , зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 6122686000:04:001:0434, місце розташування [ADDRESS] , цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 5900354742022 від 03 лютого 2022 року. На вищевказаній земельній ділянці з кадастровим номером 6122686000:04:001:0434 розташований житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами належний відповідачці [PERSON] , про що свідчить тотожність адрес їх місцезнаходження. За замовленням позивачки [PERSON] . Тернопільською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» складено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] , 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташованої в [ADDRESS] , на території Млиновецької сільської ради (Зборівської міської територіальної громади) Тернопільського району (колишнього Зборівського району) Тернопільської області. Дана технічна документація із землеустрою не подана до Держгеокадстру для здійснення державної реєстрації земельної ділянки, тобто вищевказана присадибна земельна ділянка, якою користується позивачка [PERSON] , не зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Вважає, що так як позивачка [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її права на приватизацію земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні, внаслідок прийняття Зборівською міською радою оскаржуваного рішення від 19 листопада 2021 року №3961, а відтак сама по собі не згода позивача на даний час з актом про встановлення меж земельних ділянок від 11 листопада 2021 року, з яким позивач на час встановлення меж земельних ділянок погоджувалася, не є підставою для визнання вказаного рішення недійсним, а тому у задоволенні позову просить суд відмовити. Судовий розгляд. Представник позивача в суді позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, пояснила, що порушенням права позивачки є зміна меж (конфігурації) та площі земельних ділянок, які перебувають в користуванні позивачки, яка відбувається, за рахунок землі, самовільно захопленої відповідачкою [PERSON] за сприяння неправомірними діями представників відповідача Зборівської міської ради під час розгляду заяви позивачки з приводу встановлення межових знаків між господарствами сторін. Вважає, що рішення №3961 від 19 листопада 2021 року Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області дев`ятнадцятої сесії сьомого скликання «Про затвердження акту встановлення межових знаків» дає відповідачу [PERSON] законні підстави без згоди позивача приватизувати захоплену частину земельної ділянки, а тому просить рішення Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області скасувати, як неправомірне, так як ним змінено межі та площі земельних ділянок сторін, що порушує право позивачки на безоплатну приватизацію землі, тією площею, якою вона фактично користується і планує її приватизувати, та стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідач - представники Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області позов не визнали у судовому засіданні пояснили, що спір між суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] вирішили, так як за зверненням позивачки про встановлення межової границі виходила комісія, в склад якої входили представники міської ради, разом із спеціалістами, які розробляють технічну документацію їх земельних ділянок, якими користуються сторони та встановили межу, яку спеціалісти відобразили за згодою обидвох землекористувачів в технічній документації земельних ділянок. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог, так як Зборівська міська рада при вирішенні спору між сторонами будь яких порушень не допустила та правомірними діями намагалася вирішити спір між сторонами, зокрема, при розгляді заяви про встановлення межі в інтересах сторін запросила спеціалістів, що розробляють технічну документацію їх земельних ділянок, щоб припинити тривалий спір за межу. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, обґрунтовуючи обставинами та підставами викладеними у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, так як позивачка [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її права на приватизацію земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні, внаслідок прийняття Зборівською міською радою оскаржуваного рішення від 19 листопада 2021 року №3961, а тому сама по собі незгода позивача з актом про встановлення меж земельних ділянок від 11 листопада 2021 року, з яким позивачка на час встановлення меж земельних ділянок погоджувалася, не є підставою для визнання вказаного рішення недійсним. Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 19.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання о 09.30 год 16.01.2023, яке відкладено за клопотанням представника відповідача на 09.30 год 15.02.2023 та 09.30 год 27.02.2023 року, які відкладено за клопотанням представника позивача . Ухвалою судді від 16.01.2023 клопотання представника відповідача [PERSON] задоволено та постановлено проводити судові засідання у справі в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 27.02.2023 закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті о 09.30 год 20.03.2023 року. 20.03.2023 представником позивача подано позовну заяву в новій редакції. 03.04.2023 представником відповідача [PERSON] подано заперечення на позовну заяву в новій редакції, в яких він просить відмовити у прийнятті позовної заяви - [PERSON] до Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] , про визнання неправомірним рішення органу місцевого самоврядування щодо встановлення межової границі у новій редакції від 20 березня 2023 року та повернути її особі, яка її подала - [PERSON] . Ухвалою судді від 21.04.2023 відмовлено у прийнятті позовної заяви в новій редакцій та повернуто її позивачу [PERSON] 21.04.2023 поступило клопотання представника відповідача про приєднання доказів до матеріалів справи, зокрема, копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 24 грудня 2021 року, складеної ФОП [PERSON] 11.05.2023 представником позивача подано клопотання про відкладення, в зв`язку зайнятістю в іншому судовому засіданні. 31.05.2023 відкладено судовий розгляд для виклику в судове засідання представника відповідача - Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області для пояснень з приводу даного спору. 14.06.2023 відкладено судовий розгляд за клопотанням представника відповідача для виклику та надання пояснень позивачем [PERSON] 20.07.2023 позивач [PERSON] в суд не з`явились, так як по стану здоров`я не може надати пояснення по суті позовних вимог, про що представник позивача подала відповідні документи. Досліджені докази. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 23 лютого 1994 року (а.с.31) та землекористувачем земельних ділянок загальною площею 0,32 га, які їй надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , та знаходяться в одному земельному масиві, що підтверджується: рішенням за № 197 вісімнадцятої сесії третього скликання Млиновецької сільської ради Зборівського району від 17 липня 2001 року «Про внесення змін до земельно-кадастрової книги» (а.с. 15) та відомостями із по господарської книги с. Присівці в частині особистого землекористування гр. [PERSON] , книги с. Присівці за період 1991-1995 років, розділ IV, стр. 66, (а.с.16-17). Відповідач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2020 року НМВ 159322 (а.с. 64) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №226819336 від 05 жовтня 2020 року (а.с. 65). 03 лютого 2022 року Відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадстру у Сумській області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), від 24 грудня 2021 року складеної ФОП [PERSON] (а.с.139-175), зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 6122686000:04:001:0434, місце розташування [ADDRESS] , цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 5900354742022 від 03 лютого 2022 року (а.с.66-68). Між суміжними землекористувачами виник межовий спір, у зв`язку з тим, що відповідачка [PERSON] планує отримати у власність частину присадибної ділянки позивачки, тому позивач звернулася до Зборівської міської ради із заявою про встановлення межових знаків (а.с.8), так як вважає, що межова границя земельних ділянок сторін повинна проходити у вигляді прямої лінії між їх господарствами, що відображено у Викопіюванні із опорного плану с. Присівці Тернопільської області (масштаб 1:2000) (а.с.18) Актом від 11 листопада 2021 року комісії по розгляду заяви [PERSON] жительки с. Присівці з приводу встановлення межових знаків між домогосподарствами [PERSON] та [PERSON] , утвореної розпорядженням голови Зборівської міської ради від 02 липня 2021 року за № 161 в складі: Семчишина Дмитра Володимировича - голови комісії, заступника міського голови; членів комісії: Пихальського Василя Петровича - заступника міського голови; Парація Олександра Зіновійовича - секретаря комісії, секретаря міської ради; Хованця Віктора Степановича - спеціаліста 1 категорії земельного відділу; Крупи Василя Ярославовича - старости сіл Млинівці, с.Присівці, с.Тустоголови, с. Кудобинці.; залучених (за згодою): Ярмола Володимира Михайловича - представника ПП «Матек»; Будника Ігоря Павловича - представник ДП «Центр державного земельного кадастру; Голояд Лесі Андріївни - голова постійної комісії з питань законності та правопорядку, депутатської етики, молодіжної політики, освіти, культури, спорту, туризму та медицини, встановлено: «В результаті виїзного обстеження земельних ділянок на місцевості, комісія використовуючи інформацію з картографічних матеріалів, аерофотозйомки, наданих відділом Держгеокадастру в Зборівському районі та витягів з земельно-шнурових і погосподарських книг домогосподарств [PERSON] та [PERSON] з допомогою залучених представників Зборівської міської ради встановили межі між земельними ділянками та визначили поворотні точки земельних ділянок вказаних вище домогосподарств. В результаті проведеної роботи гр. [PERSON] та гр. [PERSON] погодилися з запропонованим комісією варіантом щодо встановлення межі, і жодних заперечень не висловили. В результаті проведеної роботи гр. [PERSON] та гр. [PERSON] погодилися з запропонованим комісією варіантом щодо встановлення межі, і жодних заперечень не висловили. Тому комісією було запропоновано вказаним вище домогосподарствам невідкладно приступити до приватизації своїх земельних ділянок і закріплення межових знаків на документальній основі з занесенням даних про місце розташування в базу ДЗК. Даний акт підписаний усіма членами комісії та залученими особами» (а.с.13). Даний акт затверджено рішенням восьмого скликання дев`ятнадцятої сесії Зборівської міської ради за № 3961 від 19 листопада 2021 року «Про затвердження акту встановлення межових знаків» (а.с.14). Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулася до суду із даним позовом. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 вищезгаданого Закону передбачено, що право власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва підлягають державній реєстрації. За таких обставин підтверджується наявність у позивача права власності на об`єкт нерухомого майна, що породжує наявність у неї суб`єктивного права користування земельною ділянкою, розташованою під вказаним об`єктом. Вказане суб`єктивне право виникає з підстав, наведених в статті 40 Земельного Кодексу України, відповідно до якої громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Згідно положень статті 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] - власник житлового будинку в [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 23 лютого 1994 року. Згідно із пунктом 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Таким чином, позивач є особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомого майна, набула суб`єктивне право користування сформованою земельною ділянкою під вказаним об`єктом нерухомого майна, щодо якої відсутні відомості про її державну реєстрацію. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мелахер та інші проти Австрії» від 19.12.1998, «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Прессос Компанія Нав`єра С.А.» та інші проти Бельгії» від 28.10.1995, «Пайн Велі Девелопмент Лтд.» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 визначив, що під поняттям «майно» розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, «активи», які можуть виникнути, «правомірні очікування»/«законні сподівання» особи. Концепція «майна» в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак, і «майном». До таких активів може відноситися право оренди (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999 р., заява №311107/96, п.54). У справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» Європейський суд з прав людини постановив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Таким чином, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (право користування), є об`єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України. З огляду на вищенаведене, підтверджується наявність у позивача правомірних очікувань на отримання права користування земельною ділянкою під її нерухомістю або отримання земельної ділянки у власність, у зв`язку з тим, що остання, будучи власником житлового будинку, мала усі підстави розраховувати на певний стан речей, а саме на право користування земельною ділянкою під житловим будинком, або виділення цієї земельної ділянки у її власність, відповідно до вимог чинного законодавства України. Однак, правом на приватизацію земельної ділянки позивач скористатися не має можливості, так як із суміжним користувачем - відповідачем по справі [PERSON] виник межовий спір, який позивач вирішила врегулювати за участю органу місцевого самоврядування, звернувшись 22.09.2021 року із заявою про встановлення фактичних розмірів її землекористування та встановити межові знаки, видати офіційний документ - схему земельної ділянки із зазначенням площі та її меж. Вимогами ч.3 та ч.5 ст.158 Земельного кодексу України передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку. Статтею 159 Земельного кодексу України врегульовано порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування, зокрема, земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. Статтею 160 Земельного кодексу України визначено, права і обов`язки сторін при розгляді земельних спорів, а саме сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушено відповідачем Зборівською міською радою ТГ Тернопільського району Тернопільської області, який при вирішенні земельного спору - розгляді її заяви про встановлення межових знаків між господарствами позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] не забезпечив її прав та обов`язків, зокрема, знайомитися з матеріалами щодо спору - схемою встановленої межі прийняв рішення, яким затвердив акт, складений комісією по розгляду заяв та скарг громадян з земельних питань, утвореної розпорядженням міського голови від 02.07.2021 року №161, від 11 листопада 2021 року про встановлення межових знаків між гр. [PERSON] , жителькою с. Присівці, Зборівського району Тернопільської області і суміжним землекористувачем гр. [PERSON] , жителькою с. Присівці, Зборівського району Тернопільської області, який став підставою формування та реєстрації земельної ділянки відповідачки [PERSON] , згідно схеми якої, частина площі земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) позивачки включено в площу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідачки [PERSON] . Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача Зборівську міську раду ТГ Тернопільського району Тернопільської області.

Outcome: approved