Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.03.2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0443/82/0449192, відповідно до якого Банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом в розмірі 23957,41 грн., а позичальник зобов`язався повернути отриману суму в строк до 22.03.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 38,3%. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти. 20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідності до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитним договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №014/0443/82/0449192 від 22.03.2016, станом на 07.02.2023 в сумі 45018,36 грн., що складається з: -заборгованість за тілом кредиту - 17667,12 грн.; -заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2632,45 грн.; -заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 22312,03 грн.; -заборгованість з пені - 2406,76 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/0443/82/0449192 від 22.03.2016, понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. Уході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою суду від 12.04.2023 провадження у справі відкрито, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд справи по суті на 17.05.2023. Ухвалою суду від 29.06.2023 залучено до участі у справі правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» - ТОВ «ДЕБТ ФОРС». Представник позивача у судове засідання не з`явився, направлено до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.190). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності заяви суду не надав, відзив на позов до суду не направив, тому суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22.03.2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0443/82/0449192, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 23957,41 грн., з яких 8069,40 грн. на споживчі цілі, а 13530,60 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором №014/0443/82/0118860 від 25.10.2011, укладеним між сторонами. Позичальник зобов`язався повернути отриману суму в строк до 22.03.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 38,3% (а.с.7-11). Отримання відповідачем відповідно до зазначеного вище договору грошових коштів підтверджується виписками по рахунку від 18.11.2022 (а.с.24-41). 20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідності до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитним договором (а.с.46-52). Відповідно до витягу з Реєстру Боржників від 11.10.2019 до Договору відступлення права вимоги №114/2/19- F від 20.09.2019, борг [PERSON] за кредитним договором №014/0443/82/0449192 складає 20299,57 грн. (а.с.58). Відповідно до наданого позивачем розрахунку [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №014/0443/82/0449192 від 22.03.2016, станом на 07.02.2023 у сумі 45018,36 грн., що складається з: -заборгованість за тілом кредиту - 17667,12 грн.; -заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2632,45 грн.; -заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 22312,03 грн.; -заборгованість з пені - 2406,76 грн. (а.с.42-45). Судом встановлено, що після звернення позивача ТОВ «Вердикт Капітал» до суду з даним позовом, відповідно до Договору №09-03/23 про відступлення прав вимоги від 09.03.2023 позивач у справі - ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» право грошової вимоги за Кредитним договором № 014/0443/82/0449192 та набуло статусу Кредитора по відношенню до боржника (а.с.122-132). Відповідно до витягу з Додатку №3 до Договору №09-03/23 про відступлення прав вимоги від 09.03.2023 (Реєстру Боржників), первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги заборгованостей до боржників первісного кредитора, зокрема борг [PERSON] за кредитним договором №014/0443/82/0449192, який складає 45574,51 грн. (а.с.161). Відповідно до Договору №08-05/23 про відступлення прав вимоги від 08.05.2023 ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило право грошової вимоги ТОВ «ДЕБТ ФОРС» за тим же Кредитним договором № 014/0443/82/0449192 та набуло статусу Кредитора по відношенню до боржника (143-150). Відповідно до витягу з Додатку №3 до Договору №08-05/23 про відступлення прав вимоги від 08.05.2023 (Реєстру Боржників), первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги заборгованостей до боржників первісного кредитора, зокрема борг [PERSON] за кредитним договором №014/0443/82/0449192, який складає 45574,51 грн. (а.с.162). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, правонаступник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» - ТОВ «ДЕБТ ФОРС», як новий кредитор набув права вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договорів про відступлення права вимоги. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з умовами Договору про надання банківських послуг позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору та закону відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому у останнього виникла заборгованість за кредитним договором №014/0443/82/0449192 від 22.03.2016. Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне. Так, з наданого суду первісним позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за Кредитним договором №014/0443/82/0449192 становить 45018,36 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 17667,12 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2632,45 грн.; заборгованість з пені - 2406,76 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 22312,03 грн. (а.с.45). Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. При цьому як вбачається з кредитного договору №014/0443/82/0449192 від 22.03.2016 сторони погодили, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом (п.2.2 Кредитного договору). Дата повного погашення кредиту - 22.03.2022 (п.1.1.5. Кредитного договору). Натомість з наданого суду розрахунку вбачається, що первісним позивачем здійснено нарахування заборгованості за відсотками у строк до 06.02.2023 включно, що не узгоджується з вище зазначеною судовою практикою. Таким чином беручи до уваги умови кредитного договору №014/0443/82/0449192 від 22.03.2016, кредитор має право нараховувати відсотки за кредитними договорами у строк до 22.03.2022. Позивачем надано окремий розрахунок нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 20.09.2019 по 29.10.2020, розмір яких становить 7526,58 грн. та з 30.10.2020 по 06.02.2023, відповідно розмір відсотків обраховано у сумі 15386,85 грн., загальний розмір відсотків, які позивачем пред`явлено до стягнення складає у сумі 22312,03 грн. (за мінусом сплачених відповідачем 601,40 грн. (22913,43 грн. - 601,40 грн. =22312,03 грн.)) (а.с.45). Враховуючи викладене, суд вважає, що надані позивачем відомості щодо розміру заборгованості за відсотками у період з 30.10.2020 по 06.02.2023 не відповідають умовам договору та нормам чинного законодавства, а тому повинні бути обраховані за період з 30.10.2020 по 22.03.2022 та відповідно становлять 9436,03 грн. (17667,12*38,3/100%/365 днів*509 днів). Відтак загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед первісним кредитором за кредитним договором №014/0443/82/0449192 від 22.03.2016 зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 20.09.2019 по 22.03.2022 становить 16962,61 грн. (7526,58 грн.+ 9436,03 грн.). Таким чином, враховуючи викладене, у зв`язку з не належним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору, з останнього на користь правонаступника позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №014/0443/82/0449192 від 22.03.2016 у розмірі 39668,94 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 17667,12 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2632,45 грн.; заборгованість з пені - 2406,76 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 16962,61 грн. Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені судові витрати на загальну суму у розмірі 11684,00 грн., а саме у вигляді судового збору в сумі 2684 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0362600012 від 23.02.2023, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн., що підтверджується витягом з акту №2 про надання юридичної допомоги від 09.01.2023 (а.с.96,97). Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 88,12% (39668,94*100:45018,39), тому з відповідача на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» підлягає стягненню судові витрати в сумі 10295,94 грн. (11684,00х88,12:100).

Outcome: partial