Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.07.2023 позовну заяву за позовом [PERSON] до ПП «Клембівський сервіс», [PERSON] про визнання договору недійсним, як фраудаторного задоволено. Визнано акт приймання-передачі нерухомого майна від 20 вересня 2018 року, укладений між ПП «Клембівський сервіс» та [PERSON] недійсним, як фраудаторним. Скасовано державну реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення (склад) загальною площею 549,2 кв.м., що розташований по [ADDRESS] , номер запису про право власності 5450993 та нежитлове приміщення (телятник з прибудовами) загальною площею 781,4 кв.м., що розташований по [ADDRESS] , номер запису про право власності 5451147, шляхом відновлення державної реєстрації права власності на вказане майно за Приватним підприємством «Клембівський сервіс». Стягнуто з Приватного підприємства «Клембівський сервіс» на користь [PERSON] 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок судових витрат. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок судових витрат. Скасовано захід забезпечення позову, встановлений ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.11.2022 у цій справі. Під час розгляду справи представник позивача Левицька-Корчун В.І. заявила про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, у якій вказала про те, що докази на підтвердження витрат понесених позивачем на правничу допомогу будуть надані до суду в строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 12.07.2023 за вх.№4227 до Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Левицької-Корчун В.І. про стягнення витрат на правничу допомогу в порядку ст.. 137 ЦПК України. В обґрунтування заяви зазначає, що захист інтересів позивача [PERSON] здійснювала вона - адвокат Левицька-Корчун В.І., яка діяла на підставі угоди про надання правничої допомоги від 04.10.2022. Відповідно до п. 2 Угоди про надання правничої допомоги від 04.10.2022, вартість послуг адвоката за супровід вказаної справи, визначена сторонами у фіксованому розмірі та становить 25000 гривень, яка сплачується адвокату у вигляді авансу. На виконання умов вказаної угоди, [PERSON] була здійснена оплата наданих послуг, що підтверджено прибутково-касовим ордером №31 від 04.10.2022 на суму 25000 гривень. Вказала, що узгоджена сторонами у фіксованому розмірі сума винагороди визначалась з урахуванням низки чинників, такі як: складність справи; час та матеріальні витрати, необхідні адвокату для прибуття в судові засідання в м. Ямпіль, підготовка матеріалів позовної заяви та інших процесуальних документів, необхідних для розгляду справи, важливістю справи для позивача, тощо. Також зазначила, що час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації на рівні з іншими витратами. Вказала, що під час ухвалення судового рішення суд за клопотання сторони позивача не вирішував питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Просила стягнути солідарно з ПП «Клембівський сервіс» та [PERSON] на користь [PERSON] витрати, понесені ним на правничу допомогу в сумі 25000 гривень. Розгляд вказаної заяви провести без участі позивача та його представника. 19.0.7.2023 за вх..№4440 [PERSON] подав заяву про залучення до справи заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу і врахувати їх при ухваленні додаткового рішення. Просив розглянути вказану заяву без їхньої участі. 19.07.2023 за вх..№4441 відповідач [PERSON] подав заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Зазначив, що ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Вказав, що ЦПК передбачає необхідність подачі до суду попереднього розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, разом з першою заявою по суті спору. Посилається на те, що адвокатом Левицькою-Корчун В.І. до суду був поданий позов разом із додатками, а саме копією угоди про надання правничої допомоги від 04.10.2022, в якій в п. 2 вказаної угоди встановлено узгоджену винагороду адвокату за надані послуги в розмірі 20000 гривень. Відповідно до п. 9 вказаної угоди строк дії угоди набуває чинності з моменту її підписання та дія його встановлена до 31.12.2021. Тобто, адвокатом Левицькою-Корчун В.І. до заяви про ухвалення додаткового рішення була надана копія угоди про надання правничої допомоги від 04.10.2022, яка кардинально відрізняється за змістом від угоди, яка була долучена до позову. Вважає, що розмір розрахунку часу, витраченого адвокатом на супровід вказаної справи є штучно збільшеним та необґрунтованим, що впливає на суму витрат на правничу допомогу. Просив зменшити розмір цих витрат до 5000 гривень. 19.07.2023 за вх..№4442 представник ПП «Клембівський сервіс» Боднар В.В. подав аналогічне заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, запереченню від 19.07.2023 за вх..№4441 відповідача [PERSON] . Розглянувши заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в порядку ст. 137 ЦПК України, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч. ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ч. 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з позовною заявою, представник позивача надала угоду про надання правничої допомоги від 04.10.2022 (а.с. 40 Т.№1), а також ордер серія АВ №1049226 від 10.10.2022 (а.с. 41 Т.№1). Пунктом 2 Угоди визначено, що за надані послуги у наданні консультацій, підготовці позовної заяви, клопотань, відповіді на відзив, а також інших документів, в складені яких може виникнути потреба, довіритель сплачує адвокату винагороду в узгодженому сторонами розмірі - 20000 гривень. Пунктом 9 Угоди визначено, що угода набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2021. П.2 Угоди від 04.10.2022 (а.с. 5 Т.№2, доданої до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу) визначено, що за надані послуги у наданні консультацій, підготовці позовної заяви, клопотань, відповіді на відзив, а також інших документів, в складені яких може виникнути потреба, довіритель сплачує адвокату винагороду в узгодженому сторонами розмірі - 25000 гривень. Пунктом 9 вказаної угоди визначено, що угода набуває чинності з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. На підтвердження сплати гонорару представником позивача адвокатом Левицькою-Корчун В.І. надано копію касового ордеру №31 від 04.10.2022 про прийняття від [PERSON] 25000 гривень (а.с. 6 Т.№2). Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Судом встановлено, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме із розглядом вказаної цивільної справи. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з іншої сторони суд враховує позицію Великої Палати у справі №910/12876/19, в рамках якої суд звернув увагу на: - умови договору про надання послуг (погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій); - витрачений час на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо); - докази, надані відповідачем на підтвердження реальності витрат (протокол наданих послуг, акт надання послуг, рахунок на оплату, копія платіжного доручення). При цьому суд також зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження №61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Представником позивача - адвокатом Левицькою-Корчун В.І. не надано суду акту виконаних робіт, щодо витраченого часу на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо). У позовній заяві було заявлено попередній розрахунок витрат на правничу допомогу сумі 30000 гривень. Суд, виходячи із складності справи, пропорційності витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і складностісправи, щодо якої наявна усталена судова практика, з урахуванням вимог ч. ч. 3, 4 ст.141 ЦПК України, за відсутності детального розрахунку здійснених адвокатом послуг, приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача слід в рівних частинах стягнути 8000 гривень (по 4000 гривень із кожного) у відшкодування понесених витрат на правничу допомогу, що буде достатнім і співмірним з огляду на складність справи, з урахуванням, що адвокат Левицька-Корчун В.І. підготовила позовну заяву (а.с.2-7 Т.№1), подала відповідь на відзив (а.с.185-187 Т.№1), а також приймала участь у судовому засіданні 10.07.2023, що підтверджено протоколом судового засідання (а.с. 245-248 Т.№1).

Outcome: partial