Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

КП «Харківські\~теплові мережі»,\~від імені\~та в\~інтересах якого,\~на\~підставі довіреності,\~діє представник\~-\~Маркевич Я.С.,\~звернулось до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води у розмірі 78288,98 грн, суму судового збору у розмірі 2684,00 грн просить покласти на відповідачів. Позовні вимоги\~обґрунтовуються тим,\~що за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , за абонентським рахунком 4265 їм здійснюється надання послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»\~№\~1875\~від\~24.06.2004\~року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати наданих послуг, за період з 01.04.2012 року по 31.01.2022 року, у відповідачів виникла заборгованість в сумі 78288,98 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води, а судові витрати просить покласти на відповідачів. Ухвалою Фрунзенського районний суд м. Харкова від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 12.04.2023 року до канцелярії суду надійшов зустрічний позов від [PERSON] , в якому остання просила відмінити оплату за невикористану послугу. Ухвалою Фрунзенського районний суд м. Харкова від 27 липня 2023 року зустрічну позовну заяву повернуто особі, яка її подала. 27.06.2023 року до суду надійшов відзив відповідачки [PERSON] , у якому остання зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки послуга позивачем відповідачам не надавалась, а відповідачі не є користувачами послуг з централізованого опаленням вже понад 10 років, вони від`єднанні від теплових мереж та користуються альтернативними засобами опалення, а відтак платити за ненадані послуги відповідачі не зобов`язані. Зазначили, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.05.2011 року по справі № 2-п-58/11 встановлено, що відповідачі не користуються послугами позивача. Окрім того, зауважили, що вимоги позивача заявлені з пропуском строку позовної давності, тому суд повинен застосувати до них строк\~позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання повторно не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У судове засідання представник позивача не з`явився. Через канцелярію суду представник позивача Маркевич Я.С., яка діє на підставі довіреності, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно з\~Інформацією з\~реєстру територіальної\~громади міста\~Харкова від\~31.03.2023\~року відповідачі:\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 11). Відповідно до абзацу 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з ч. 1 ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання віднесено до комунальних. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Статтею 67\~ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №1875\~від 24.06.2004\~року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, згідно з попередньою редакцією закону, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, який введено в дію з 01.05.2019 року, передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Також, порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими у встановленому порядку. Відповідно до ст. 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 162 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 630\~від 21.07.2005\~року (які діяли до 01.05.2022 року), споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 р. у справі № 6-1706 цс 15 зазначено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчать про виконання послуг позивачем... а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 20.04.2016 року у справі № 6-295цс15, від 02 березня 2018 року у справі № 915/89/16, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-582цс15, від 19.08.2019 у справі № 226/1437/16-ц. Відповідачами не надано документів, передбачених Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169,які свідчили б про їх відмову від надання відповідних послуг, таких як: акт про відокремлення (відключення) квартири / нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) / постачання гарячої води; протоколу Комісії, яка є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/або ГВП. Суд приходить до висновку, що матеріали справи не свідчать про те, що відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку відмовились від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі». Таким чином, у них виник обов`язок сплатити ці послуги. Як вбачається з відомостей про нарахування та сплати за теплову енергію з урахуванням періоду платежу (далі Відомості про нарахування), відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (ЖЕД № 2194). Також з наданої відомості про нарахування вбачається, що за період з квітня 2012 року по січень 2022 року [PERSON] , [PERSON] мають заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в розмірі 78288,98 грн (а.с. 5). За змістом ст.\~64\~ЖК\~України заборгованість по сплаті комунальних послуг підлягає стягненню з боржників у солідарному порядку. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу ст.629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1\~ст. 257 ЦК України). За змістом ч.1 ст.261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч.3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи може належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник учинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність за заявою відповідачів. Відповідачка [PERSON] у відзиві на позовну заяву просила суд застосувати строки позовної давності до вимог КП «ХТМ» про стягнення заборгованості за послуги з опалення та гарячої води. Так, з матеріалів справи вбачається, що 30.03.2023 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за період з 01.04.2012 року по 31.01.2022 року. Враховуючи, що загальний строк позовної давності встановлений у три роки, тому позовна давність, в межах якої підлягає стягненню заборгованість, буде визначатись з часу звернення позивача до суду із даним позовом, а саме з 30 березня 2023 року. Таким чином,\~станом на\~день звернення\~до суду\~КП «Харківські теплові мережі» із вказаним\~позовом,\~строк позовної\~давності щодо вимог позивача за період з квітня 2014\~року до березня 2020\~року включно сплинув, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. З огляду на викладене, з урахуванням долучених до позову розрахунків, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надання послуг за опалення та гарячу у межах позовної давності, а саме за період\~з квітня\~2020\~року по\~січень 2022\~року в\~сумі 32499,23\~грн. Відповідно до платіжних доручень 5003\~(#1217790189021) від 17.03.2023 року, № 3627 (#922244911721) від 14.02.2022 року під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial