Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення холодної води. В обґрунтування\~позовної заяви\~представник позивача\~зазначив,\~що власником\~особового рахунку\~житлової площі\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~є [PERSON] ,\~крім неї\~зареєстровані [PERSON] \~(донька),\~ [PERSON] (онук),\~ [PERSON] (онука).\~Відповідачами не\~здійснювалась оплата\~за надані\~послуги КП\~"Тернопільводоканал",\~у зв`язку\~із чим\~виникла заборгованість\~в розмірі\~6\~287,08\~грн.,\~у період\~з лютого\~2019\~року по\~липень 2021\~року.\~12.09.2022\~Тернопільським міськрайонним\~судом у\~справі №\~607/15252/21\~за позовом\~Комунального підприємства\~Тернопільводоканал до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за послуги\~водопостачання та\~водовідведення на\~суму 6\~287,08\~грн.\~було ухвалено\~рішення суду,\~відповідно до\~якого вирішено\~стягнути з\~ [PERSON] та\~ [PERSON] 4191,39\~грн.\~заборгованості за\~надані послуг.\~В решті\~позовних вимог\~відмовлено. Задовільняючи позов частково, на суму 4191,39 грн., суд виходив з того, що є три співвласники квартири, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а позовні вимоги пред`явлено лише до [PERSON] , [PERSON] таким чином залишилась не стягнена сума боргу в розмірі 2096,69 грн. яку слід стягнути з іншого співвласника [PERSON] . З цих підстав, просить позов задовольнити. Представником відповідача адвокатом Кулина Н. подано відзив на позовну заяву. Віздив мотивований тим, що обгрунтування та доводи, що вказані у позовній заяві є безпідставними та необґрунтованими оскільки Позивач, як виконавець комунальних послуг з централізованого водопостачання, з централізованого водовідведення заявляє вимогу про стягнення коштів за комунальні послуги які не надавалися Відповідачу, і не могли бути надані. Однією із підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини. Зважаючи на особливість вимоги про стягнення коштів за комунальні послуги, єдиною підставою для виникнення правовідносин між сторонами, тобто між Позивачем і Відповідачем, є укладення відповідного договору про надання комунальної послуги. Однак, між Позивачем і Відповідачем не було і немає будь-яких договірних, деліктних правовідносин. Відповідач не є, і не був споживачем комунальних послуг у квартирі за адресою [ADDRESS] , тому доводи Позивача про обов`язковість виконання зобов`язання не створюють для Відповідача будь-яких правових наслідків. Відповідач немає зобов`язань перед Комунальним підприємством «Тернопільводоканал». Між Позивачем Комунальним підприємством «Тернопільводоканал» та Відповідачем [PERSON] не було, немає правовідносин у межах надання комунальних послуг у квартирі за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] з 2009 року (більше 14 років) не проживає за адресою [ADDRESS] , з 06 червня 2011 року проживає за адресою [ADDRESS] . Вказана адреса також є місцем реєстрації проживання Відповідача. Важливою для розгляду даного спору є правова позиція, що сформована Верховним судом, у постанові Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року по справі №642/2858/16. У вказаній постанові Верховного суду вказано, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно умовою для стягнення коштів за комунальні послуги є факт споживання таких послуг. Однак Відповідач не був, і не є споживачем у правовідносинах із Позивачем, Відповідач не споживав комунальні послуги які вказані у Позовній заяві. З цих підстав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою судді від 02.01.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили, щодо задоволення позовних вимог, з підстав наведених у відзиві. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» здійснює забезпечення водопостачанням та водовідведенням житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим [PERSON] відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг № 40095 та проводить нарахування за надані послуги водопостачання та водовідведення. Відповідно до довідки Ф-3 від 13.02.2020 року №424, виданої ПП «Наш дім» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , власником особового рахунку є [PERSON] , крім неї зареєстровані [PERSON] (донька), [PERSON] (онук), [PERSON] (онука). Облік послуг з водопостачання та водовідведення холодної води здійснюється за допомогою приладу обліку (лічильника) КВ-1.5 № 587240, який встановлено 18.04.2013 року та який замінено 03.12.2019 року на прилад обліку ЛK - 15ХТ № 9200389290, за послуги відведення гарячої води - відповідно до інформації про споживання, яка надається КП ТМР "Тернопільміськтеплокомунерго". Як вбачається із розрахунку ціни позову січень 2019 серпень 2021 по особовому рахунку № [NUMBER] , наданому КП «Тернопільводоканал», заборгованість за надані послуги виникла у період з лютого 2019 року по липень 2021 року та становить суму в розмірі 6 287, 08 грн., яка складається із: 5 407,70 грн. постачання холодної води, відведення холодної та гарячої води; 264,25 грн. заборгованість за повірку лічильників холодної води; 136,40 грн. аварійне обслуговування; 33,30 грн. обслуговування вузлів комерційного обліку (ВКО); 289,90 грн. сума інфляційних нарахувань; 155,53 грн. сума нарахувань 3% річних за користування чужими коштами. 12.09.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/15252/21 за позовом Комунального підприємства Тернопільводоканал до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення на суму 6 287,08 грн. було ухвалено рішення суду, відповідно до якого вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] 4191,39 грн. заборгованості за надані послуг, вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено. Судовим рішенням встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 05.03.2003 начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить за правом спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Задовільняючи позов частково, на суму 4191,39 грн., суд виходив з того, що є три співвласники квартири, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а позовні вимоги пред`явлено лише до [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, залишилась не стягнена сума боргу в розмірі 2096,69 грн. яку слід стягнути з іншого співвласника [PERSON] . Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що відповідач [PERSON] в 2008 році переїхала в [ADDRESS] , де і проживає на даний час. За адресою [ADDRESS] , відповідач не проживає і комунальними послугами не користується. За вказаною адресою проживає [PERSON] , разом із дітьми, користуються комунальними постлугами, однак їх не оплачують. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 66 ЖК Української РСР, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 179 ЖК Української РСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572), власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Пунктом 10 вказаних Правил передбачено, що мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відтак, суд зауважує, що у положенні ст. 13 Конституції України закріплено важливий принцип інституту права власності "власність зобов`язує". Це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, але й турбуватися про нього. А тому видається справедливим, що кожен власник відповідно своєї частки має брати участь в різноманітних витрат, пов`язаних з управлінням, утриманням та збереженням спільного майна. Статтею 162 ЖК УРСР визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За правилами ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Виходячи із наведених положень чинного законодавтсва України, які покладають обов`язок по утриманню майна на власника, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що вона не проживає у квартирі, послуги за якою надає позивач у справі. Беручи до уваги, що представник позивача просить стягнути заборгованість за період з січня 2019 року по серпень 2021 року, однак з позовом в суд звертається 30.11.2022, Суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, зокрема за виключенням суми заборгованості, яка утворилася з січня 2019 року по листопад 2019 року, та становить 351, 74 гривні (1055,22 грн./3=351,74 грн.), з урахуванням трирічного строку позовної давності зверення до суду за захистом порушених прав, про застосування якого просить сторона відповідача. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, а також те, що співвласником житлової площі у квартирі, якій надаються послуги з водопостачання та водовідведення на підставі відкритого абонентського особового рахунку, а саме квартири [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] , що було встановлено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.09.2022, яка не здійснює їх оплату, суд приходить до переконання, що внаслідок невиконання обов`язку з оплати вартості отриманих послуг, істотно порушені права позивача, оскільки він значною мірою позбавлений можливості отримати кошти, на які розраховував, надаючи вказані послуги. З цих підстав позов Комунального підприємства «Тернопільводоканал» підлягає до задоволення частково шляхом стягнення в його користь із відповідача [PERSON] заборгованості за надані послуги в сумі 1744,95 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Отож, беручи до уваги те, що позов задоволено частково, а саме на 83,22 %, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2064,68 грн. (2481/100%х83,22%), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial