Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом в якому просить стягнути [PERSON] на користь ТОВ «РАДА 5» відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі основна заборгованість 27878,37 грн., інфляційні нарахування - 1643,08 грн., три відсотка річних - 252,47 грн., пені - 4197,60 грн., та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач користується комунальними послугами, отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які йому надаються, проте, по оплаті за спожиті послуги, утворилась заборгованість за період з 01.01.2021 по 01.07.2022 в сумі 27878,37 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач неодноразово попереджався працівниками ТОВ «РАДА 5» про необхідність розрахуватись за житлово-комунальні послуги, але бажаних результатів досягнуто не було. Ухвалою суду від 04.05.2022 у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами (спрощеного) позовного провадження. В судовому засіданні, що відбулось 19.04.2023 представник позивача позовні вимоги підтримував, просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, вважав необґрунтованим. Разом з тим, обставин, що підтверджують спростовання доводів позивача не навів, у зв`язку з чим, по справі було оголошено перерву для надання часу відповідачу подати підтверджуючі докази по справі. В судове засідання призначене на 01.08.2023 сторони не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, йому роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, відзив не подав. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Так, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Між, ТОВ «РАДА 5» та [PERSON] було укладено договір про управління будинком, надання послуг на його утримання, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг. Відповідно до п. 3.4.4 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання вносити передбачену договором плату за послуги не пізніше 20-го числа місяця. Разом з цим, зобов`язання, передбачене зазначеним положенням договору, не виконуються відповідачем належним чином. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст.179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08.10.1992 № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В результаті несплати за належним чином надані послуги, передбачені Договором, за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 27878,37 грн. за період надання послуг з 01.01.2021 по 01.07.2022, розрахунок заборгованості додається до позову. Разом з тим, слід зазначити, що починаючи з 24.02.2022 та на час звернення з даним позовом до суду в Україні запроваджено військовий стан. Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. Отже, з урахуванням наведених положень закону, вбачається, що з 24.02.2022 заборонено нарахування та стягнення судом неустойки (штрафів, пені), 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне здійснення особою платежів за житлово-комунальні послуги. Їх нарахування на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми чинного законодавства. Суд, перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних, пені та інфляційних втрат, і встановив, що позивач наведені вище обмеження щодо нарахування цих сум не врахував, а тому вимоги в частині стягнення 3% річних, пені та інфляційних втрат, задоволенню не підлягає за період з 21.02.2022 по 21.07.2022. Отже, на підставі вищенаведеного, розмір заборгованості буде складати основна заборгованість 27878,37 грн., інфляційні нарахування - 448,40 грн., три відсотка річних - 49,30 грн., пеня - 1382, 28 грн. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає часткову задоволенню. У зв`язку із частковим задоволенням позову, що становить 65 % від заявлених вимог позивача, судові витрати, які підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог у вигляді судового збору у становлять 1475,50 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. З викладеного,

Outcome: partial