Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вимоги заяви мотивовані тим, що згідно свідоцтва про народження батьками заявника [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок укладення шлюбу заявником було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті матері, заявник [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вік та стан здоров`я покійної [PERSON] , яка часто хворіла, мала низку захворювань, потребувала постійного стороннього догляду. Дочка [PERSON] на час відкриття спадщини та понад п`ять років постійно проживав разом з своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] , вела з нею спільне господарство, здійснював догляд за нею, після її смерті здійснювала її поховання. 17.11.1995 року [PERSON] заповіла все належне їй майно, що буде їй належати на день смерті, доньці заявнику [PERSON] та [PERSON] . Про даний заповіт заявнику було відомо та після відкриття спадщини, протягом 6 місячного строку до нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини вона не зверталась, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з матір`ю та була впевнена, що вона в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Відмову від прийняття спадщини не заявляла. Інші спадкоємці [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру від 03.02.2023 року, з якого вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена лише 03.02.2023 року, тобто після звернення заявника [PERSON] 01.03.2023 року заявник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Єлісєєвої Т.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом. Однак, вивчивши заяву та додані до неї матеріали нотаріус відмовила заявнику у вчиненні цієї нотаріальної дії, про що 01.03.2023 року склала відповідну постанову №07/02-31. На переконання заявника, вона своєчасно прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] оскільки постійно проживала разом з нею до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , постійно забезпечувала за життя матері сторонній догляд та опікувалась останньою. Враховуючи вищевикладене, реалізувати свої спадкові права на отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі заявник не може, у зв`язку з цим у [PERSON] виникла необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З підстав зазначених вище заявник звернулась до суду із даною заявою. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Драчук Т.М. вимоги заяви підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, з підстав зазначених в заяві. Представник заінтересованої особи Чуй В.П. в судовому засіданні у вирішенні даної справи поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали заяви та надані докази, суд вважає заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок повторного укладення шлюбу відповідно до Свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 01.11.1986 року заявником було змінено прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті матері, заявник [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 01.03.2023 року заявник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Єлісєєвої Т.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом. Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Єлісєєвої Т.Ю. від 01.03.2023 року № 07/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] , в зв`язку з тим, що [PERSON] не була прописана за однією адресою з померлою та не пред`явила жодних доказів фактичного прийняття спадщини, а тому свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті [INFO] [PERSON] не можуть бути видані Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналіз вищезазначених норм права вказує на те, що щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. При цьому, чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Судом встановлено, що заявник постійно проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , забезпечувала за життя матері сторонній догляд та опікувалась останньою, що підтверджується: - \~ \~ \~ \~ довідкою ОСББ «ПІК-103Б» № 55 від 20.02.2023 року відповідно до якої [PERSON] проживала разом зі своєю дочкою [PERSON] з 18.10.2013 року до дня смерті [INFO] , - \~ \~ \~ \~ актом ОСББ «ПІК-103Б» від 20.02.2023 року відповідно до якого [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] з січня 2009 року, без реєстрації, - \~ \~ \~ \~ декларацією про вибір лікаря від 08.01.2020 року згідно якої адреса фактичного проживання заявника за адресою - [ADDRESS] . Крім того, в судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , яка підтвердила факт постійного проживання [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті за адресою - [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Від встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , залежить виникнення та реалізація спадкових прав заявника. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання свідоцтва про право на спадщину та не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи наведені обставини і норми закону, оцінюючи надані докази в їх сукупності, а також те, що законом не визначено іншого, позасудового способу встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved