Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Представник позивача Вертас М.М. який діє в інтересах Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» 21.03.2023 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 16205/112/2021 від 01.02.2022 року в розмірі 36671,69 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.02.2022 року між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16205/112/2021. Відповідно до умов кредитного договору АТ АКБ «Львів» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 30000,00 грн., з умовою їх повернення в термін до 31.01.2024 року, окрім того п. 3.2 Кредитного договору передбачено сплату 37,8 % річних за користування кредитом. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № 35501 від 01.02.2022 року, проте зобов`язання позичальником належним чином не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються. У зв`язку із систематичним не виконанням позичальником взятих на себе зобов`язання за кредитним договором Банк набув право вимагати дострокового повернення кредиту та процентів за вказаним кредитним договором та 20.09.2022 року відповідачу скеровано лист з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вимоги банку залишились без реагування зі сторони відповідача, внаслідок чого станом на 01.02.2023 року заборгованість [PERSON] перед АТ АКБ «Львів» становить 36671,69 грн., з яких: 30000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом та 6671,69 грн. - заборгованість за процентами, у зв`язку з чим просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просить розгляд справи провести за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив на позов не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.02.2022 року між відповідачем [PERSON] та Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» укладено кредитний договір №16205/112/2022, згідно якого [PERSON] надано безготівково на поточний рахунок позичальника кредит у сумі 30000,00 грн. з можливістю подальшого зняття грошових коштів у касі банку та з умовою повернення в термін до 31.01.2024 року (а.с. 4-6). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк зобов`язується надати у власність позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом. Згідно п. 3.2. Кредитного договору за користування Кредитом позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 37,8 % процентів річних. Пунктом 3.6. Кредитного договору встановлено, що позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення Кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Згідно п.п. 5.1., 5.2. Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені Договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1 (платіжного календаря), що є невід`ємною частиною Договору. Як вбачається з меморіального ордеру № 35501 від 01.02.2022 року кредитні кошти [PERSON] отримала 01.02.2022 року у розмірі 30000,00 грн. (а.с. 11). У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З гідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором кредиту 16205/112/2022 від 01.02.2022 року, укладеного між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] , вбачається, що станом на 01.02.2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед АТ АКБ «Львів» становить 36671,69 грн., з яких: 30000, 00 грн. - сума заборгованості за кредитом та 6671,69 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 3). Зобов`язання [PERSON] не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються, що є порушенням ст. 526 ЦК України, у якій зазначено про те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та ст. 1054 ЦК України, в якій передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 5.8. Кредитного договору Банк вправі вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством. В матеріалах справи наявний лист-вимога Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» від 20.09.2022 року адресований [PERSON] з вимогою виконання порушеного зобов`язання та погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, однак на цей час вимоги банку не виконані та в добровільному порядку грошові кошти АТ АКБ «Львів» не повернуті. За наведених обставин, беручи до уваги, що відповідачем [PERSON] на підставі укладеного кредитного договору були отримані грошові кошти в кредит, однак зобов`язання за умовами вищезгаданого договору належним чином не виконуються, грошові кошти в добровільному порядку банку не повернуто, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що заявлені позовні вимоги АТ АКБ «Львів» про стягнення заборгованості за кредитним договором підставні та підлягають до задоволення. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2684,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved