Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про зменшення розміру заборгованості по аліментам. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення суду видано виконавчий лист. 14 липня 2022 року за заявою відповідача Шевченківським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) було затверджено довідку розрахунок заборгованості за аліментами за період з 09 вересня 2005 року по 14 квітня 2021 року, відповідно до якої заборгованість склала 119 818,40 грн. Позивач вказує, що є інвалідом другої групи, має незадовільний стан здоров`я, не працює, в зв`язку з чим просить суд зменшити розмір заборгованості по стягненню аліментів до 80 000 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення суду видано виконавчий лист №2-2657 від 30.03.2005 року. 14 липня 2022 року за заявою відповідача Шевченківським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) було затверджено довідку розрахунок заборгованості за аліментами за період з 09 вересня 2005 року по 14 квітня 2021 року, відповідно до якої заборгованість склала 119 818,40 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом (ч. ч. 1, ч. 4 ст. 195 СК України). За приписами ч.2 ст.197СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Тобто з аналізу даної правової норми вбачається, що питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості або зменшити розмір заборгованості по стягненню аліментів. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Згідно вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Так, суд не бере до уваги твердження [PERSON] про те, що він є інвалідом другої групи, має незадовільний стан здоров`я, не працює, як на підставу зменшення розміру заборгованості по стягненню аліментів, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки акту МСЕК серії 12 ААБ №796894 від 13 травня 2022 року, інвалідність другої групи йому встановлено з 01 травня 2022 року, в той час, як заборгованість по аліментам утворилася з вересня 2005 року. Крім того посилання позивача, на скрутний матеріальний стан та те, що йому необхідно проходити лікування, судом не береться до уваги, оскільки такі витрати не повинні відбуватись за рахунок дитини, порядок утримання якої визначено рішенням суду. Інших істотних обставин для зменшення розміру заборгованості по стягненню аліментів позивач не зазначає. Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі в зв`язку з їх недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed