Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовомза підписом свого представника - адвоката Назаренка В.В., згідно вимог якого просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршадського Ігоря Вікторовича №13819 від 21.12.2020 про стягнення заборгованості у сумі 11 750 грн 00 коп. з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» безпідставно отримані кошти у розмірі 1 750 грн 12 коп. та судові витрати у розмірі 3 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 31.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу полтавської області Скрипником В. Л. відкрито виконавче провадження №65615643 на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І. В. №13819 від 21.12.2020р. про стягнення з [PERSON] , на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості у сумі 11750грн. 00коп.. Жодних вимог від Відповідача [PERSON] не отримував. З виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І. В. №13819 від 21.12.2020 Позивач ознайомився з матеріалів виконавчого провадження №65615643 в електронному вигляді, після додавання сканкопії цього документа на сайт «https://asvpweb.minjust.gov.ua/». Відповідно до виконавчому напису нотаріуса, стягнення відбувається за Кредитним договором №2228631 від 18.02.2019р. укладеним з ТОВ «Міолан». Суми боргу зазначеної у виконавчому написі до стягнення не визнає. Кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був підписаний та посвідчений нотаріально, тому вчинений з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що вчинений безпідставно та з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З карткового рахунку [PERSON] станом на 15.06.2023 було списано в примусовому порядку 1621грн. 63коп., 16.06.2023 списано 127грн. 70коп. та 0грн. 79коп., що разом складає 1750грн. 12коп.. Оскільки виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, вважає, що стягнуті в примусовому порядку кошти підлягають поверненню, а саме від ТОВ «Кредит-Капітал» у сумі 1750грн. 12коп. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.06.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача - адвокат Назаренко В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання, повідомлений належним чином. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, пояснення щодо позову до суду не надходили. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, пояснення щодо позову до суду не надходили. Відзиву на позов, заяв та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 21 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №13819 , про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» заборгованості за кредитним договором №2228631 від 18.02.2019, укладеного з ТОВ «МІЛОАН», ідентифікаційний код юридичної особи 40484607, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги 30-МЛ від 16.05.2019 є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, за період з 16 травня 2019 року по 23 листопада 2020 року в розмірі 10 820 грн 00 коп., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4 000 грн 00 коп., прострочена заборгованість за комісією - 560 грн 00 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4 260 грн 00 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенями (нарахована з 06.03.2019 до 16.05.2019) - 2000 грн. 00 коп.. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача,в розмірі 930 грн 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума заборгованість становить 11 750 грн 00 коп. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, на підставі зазначеного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л.відкрито виконавче провадження №65615643 з примусового виконання виконавчого напису, виданого 21 грудня 2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., зареєстрованого в реєстрі за №13819, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» заборгованості у сумі 11 750 грн 00 коп., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 31.05.2021. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 15.06.2023, винесеною при примусовому виконанні виконавчого напису, виданого 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршадським І.В., зареєстрованого в реєстрі за №13819, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» заборгованості у сумі 11 750 грн 00 коп., звернуто стягнення на дохід боржника, який він отримує від приватного підприємства «ВИРОБНИЧО - ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ЛУКАС». Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі Порядок). Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено певні умови вчинення виконавчих написів. Так, зокрема нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) дійшла висновку, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (висновок ВП ВС справа № 910/10374/17 від 21.09.2021). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція суду відповідає висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказамиє будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він не погоджується із заборгованістю, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, а тому наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатися обґрунтованою. В матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість встановити, чи дійсно відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «МІЛОАН», зокрема за Договором №2228631, укладеним 18 лютого 2019 року між ТОВ «МІЛОАН»та [PERSON] , та чи дійсно на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В.виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №13819, боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал»до суду таких доказів надано не було. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В матеріалах справи відсутні відомості про направлення ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал»боржнику [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №2228631 від 18 лютого 2019 року, а відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до суду таких доказів надано не було. Крім того, як вбачається із оспорюваного виконавчого напису, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172. Між тим, як зазначено вище, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку). Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Згідно п. 16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом. Згідно з ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22 лютого 2017 року, отже і постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратила чинність з цього дня. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору, укладеного між позивачем та банком у простій письмовій формі. Отже, вчинивши 21 грудня 2020 року спірний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №13819, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» заборгованості за кредитним договором №2228631 від 18.02.2019, укладеного з ТОВ «МІЛОАН», ідентифікаційний код юридичної особи 40484607, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги 30-МЛ від 16.05.2019 є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, за період з 16 травня 2019 року по 23 листопада 2020 року в розмірі 10 820 грн 00 коп., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4 000 грн 00 коп., прострочена заборгованість за комісією - 560 грн 00 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4 260 грн 00 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенями (нарахована з 06.03.2019 до 16.05.2019) - 2000 грн. 00 коп. та за вчинення цього виконавчого напису - 930 грн 00 коп., а всього загальною сумою 11 750 грн 00 коп., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. не дотримано встановленої процедури вчинення таких написів, що потягло порушення законних прав позивача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням приписів Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, як вбачається з довідки приватного виконавця Скрипника В.Л. від 17.07.2023 року вих.№17632 за час перебування виконавчого напису №13819 від 21.12.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., на виконанні (АСВП №65615643) із боржника [PERSON] було стягнуто грошові кошти у сумі 1 750 грн 12 коп, які були перераховані наступним чином: 400 грн на витрати виконавчого провадження; 111 грн 06 коп. на основну винагороду приватного виконавця; 1110 грн 57 коп. на часткове погашення боргу згідно виконавчого напису 13819 від 21.12.2020, перераховані стягнувачу ТОВ Фінансова компанія «Кредит - капітал»; 11 грн 68 коп. на основну винагороду приватного виконавця; 116 грн 81 коп. на часткове погашення боргу згідно виконавчого напису 13819 від 21.12.2020, перераховані стягувачу ТОВ Фінансова компанія «Кредит - капітал». Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). В разі визнання виконавчого напису нотаріуса або іншого виконавчого документу, таким що не підлягає виконання повинна відбутися реституція сторін, тобто повернення в першочерговий стан. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до частини другої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3 ст. 1212 ЦК України). Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. (Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17). Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Крім того згідно з п.3 ч.3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17). Таким чином для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Подібний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19. Отже, судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач майна з моменту набрання судовим актом законної сили зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20. Враховуючи викладене, а також те, що виконавчий напис, вчинений 21 грудня 2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., зареєстрований в реєстрі за № 13819, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - капітал» заборгованості за кредитним договором №2228631 від 18.02.2019 в розмірі 11 750 грн 00 коп. є таким, що не підлягає виконанню, отримані стягувачем на підставі вказаного виконавчого напису кошти в сумі 1 227 грн 38 коп. підлягають поверненню позивачу відповідно ст. 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача 522 грн 74 коп., оскільки ці кошти були перераховані як витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця, а не були зараховані на рахунки відповідача, а приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. до участі в справі як відповідач не залучався. Вимоги з неналежним суб`єктним складом не підлягають задоволенню. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір у справі складає 2 147 грн 20 коп. за звернення до суду з позовною заявою та 536 грн 80 коп. за звернення з заявою про забезпечення позову, які не були сплачені позивачем, оскільки останній звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, позивач звільнений від оплати судових витрат, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 361 грн 92 коп.

Outcome: partial