Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

07.06.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 23 серпня 2019 року у зареєстрованому шлюбі Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом №560. В період шлюбу у подружжя народились дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. З січня 2023 року шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство вони не ведуть, збереження шлюбу є неможливим. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 23 серпня 2019 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом №560. До початку проведення судового засідання позивач надала суду письмову заяву в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач у судове засідання не з`явився, але до початку його проведення надав суду заяву в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 23 серпня 2019 року, зареєстрованих Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом №560, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданим 23.08.2023 року вказаним відділом. Подружжя має малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що зумовлює розгляд категорії справ про розірвання шлюбу виключно в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя з січня 2023 року припинило фактично шлюбні відносини, примирення між ними неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За заявою позивача, судовий збір з відповідача на її користь, судом не стягується. На підставі викладеного та ст.ст.7,110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved