Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

[PERSON] , звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про позбавлення батьківських прав,. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що [INFO] народився спільний син позивача та відповідачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 31.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 928. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2013 року по цивільній справі № 308/2322/13-ц розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою, а малолітнього сина сторін - [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю дитини - [PERSON] . Проте, не зважаючи на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2013 року по цивільній справі № 308/2322/13-ц малолітній син сторін - [PERSON] , [INFO] , фактично залишився проживати з позивачем за адресою його проживання у [ADDRESS] , де і проживає з позивачем та мамою позивача станом на дату подання даного позову до суду. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.06.2022 року № 262/23/02-14 орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] з його батьком [PERSON] . Відповідно до даного висновку органу опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.06.2022 року № 262/23/02-14 було встановлено фактичні обставини, а саме факт проживання малолітнього сина сторін з позивачем за адресою його проживання у [ADDRESS] , складено акт обстеження умов проживання дитини за адресою проживання його батька - позивача по даній справі про що складено відповідний акт від 30.05.2022 року, встановлено, що дитина з любов`ю ставиться до свого батька та бабусі (матері батька). Також висновком органу опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.06.2022 року № 262/23/02-14 встановлено, що згідно акту обстеження умов проживання дитини - мати дитини не проживає на території України, за місцем своєї реєстрації у [ADDRESS] фактично відсутня, зі слів сусідів виїхали на простійне місце проживання за кордон. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2022 року по цивільній справі № 308/8842/22 визначено місце проживання дитини разом з її батьком [PERSON] . Відповідне рішення суду набуло законної сили. У зв`язку з подальшим не виконанням відповідачкою своїх материнських обов`язків позивач звернувся до органу опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ряди із заявою про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як мати не займається вихованням дитини з 2013 року, здоров`ям сина не цікавиться, аліментів не платить іншої матеріальної допомоги не надає, проживає за кордоном, а саме в Республіці Італія, де від неї рішенням Італійського суду вилучили другу дитину, систематично зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами. 01.03.2023 року органом опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому надано висновок № 126/01-19 щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як мати не займається вихованням дитини з 2013 року. Відповідно до вказаного висновку орган опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача - [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з підстав та за обставин, які визначені у даному висновку. Зокрема, органом опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому зазначено, що на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому розглядалося це питання, було заслухано і дімку матері, яка повідомила, що дійсно перебувала за кордоном, а саме в Республіці Італія, де у неї були відібрали другу дитину, у зв`язку з неналежним вихованням, але потім повернули. . На підставі наведеного, на думку позивача по справі, позбавлення відповідачки [PERSON] , ( [INFO] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ) батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] буде відповідати інтересам дитини.. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті. Позивач та їх представник у судове засідання не з`явилися, при цьому подали до суду заяви, згідно з якими просять розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подавала заяву через канцелярію суду в якій відмовлялась від позбавлення батьківських прав.. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, через канцелярію подали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [INFO] народився спільний син позивача та відповідачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 31.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 928. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2013 року по цивільній справі № 308/2322/13-ц розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою, а малолітнього сина сторін - [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю дитини - [PERSON] . Відповідачка - мати дитини не проживає на території України, за місцем своєї реєстрації у [ADDRESS] фактично відсутня, зі слів сусідів виїхали на простійне місце проживання за кордон. Згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 01.03.2023 року №126/23/01-19, Враховуючи інтереси дитини комісія прийняла рішення рекомендувати органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . За це рішення проголосували 9 членів комісії, 1 член комісії утримався. Всі наведені обставини свідчать про те, що мати дитини свідомо ухиляється від його виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачка [PERSON] жодних доказів на спростування доводів позивача не надала та у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилась, що, на думку суду, свідчить про її байдуже ставлення до дитини. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити батьківських прав . [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved