Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Позивачзвернулась до суду з позовомдо [PERSON] , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького про позбавлення батьківських прав. В обґрунтуваннявимогпосилається на те, що позивач є колишньою свекрухою відповідача. Між [PERSON] , [INFO] (сином позивача) та [PERSON] , [INFO] укладений шлюб. Від шлюбу народились, син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.11.2021 року шлюб зареєстрований 08.09.2006 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 746 розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка залишила місце свого проживання за адресою: [ADDRESS] та залишила дітей на батька [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 13 вересня 2022 року батько дітей [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання. З грудня 2020 року по теперішній час відповідач, не проживає разом з дітьми, ухилялась та продовжує ухиляєтесь від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям своїх дітей, не спілкується з ними, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавилась та не цікавиться навчанням дітей, їхнім здоров`ям, матеріально їх не утримувала та не утримує. Після смерті батька вихованням дітей повністю займається бабуся [PERSON] , турбується про їх фізичний та духовний розвиток, цікавилась навчанням дітей, їхнім здоров`ям, матеріально їх утримує. Тому просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Варакіною Н.Б. від 15 19 січня2023року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено до судового розгляду та зменшено позовні вимоги, а саме позивач просить: 1.Позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; 2.Стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; 3.Стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 992,40 грн. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`являлась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи,до суду надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні 12.07.2023 року пояснив суду, що відповідач близько 5 років не проживає з дітьми, не цікавиться їх життям, не піклується, фінансово не забезпечує. Діти проживають з батьками її колишнього чоловіка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 12.07.2023 року пояснила суду, що відповідачка з донькою не спілкується, фінансово не допомагає, батьківські обов`язки не виконує з 2020 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 12.07.2023 року пояснив суду, що відповідачка є його матір`ю, з 19.12.2020 з ними не проживає, речі з квартири забрала. На похоронах батька її не бачив, з матір`ювін не спілкується, фінансово вона не допомагає, весь цей час разом із сестрою проживають у бабусі та знаходяться на її утриманні. Заслухавши пояснення позивача, її представника, свідків, дослідивши матеріалисправи, суд вважає, щопозовпідлягаєзадоволенню з наступнихпідстав. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] (сином позивача) та [PERSON] , 03.07.1984 року було укладено шлюб, який зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 746 від 08 вересня 2006 року. Від шлюбу народились, син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.11.2021 року шлюб зареєстрований 08.09.2006 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 746 розірвано. Після розірвання шлюбу з грудня 2020 року по теперішній час відповідач залишила місце свого проживання за адресою: [ADDRESS] та залишила дітей на батька [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 13 вересня 2022 року батько дітей [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання (свідоцтво та сповіщення додається). З грудня 2020 року по теперішній час навіть після смерті батька дітей, не проживає разом з дітьми, відповідач ухилялась та продовжує ухиляєтесь від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям своїх дітей, не спілкується з ними, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавилась та не цікавиться навчанням дітей, їхнім здоров`ям, матеріально їх не утримувала та не утримує. Відповідно до характеристики КЗ "Ліцей «Сокіл», Міської ради м. Кропивницький» від 30.09.2022 №510/01-12 [PERSON] , [INFO] , учениця 9-в класу, навчається в освітньому закладі з 1 класу. Мама, [PERSON] , півтора роки назад після чергових батьківських зборів звернулась до класного керівника з проханням видалити її з групи батьків у Вайбер і повідомила, що не буде проживати з сім`єю, що контактувати з класним керівником і школою буде батько дитини. І надалі вона не брала участі в житті дівчинки, школи і класу, не відвідувала батьківські збори, заходи з участю дітей і т. п. Не цікавилась успіхами дочки в школі. Зі слів [PERSON] , мама уникала контактів з нею, не дотримувалась обіцянокщодо запланованих на прохання дитини зустрічей. Весь цей час вихованням [PERSON] займався батько, [PERSON] . Згідно характеристики відокремленого структурного підрозділу Кропивницького інженерного фахового коледжу Центральноукраїнського національного технічного університету [PERSON] навчається у коледжі з 1 вересня 2021 року, зараз є студентом другого курсу. Мати - [PERSON] , з моменту вступу в коледж [PERSON] зі мною, як куратором та іншими викладачами коледжу на контакт не виходила, навчанням та життям сина не цікавилася. Зі слів [PERSON] мама уникала контактів з ним, сестрою та батьком. Весь цей час вихованням [PERSON] займалися його батько та бабуся. Тож впродовж першого курсу відбувались розмови з батьком, та спостерігався активний зворотній зв`язок від нього та бабусі. В письмових поясненнях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказується, що з грудня 2020 року по теперішній час навіть після смерті батька, мати [PERSON] залишила дітей, з ними не спілкується, не цікавиться розвитком не утримувала та не утримує матеріально. Після смерті батька вихованням дітей повністю займається бабуся [PERSON] , [INFO] турбується про їх фізичний та духовний розвиток, цікавилась навчанням дітей, їхнім здоров`ям, матеріально їх утримує. Згідно висновку виконавчий комітет Кропивницької міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Отже, з викладеного випливає, що мати дитини - [PERSON] в порушення ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» ухиляється від піклування про навчання, здоров`я своєї доньки починаючи з 2020 року. Припинила цікавитися життям доньки, не приймає ніякої участі у її вихованні, всіляко уникає будь-якого спілкування з нею. В постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Верховний Суд виходить з того, щоякщопредставникисторінчиіншихучасників судового процесу не з`явилися в судовезасідання, а суд вважає, щонаявних у справіматеріалівдостатньо для розглядусправи та ухвалення законного і обґрунтованогорішення, не відкладаючирозглядусправи, вінможевирішитиспір по суті. Основною умовоювідкладеннярозглядусправи є не відсутність у судовому засіданніпредставниківсторін, а неможливістьвирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судовезасідання, за умовиналежногоповідомленнясторони про час і місцерозглядусправи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутностіпредставникасторони спору. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядаєсправи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставідоказів, поданихучасникамисправиабовитребуваних судом у передбаченихцим Кодексом випадках. Статтею 11 Закону України «Про охоронудитинства» встановлено, щосім`я є природнимсередовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціальногорозвиткудитини, їїматеріальногозабезпечення і несевідповідальність за створенняналежних умов для цього. Кожнадитинамає право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклуваннябатьків. Батько і матимаютьрівні права та обов`язкищодосвоїхдітей. Предметом основноїтурботи та основнимобов`язкомбатьків є забезпеченняінтересівсвоєїдитини. Принципом 6 Декларації прав дитини (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року ) передбачено, що для повного і гармонійного розвитку своєї особистості, дитина потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і, безперечно, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з ч. 7, 8 ст. 7 СК Українидитинамає бути забезпеченаможливістюздійсненняїї прав, установленихКонституцієюУкраїни, Конвенцією про права дитини, іншимиміжнародними договорами України, згода на обов`язковістьякихнадана Верховною Радою України. Регулюваннясімейнихвідносинмаєздійснюватися з максимально можливимурахуванням інтересівдитини. Статтею 3 Конвенції про права дитинивід 20.11.1989 року зізмінами, схваленимирезолюцією 50/155 ГенеральноїАсамблеї ООН від 21.12.1995 року, яка ратифікованапостановоюВерховної Ради № 789-X11 від 27.02.1991 року, вказано в усіхвипадкахщододітей, незалежновід того, здійснюються вони державнимичиприватнимиустановами, щозаймаютьсяпитаннямсоціальногозабезпечення, судами, адміністративнимичизаконодавчими органами, першочерговаувагаприділяєтьсяякнайкращомузабезпеченнюінтересівдитини. Статтею 9 Конвенції про права дитинипередбачено, щодержави-учасниціповажають право дитини, яка розлучається з одним чиобома батьками, підтримувати на регулярнійосновіособистівідносини і пряміконтакти з обома батьками, за виняткомвипадків, коли цесуперечитьнайкращимінтересамдитини. Відповідно до статті 51 КонституціїУкраїни, статті 5 СК України, держава охороняєсім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечуєохорону прав матері та батька, створюєумови для зміцненнясім`ї. Ніхто не можезазнавативтручання в йогосімейнежиття, крімвипадків, встановленихКонституцієюУкраїни. Згідно до змісту ст. 150 СК України батьки зобов`язанівиховуватидитину, піклуватися про здоров`ядитини, їїфізичний, духовний та моральнийрозвиток, готувати до самостійногожиття. Статтею 155 СК Українипередбачено, щоздійснення батьками своїх прав та виконанняобов`язківмаютьґрунтуватися на повазі до прав дитини та їїлюдськоїгідності. Батьківські права не можутьздійснюватисявсуперечінтересамдитини. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК Українимати, батькоможуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, вінухиляютьсявідвиконаннясвоїхобов`язків по вихованнюдітей. Згідно ст.165 СК України право на зверненнядо суду з позовом про позбавленнябатьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`їякоїпроживаєдитина, заклад охорониздоров`я, навчальнийабоінший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досяглачотирнадцятироків. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охоронудитинства», визначено, щовиховання в сім`ї є першоосновоюрозвиткуособистостідитини. На батьківпокладаєтьсявідповідальність за виховання, навчання і розвитокдитини. Батьки мають право і зобов`язанівиховуватидитину, піклуватися про їїздоров`я, фізичний, духовний і моральнийрозвиток, навчання, створюватиналежніумови для розвиткуїїприроднихздібностей, поважатигідністьдитини, готуватиїї до самостійногожиття та праці. Із аналізудіючогозаконодавствавбачається, щопозбавленнябатьківських прав є, з одного боку, засобомзахисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, якіненалежним чином виконуютьсвоїбатьківськіобов`язкистосовнодитини. Позбавленнябатьківських прав можливевиключно на підставірішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановленовичерпнийперелікпідстав для позбавленнябатьківських прав, а саме: не забрали дитину з пологовогобудинкуабо з іншого закладу охорониздоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявлялищодонеїбатьківськогопіклування; ухиляютьсявідвиконаннясвоїхобов`язків по вихованнюдитини; жорстокоповодяться з дитиною; є хронічнимиалкоголікамиабо наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушуютьїї до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчиненняумисногокримінальногоправопорушеннящододитини. Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновленнябатьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на вихованнядитини, захист її інтересів, на відібраннядитини в іншихосіб, які незаконно їїутримують, та ін.), щонадані батькам до досягненнядитиноюповноліття і ґрунтуються на фактіспорідненості з нею, є крайнімзаходом впливу на осіб, які не виконуютьбатьківськихобов`язків, а тому питання про йогозастосуванняслідвирішуватилишепісляповного, всебічного, об`єктивного з`ясуванняобставинсправи, зокремаставленнябатьків до дітей. Ухиленнябатьківвідвиконаннясвоїхобов`язківмаємісце, коли вони не піклуються про фізичний і духовнийрозвитокдитини, їїнавчання, підготовку до самостійногожиття, зокрема: не забезпечуютьнеобхідногохарчування, медичного догляду, лікуваннядитини, що негативно впливає на їїфізичнийрозвиток як складовувиховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаютьдитині доступу до культурних та іншихдуховнихцінностей; не сприяютьзасвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляютьінтересу до їївнутрішньогосвіту; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначеніфактори, як коженокремо, так і в сукупності, можнарозцінювати як ухиленнявідвихованнядитинилише за умовивинноїповедінкибатьків, свідомогонехтування ними своїмиобов`язками. Зазначенетакожузгоджується і з позицією Верховного суду, висловленій у Постановівід 13.03.2019 року у справі № 631/2406/15-ц. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст. 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 183 СК України, передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Враховуючи, викладенепозовнівимогипідлягаютьзадоволенню. На підставі ст. 150, 164-167 СК України,

Outcome: approved