Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та просила зобов`язати Кременецький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області внести зміни до актового запису №193 від 27 вересня 2006 року складеного, Відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області зокрема, змінити прізвище батька дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Окрім того, виключити відомості (внести зміни) про батьківство [PERSON] з актового запису №193 від 27 вересня 2006 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області про народження [INFO] [PERSON] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в період з 2004 року по 05 грудня 2017 року заявниця проживала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, з громадянином [PERSON] , [INFO] . Між ними були відносини як чоловіка та дружини, вони мали спільний бюджет та вели спільне домашнє господарство, піклувалися один про одного. Під час спільного проживання в них, [INFO] народилася дочка - [PERSON] .. Актовий запис про народження, зі слів заявниці, був вчинений у відповідності ст. 135 СК України. Запис про батька дитини проводився за прізвищем матері, заявниця дала дитині своє прізвище, а по батькові вказала цивільного чоловіка [PERSON] - [PERSON] . З пологового будинку заявницю з дитиною забрав [PERSON] , з яким вони разом проживали та виховували дочку, [PERSON] , до дня його смерті [INFO] . З моменту народження дочки [PERSON] відразу та повністю визнав її своєю дитиною, утримував її, піклувався про неї, допомагав у вихованні та розвитку дитини мав з заявницею спільний бюджет та домашнє господарство, піклувався про заявницю і дочку вони жили однією сім`єю, в будинку його матері [PERSON] з 2004 року по день його смерті [INFO] . Заявниця та її дочка продовжували проживати в будинку матері померлого цивільного чоловіка однією сім`єю, підтримували родинні відносини. Заявниця як законний представник дочки [PERSON] має намір оформити пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутись з даною заявою до суду. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала з підстав, які наведені у ній та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання. 10 липня 2023 року судом отримано та зареєстровано заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, згідно якого представник заінтересованої особи просить залишити без розгляду заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки встановлення юридичного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Представник заінтересованої особи Кременецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю померлого [PERSON] , у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю у її будинку та у них народилась спільна дитина [PERSON] . [PERSON] дуже любив дочку, регулярно проводив з нею вільний час та займався його вихованням Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що заявник та померлий [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року, вели спільне господарство та виховували спільну дитину - [PERSON] . Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Кременець. Її батьками зазначено - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00023041397 від 05.06.2019, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №248. Як слідує з будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрована в даній квартирі. Власником квартири є [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №230756078. Також підтвердженням вищезазначеного слугують спільні світлини [PERSON] із [PERSON] та дочкою [PERSON] , які заявниця додала на підтвердження факту батьківства. Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. У пункті 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Як встановлено судом, відомості, щодо батька дитини, які зазначені у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , щодо батька дитини, зокрема його імені та по батькові, відповідають даним [PERSON] , який помер [INFO] . Також факт батьківства підтверджується матеріалами справи. Вищевказане також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які були допитані у судовому засіданні та вказали, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та [INFO] у них народилась спільна дитина [PERSON] . Встановлення факту батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , надасть можливість отримання допомоги по втраті годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, від 12.01.2011р. № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З врахуванням наведено, суд дійшов висновку, що вищевказані письмові докази та показання свідків підтверджують факт батьківства, а саме того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту батьківства померлого [PERSON] щодо дитини [PERSON] , породжує для дитини юридичні наслідки у виді можливості отримання допомоги по втраті годувальника. Щодо вимоги про виключення відомостей про [PERSON] , як батька дитини, то суд приходить до переконання, що така є зайвою, оскільки відомості до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , були внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері дитини і їх виключення законом не передбачене. На підставі наведеного,

Outcome: partial