Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. В заяві вказувалося, що відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки в зв`язку з вищевказаним позивач прохає: позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Кириленко А.В.не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з`ясувавши позиції представника позивача, відповідача та представника третьої особи, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] є батьком малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мамою дітей була [PERSON] . [INFO] померла мама дітей, а цивільна дружина відповідача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . З метою контролю за умовами проживання дітей 05.04.2023 року було здійснено виїзне засідання Міждисциплінарної команди для організації соціального захисту дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, участь в якій взяли виконувач обов`язків начальника служби у справах дітей, лікар-педіатр, завідуюча ЗДО «Ромашка», представник відділу соціального захисту населення Хорольської міської ради, директор центру соціальних служб. За результатами даного засідання гр. [PERSON] було зроблено низку зауважень та надано рекомендації щодо їх усунень. Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області №40 від 05.04.2023 року малолітніх синів відповідача [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. З листа Центру соціальних служб Хорольської міської ради №01-05/48 від 05.04.2023 року слідує, що ще до народження малолітніх синів відповідача [PERSON] та [PERSON] , сім`я покійної [PERSON] та [PERSON] з 2015 року в різні періоди часу перебувала під соціальним супроводом Хорольського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, та на обліку СЖО служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації. Після смерті [PERSON] сім`я взята під соціальний супровід. З акту обстеження умов проживання від 07.03.2023 року встановлено задовільні умови проживання дітей відповідача, але в той же час низький рівень виховного потенціалу відповідача. З довідки КНП «Хорольський центр ПМСД №81 від 05.04.20223 року слідкує, що відповідач з 23.09.2022 року по 05.04.2023 року щодо стану здоровя дітей до АЗПСМ №1 не звертався, у дітей відсутні профілактичні щеплення від поліомієліту. Рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради від 21.04.2023 року №93 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у батька та влаштування їх в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] » малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було відібрано у батька [PERSON] , 1968 р.н., у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю - відсутність опалення та їжі в будинку. Отже, відповідач ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, так як вихованням та утриманням малолітніх дітей не займається. Постійного місця роботи немає. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 ч. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до абз.2 п.16 вищевказаної постановивбачається, що, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що в матеріалах справі достатньо доказів того, що відповідач [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки відносно своїх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми. За таких обставин справи, коли судом встановлено, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню його неповнолітніх дітей, у суду є всі передбачені законом підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до абз.7 п.16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Судом встановлено, що відповідач працездатний, так як доказів протилежного не надав, як і не надав доказів того що не працевлаштований та не отримує жодного іншого доходу, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вищевикладеного суд прийшов до висновку, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей слід проводити в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків (доходів), оскільки саме такий розмір буде відповідати вимогам розумності та справедливості. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 01.05.2023 року Відповідно до ст. 430 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1073, 60 грн. На підставі ст. ст. 150,152,155,164,165 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved