Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У квітні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31229,19 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 16.12.2021 [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» (назву змінено на АТ «Сенс Банк») угоду про надання споживчого кредиту № 491059578. Відповідно до умов договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач вказує, що банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 22.01.2023 заборгованість за договором становить 31229,19 гривень. Ухвалою суду від 07.04.2023 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 16.12.2021 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», яке 30.11.2022 року змінило назву на АТ «Сенс Банк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022 року, була укладена угода про надання споживчого кредиту № 491059578. За умовами вказаної кредитної угоди банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 23208 грн. 24 коп. строком на 48 місяців, а остання зобов`язалася їх повернути у строк до 17.12.2025 року, а також сплачувати проценти за користування кредитним коштами у розмірі 39,90% річних та комісію, у строки, передбачені договором. За умовами кредитної угоди погашення заборгованості за кредитом мало здійснюватись позичальником щомісячно згідно графіку платежів (додаток № 1 до угоди), а саме: шляхом здійснення обов`язкового мінімального платежу в розмірі 974 грн. 39 коп. до 17 числа кожного місяця. Вказані обставини підтверджуються офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 491059578 від 16.12.2021 року; анкетою-заявою про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» від 16.12.2021 року, паспортом споживчого кредиту від 16.12.2021 року. Банк свої зобов`язання за договором виконав та надав позичальнику кредитні кошти у сумі 23208,24 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 785975207 від 17.12.2021 року на суму 23208,24 грн. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписок по особовим рахункам [PERSON] за період з 17.12.2021 року по 18.01.2023 року починаючи з 17.12.2021 року відповідачка користувалася кредитними коштами, однак свої зобов`язання за договором про надання кредиту № 491059578 від 16.12.2021 року належним чином не виконувала, оскільки з лютого 2022 р. перестала сплачувати платежі на погашення заборгованості за вказаним договором, внаслідок чого допустила прострочення виконання грошових зобов`язань. Тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на 22.01.2023р. за відповідачкою обліковується заборгованість по кредитних зобов`язаннях на загальну суму 31229,19 грн., яка складається з наступних сум: заборгованість за тілом кредиту 22774,49 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 8454,70 грн. На досудову вимогу АТ «Сенс Банк» щодо виконання договірних зобов`язань від 08.03.2023 року про погашення заборгованості протягом 30 календарних днів відповідачка не відреагувала. Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Укладаючи кредитну угоду сторони погодили умови та порядок повернення відповідачкою кредиту шляхом здійснення обов`язкового щомісячного платежу в строк до 17 числа кожного місяця. Частина такого платежу мала йти на погашення заборгованості по тілу кредиту, а інша частина по відсоткам за користування кредитними коштами. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, відповідачка не виконувала належним чином свого зобов`язання із здійснення щомісячних платежів, чим допустила порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому неналежним чином виконувала свої обов`язки, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків за фактичне користування кредитними коштами. Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовим рахункам на ім`я відповідачки свідчить, що з лютого 2022р. по такому рахунку припинилось здійснення відповідачкою погашення заборгованості, в зв`язку з чим остання станом на 22.01.2023р. має заборгованість в загальній сумі 31229,19 грн. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] кредитні кошти отримала та користувалася ними, однак свої зобов`язання за кредитним договором № 491059578 від 16.12.2021 року не виконала, так як з лютого 2022 року не здійснювала платежів для погашення кредиту та відсотків, в зв`язку з чим, станом на 22.01.2023 року має заборгованість в загальній сумі 31229,19 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вказаних сум з відповідачки на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2684 грн., які відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved