Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 24.11.2012 року. Від даного шлюбу у них єдонька [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що до 2014 року проживали у м. Донецьку, в подальшому у м. Фастів Київської області, однак останній часом виникали сварки з приводу ведення господарства, побутових справ, забезпечення сім`ї, що призвело до прийняття рішення про проживання окремо. Через деякий час при спілкуванні по телефону остаточно зрозуміли, що подальше спільне проживання буде суперечити їхнім інтересам, тому прийняли рішення про розірвання шлюбу. Місце проживання доньки визначили із позивачем, спору про майно не мають. Просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Статтею 51 Конституції Українипередбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4Сімейного кодексу Українивизначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з частиною 2статті 104 Сімейного кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3статті 105 Сімейного кодексу Українипередбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Як було встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 24.11.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №550. У сторін є донька [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб\~це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved