Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона є донькою відповідача. За рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області [PERSON] сплачував аліменти на її утримання на користь матері. На даний час позивач повнолітня, перебуває на утриманні матері, не працює, так як навчається на 2 курсі Буковинського державного медичного університету на денній формі за держзамовленням за спеціальністю «медицина». [PERSON] вказала, що вона потребує матеріальної підтримки, оскільки мати самотужки цього зробити не може так як через стан здоров`я працює неповний робочий день на ринку продавцем з мінімальною заробітною платою. Позивач має суттєві витрати, так як крім задоволення мінімальних потреб на проживання та харчування щомісяця вона сплачує за проживання у гуртожитку 820 грн., кожного місяця приїздить до матері, що вартує 1200 грн, їй необхідно придбання спеціальних медичних підручників та матеріалів, які є дорого вартісними. Крім того, позивач, у зв`язку з навчанням, має потребу ноутбуці, проте придбати його змоги не має. Додатково [PERSON] вказала, що її мати перенесла більше двох операцій, хворіє та утримує молодшого брата [PERSON] , [INFO] , тож її фінансові можливості суттєво обмежені. Сама ж позивач працювати не може через навчання в медичному університеті на денній формі навчання. Як вказала [PERSON] , відповідач отримує військову пенсію, вже декілька років перебуває за кордоном як заробітчанин та може надавати їй матеріальну підтримку. З урахуванням вищевикладеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн щомісячно з усіх видів доходів відповідача до закінчення нею навчання. Позивач надала суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, повідомлений про дату, час та місце слухання справи у визначеному законодавством порядку шляхом розміщення оголошень на офіційному вебпорталі судової влади в Інтернет, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Згідно ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Процесуальні дії суду під час судового розгляду: Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 січня 2023 рокуу вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 02 травня 2023 року ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області розгляд справи було відкладено одночасним визнанням явки позивача [PERSON] в судове засідання обов`язковою. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.09.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Володимир-Волинського міського управління юстиції у Волинській області, позивач є донькою [PERSON] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24.11.2008 року по справі № 2-1590/08 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - позивачки у справі до досягнення нею повноліття. Як вбачається з довідки № 1220 від 21.07.2022 року Буковинського державного медичного університету, студентського квитка [NUMBER], позивач є студенткою медичного факультету вказаного навчального закладу на денній формі навчання за держзамовленням за спеціальністю «222» - медицина (магістр). Відповідно довимог ст. 198 ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як встановлено ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підставі рішення суду сплачувалися аліменти на утримання позивача до досягнення нею повноліття, на утриманні у матері позивача перебуває неповнолітній син [PERSON] , позивач навчається на денній формі навчання у медичному університеті, через що не має змоги працевлаштуватися та забезпечити собі достатній та необхідний рівень життя та навчання, а відтак потребує матеріальної допомоги. Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що позивач, як повнолітня донька, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, скористалася своїм право та звернулася до суду з вказаним позовом, відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву чи заперечень не подав, тож зважаючи на обов`язок батьків утримувати дитину, яка продовжує навчання до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу, та з метою захисту прав дитини, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання є такою, що підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved