Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що між нею та відповідачем 29.09.2001 було укладено шлюб, який рішенням суду від 16.02.2010 було розірвано. Від шлюбних відносин мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач, починаючи з 2010 року проживає окремо від позивача та доньки, покладених обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь якої іншої участі у вихованні дитини. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Всі питання щодо забезпечення, лікування та виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. У 2010 році відповідач добровільно виїхав в Російську Федерацію, на даний час виправдовує збройну агресію Російської Федерації в Україні, проявляє нетерпимість до України та Українського народу. Таким чином відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав по відношенню до дитини. Ухвалою судді від 16.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Ухвалою суду від 24.07.2023, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 29.09.2001 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 1600, прізвище дружини та чоловіка після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 9) Згідно копії свідоцтва про народження, [INFO] народилась [PERSON] , її матір`ю є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с. 10) Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.02.2010, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 11) Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.04.2011 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття (а.с. 13) 21.04.2023 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, у зв`язку з чим прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 8) Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 3144, виданої Управлінням адміністративних послуг 09.05.2023, [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Згідно довідки директора Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 14 від 03.05.2023, мати [PERSON] - [PERSON] постійно приділяла належну увагу вихованню доньки, регулярно відвідувала батьківські збори, контролювала успішність дитини, дбала про матеріальне забезпечення доньки та її стан здоров`я. Протягом всього періоду навчання доньки виконувала обов`язки Голови батьківського комітету класу і члена батьківського комітету школи. Батько - [PERSON] , за час навчання доньки, не приймав участь у її вихованні, жодного разу до школи не з`являвся, успіхами та вихованням доньки не цікавився (а.с. 34, 35) На даний час [PERSON] є студенткою 1 курсу Ніжинського державного університету ім.. М.Гоголя (а.с. 32) Згідно розрахунку про стан заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , станом на травень 2023 року складає 180232,00 грн (а.с. 30). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 21.07.2023 № 454 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, з висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав вбачається, що дитина зареєстрована разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , де створені всі умови для навчання, відпочинку та розвитку. Неповнолітня [PERSON] повністю підтримує намір матері щодо позбавлення її батька [PERSON] батьківських прав по відношенню до неї, тому що він з ними не проживає з 2010 року, її вихованням не займається, матеріально не утримує. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх у діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач вихованням та утриманням доньки не займається, не цікавиться станом її здоров`я, фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved