Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

29.05.2023 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.08.2008 року сторони зареєстрували шлюб, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №445. Повідомила, що подружні відносини подружжя не підтримує, примирення та збереження сім`ї неможливе. Вищенаведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду від 31.05.2023 року матеріали справи передано на розгляд за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 року справу передано на розгляд судді Щербині С.В. Ухвалою судді від 04.07.2023 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в призначене судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Повідомила суд, що фактичні шлюбні відносини між сторонами було припинено в березні 2022 року. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №445 (Повторне Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) Від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ). Згідно ч. 1ст. 3\~Сімейного кодексу України, сім`я\~є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть з березня 2022 року, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимог, щодо компенсації понесених судових витрат з боку позивача заявлено не було.

Outcome: approved