Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем 06 жовтня 2009 року був зареєстрований шлюб, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, згоди щодо розміру аліментів з відповідачем вони не досягнули. За таких обставин позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін. Відповідач через свого представника надав відзив на позовну заяву та вказує, що він заперечує обстави не надання ним матеріальної допомоги, оскільки з моменту повномасштабного вторгнення в Україну він вжив заходів щодо виїзду дитини з дружиною за кордон і протягом всього часу перераховує кошти, цей позов для нього є неочікуваний, однак зазначає, що не заперечує щодо стягнення аліментів у визначеному позивачкою розмірі, якщо його дружина бажає отримувати кошти за рішенням суду. Позивач своїм правом на відповідь на відзив не скористалася, її представник в заяві вказував, що таке право використовувати не будуть. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, однак представники сторін подали заяви про розгляду справи у відсутність сторін, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача просив врахувати обставини, зазначені у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [PERSON] до [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що не заперечується сторонами, а також підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області 14 грудня 2009 року (а.с.3, на звороті). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 березня 2023 року (а.с. 5). Позивачка з дитиною проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються довідкою Житлово-експлуатаційного об`єднання від 22 березня 2023 року № 412 (а.с. 2 на звороті). Відповідач є фізичною особою - підприємцем. Останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] . Відповідач стверджує, що він постійно перераховує кошти доньці, однак жодних доказів щодо цього не надав. До його відзиву надано витяг із запиту Мінюсту та картка платника податку, однак вказані докази жодних чином не підтверджують надання коштів на утримання дитини. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2833 гривні. Дитині [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 12 років. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дитини не надав, однак не виключає, з огляду на зміст позовної заяви, що відповідач бере певну участь в утриманні дитини. Разом з тим, суд вважає, що звернення позивача до суду з даним позовом є бажанням в судовому порядку врегулювати розмір аліментів, а тому суд дійшов висновку про необхідність вирішення спору щодо розміру аліментів. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я, підтвердження того, що у нього на утриманні знаходяться інші особи, суду не надав. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст.182 СК України. Суд зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 05 червня 2023 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved