Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

В провадженні Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів при досягненні повноліття, у зв`язку з продовженням навчання, в якому позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з [PERSON] [INFO] аліменти на користь та на утримання позивача, у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме: з 01 травня 2023 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву відповідно до якої просить суд розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у жодне судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не надав заперечень проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст.ст. 280-281 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є рідним сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь матері позивача - [PERSON] в розмірі 1 /4 частини від всіх видів доходів до досягнення позивачем повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа. [INFO] позивачу виповнилося 18 (вісімнадцять) років. На даний час позивач проживає зі своєю матір`ю, перебуває на її утриманні та продовжує навчання на 3 курсі фахової перед вищої освіти денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету». Термін навчання до 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою № 128 від 07.04.2023 року, що підтверджується довідкою. Відповідач по справі відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина, при тому, що він хоч і неофіційно, але працює, має достатній дохід, інших утриманців не має. Мати позивача працює неофіційно майстром манікюру, її дохід складає близько п`яти тисяч гривень в місяць, додаткових джерел заробітку вона не має. Цих коштів не вистачає для повноцінної життєдіяльності матері та сина. У зв`язку з продовженням навчання, позивач потребує щомісячного матеріального забезпечення для повноцінного розвитку та навчання, зокрема для придбання їжі, одягу, взуття, ліків, приладдя, наукових матеріалів, інших предметів для нормального фізичного, духовного і культурного розвитку. Самостійно та з допомогою матері, позивач утримувати себе не може. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - «Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Виходячи з норм ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно роз`яснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Із врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , на час його навчання слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 01.05.2023 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,40 грн. по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial