Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

14.02.2023 представник позивача [PERSON] \~адвокат Гупал Р.М.. звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 380763,46 грн., з яких 275\~000 грн сума основного боргу; 338,71 грн інфляційні збитки; 50,11 грн. 3 % річних; 105\~374, 64 грн. пеня за несвоєчасно повернення позики. На обґрунтування позову представником позивача зазначено, що 29.11.2021 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № Х291121-15, відповідно до якого передано у власність [PERSON] 188\~169 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк», встановленим на день укладання договору, було еквівалентно 6\~875 доларів США. Передача грошей оформлено розпискою про отримання позики від 29.11.2021. За вказаною розпискою відповідач зобов`язувалася повернути отриману суму коштів не пізніше 29.04.2022. У визначений строк відповідач позичені грошові кошти та відсотки за користування позикою не повернув. Ухвалою суду від 12.04.2023 відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справ у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 01.06.2023, у зв`язку з тим, що конверт з ухвалою суду про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, повернувся з відміткою «Адресат відсутні», змінено порядок розгляду зі спрощеного провадження без виклику сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 11.07.2023 ухвалою суду судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача та відповідача на 26.07.2023. Прийнято рішення про виклик відповідача [PERSON] через оголошення на офіційний веб-сайт судової влади України. Позивач у судове засідання призначене на 26.07.2023 не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява позивача з проханням слухати справу без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався за останнім відомим місцем реєстрації, а також через веб-сайт судової влади України, причини неявки суду невідомі. З огляду на це, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов позивача підлягає до задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Судом встановлено, що наявність між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] позикових відносин підтверджується договором позики № Х291121-15 від 29.11.2021 та наявним у позивача оригіналом розписки відповідача [PERSON] . З дослідженого договору позики від 29.11.2021 суд встановив, що [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Перевальським РС УДМС України в Луганській області 22.08.2013, зареєстрованого за адресою [ADDRESS] та фактично проживаючого за адресою: [ADDRESS] , одержав в позику від [PERSON] грошові кошти в сумі 188\~169 грн., що є еквівалентом 6\~875 доларів США за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» Згідно п.2 Договору позики, сума позики отримана Позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору. Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору позики та графіку повернення Позичальником грошових коштів, закріпленому у п.5 Договору позики, становив 29 квітня 2022 року включно. Відповідно до п. 5 договору позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену у п. 1 даного договору відповідно до графіку повернення грошових коштів: до 29.12.2021 7\~527 грн., еквівалент 275 доларів США, до 29.01.2022 - 7\~527 грн., еквівалент 275 доларів США, до 28.02.2022 - 7\~527 грн., еквівалент 275 доларів США, до 29.03.2022 - 7\~527 грн., еквівалент 275 доларів США, до 29.04.2022 158\~062 грн, еквівалент 5\~775 доларів США. Згідно п.8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п.1 даного договору, готівкою. Відповідно до п.9 Договору позики, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п. 1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення кожного платежу за цим договором. Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день снування простроченої заборгованості. Відповідно до розписки від 29.11.2021 [PERSON] зобов`язується повернути суму боргу до 29.04.2022. Вищезазначена розписка складена від 29 листопада 2021 року повністю підтверджує як факт отримання [PERSON] коштів за договором позики, так і її зобов`язання повернути ці кошти до 29 квітня 2022 року. Згідно з частинами першою та третьою\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частина 1 статті 546 ЦК України визначає види забезпечення виконання зобов`язання, а неустойку, поруку, гарантію, заставу, притримання, завдаток, право довірчої власності. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). Як вбачається з п.10 договору позики, у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит позику банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також і обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На виконання вказаних вимог законодавства розрахунок штрафних санкцій здійснено позивачем до 24.02.2022. Відповідно до договору позики, враховуючи, що Відповідач не здійснював погашення заборгованості за договором позики, останній мав сплатити: до 29.12.2021 - 7527,00 грн (еквівалент 275 доларів США); до 29.01.2022 - 15054,00 грн (еквівалент 550 доларів США). У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач повністю чи частково виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернув повністю або частково кошти саме за цим договором позики. Відповідно до наданого розрахунку штрафних санкцій за неналежне виконання [PERSON] , останній має сплати 105\~374 (сто п`ять тисяч триста сімдесят чотири) гривень 64 копійок пені за несвоєчасне виконання зобов`язання у період з 30.12.2021 по 23.02.2022 з розрахунку 1 % на день від суми заборгованості, 338 (триста тридцять вісім) гривень 71 копійку - інфляційних витрат та 50 (п`ятдесят) гривень 11 копійок 3% річних. Отже, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання за даним договором, а тому зобов`язаний повернути позивачу борг в сумі 380\~763 (триста вісімдесят тисяч сімсот шістдесят три ) грн. 46 коп. На підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги від 12.09.2022, укладеного між [PERSON] та адвокатом Гупал Романом Миколайовичем. Відповідно до п. 4.2 Договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами, відповідно до додатку до договору. Згідно з Додатком до договору про надання правової допомоги від 12.09.2021 між [PERSON] та адвокатом Гупал Р.М. вартість наданих послуг (без урахування участі в судових засідання) складає 20\~000 грн. У разі прийняття рішення у справі на користь клієнта, адвокату сплачується додатковий гонорар у розмірі 10 % від суми задоволення позовних вимог. Відповідно до Акту наданих послуг від 06.02.2023 адвокатом Гупал Р.М. надано послуги клієнту [PERSON] на суму 16\~080 (шістнадцять тисяч вісімдесят гривень). Згідно зі статтею 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої та другої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові -на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3\~807 (три тисячі вісімсот сім гривень), витрати на правничу допомогу в сумі 54 156,34 (п`ятдесят чотири тисячі сто п`ятдесят шість гривень тридцять чотири копійки), а всього 57 963,34 ( п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні тридцять чотири копійки).

Outcome: partial