Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що він здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній основі за своєю матір`ю громадянкою України [PERSON] , яка за станом свого здоров`я відповідно до лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду. Зазначає, що наразі проживає разом із матір`ю в квартирі [ADDRESS] , весь догляд за матір`ю здійснює сам заявник. 31.03.2023 до Управління соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації ним було подано заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та заяву про згоду отримувати соціальні послуги, однак рішенням про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 25.05.2023, однак заявнику було відмовлено оскільки він не має права на надання державної соціальної допомоги, оскільки середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї. Акцентує увагу, що він жодним чином не претендує на отримання грошової компенсації від держави що призначається та виплачується у грошовій формі непрацюючим працездатним особам, що здійснюють догляд за відповідними особами. При цьому, в заяві вказано, що відповідно до довідки ЛКК №354 від 08.03.2023 виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та надання соціальних послуг, як непрацездатна до самообслуговування. Крім того, заявник посилається і на ту обставину, що він наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а згідно довідки «0-1-590/23 від 08.03.2023, виданої Київським міським центром зайнятості, він не зареєстрований у Центральному управління Київського міського центру зайнятості як безробітний та не зареєстрований засобами ЄІАС як безробітний в інших центрах зайнятості. Заявлені вимоги мотивує тим, що необхідність встановлення такого факту надасть можливість заявнику пред`явити рішення суду про це у відповідні Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки з метою відстрочки від призиву для подальшого догляду та підтримки життя матері. Ухвалою 12.06.2023 по справі відкрито провадження, призначено судове засідання. Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали вказану заяву окремого провадження та просили задовольнити заявлені в ній вимоги. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Однією з категорій справ окремого провадження є справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] (а.с.13). Заявник вказує в додаткових поясненнях, що його рідний брат [PERSON] відповідно до довідки ТРК від 15.07.2022 за №1810 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.31). Відповідно довідки серії 12 ААВ №311516 до акта огляду медико-соціальної експертною комісією, [PERSON] з 20.09.2022 є інвалідом другої групи довічно (а.с.10). Відповідно до довідки ЛКК №354 від 08.03.2023 виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та надання соціальних послуг, як непрацездатна до самообслуговування (а.с.12). Рішенням Управління соціального захисту населення Шевченківської РДА і м. Києві від 25.05.2023 про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, за заявою [PERSON] вказано про те, що немає права на компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї (а.с.15). При цьому, суд звертає увагу, що у вказаному рішенні зазначено про відмову виключно щодо компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Нормами Закону України «Про соціальні послуги» (надалі - Закон) врегульовано питання оформлення статусу особи щодо надання соціальних послуг фізичною особою не на професійній основі. Пунктом шостим частини 1 статті 1 Закону України «Про соціальні послуги» визначено, що надавачами соціальних послуг, зокрема, є фізичні особи, які включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг. Відповідно до частини 6 статті 13 даного Закону фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України. Формування Реєстру, відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону, здійснюється шляхом внесення до нього відповідної інформації уповноваженими органами системи надання соціальних послуг та надавачами соціальних послуг (крім фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності). Внесення відомостей до Реєстру здійснюється протягом однієї доби з моменту настання відповідної події (надходження звернення/повідомлення про надання соціальних послуг, здійснення оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах, прийняття рішення про надання/відмову у наданні соціальних послуг, надання соціальних послуг, у тому числі тих, що надаються одноразово, екстрено (кризово) тощо). Порядок формування, ведення та доступу до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг затверджений Постановою КМ України від 27 січня 2021 року № 99. При цьому, доказів внесення інформації щодо заявника до вказаного Реєстру, як і причин відмови включення до Реєстру, - матеріали заяви не містять, як і відсутні дані щодо оскарження дій Управління соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в разі незгоди із прийнятими рішеннями щодо відповідного звернення заявника. Приписами ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, порядок встановлення факту здійснення фізичною особою догляду за матір`ю, яка потребує постійного догляду, визначений відповідним законодавством, а саме нормами Закону України «Про соціальні послуги», у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України такий факт не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні, а тому правові підстави для задоволенні вказаної заяви окремого провадження [PERSON] - відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed