Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У квітні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, згідно з якою позивач просить суд: стягнути [PERSON] на користь [PERSON] суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 135 120 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., суму за оплату наданих оціночних послуг в розмірі 3500,00 грн. та судовий збір у розмірі 1440,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) 09 листопада 2005 року за номером 2129 - С/КІ. 11 лютого 2023 року чоловіку її доньки - [PERSON] , який тимчасово мешкає в її квартирі, подзвонила сусідка із 182 квартири, за адресою: [ADDRESS] і повідомила про те, що з квартири [ADDRESS] , за тією ж адресою, біжить вода і заливає інші квартири в будинку. [PERSON] негайно прибув до квартири позивачки і побачив, що квартира залита водою і для ліквідації цієї проблеми і недопущення подальшого розповсюдження затоплення на нижчі поверхи він, з людьми, які визвались йому допомагати, більше трьох годин вичерпував воду, яка лилась з квартири [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] . У позовній заяві зазначено, що 16 лютого 2023 року позивачка звернулась із заявою до генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» Сазонова М.І. про проведення обстеження її квартири за адресою: [ADDRESS] на предмет пошкодження майна з вказанням причини залиття та з проханням визначити відповідальних осіб, для проведення такого обстеження і скласти по результатам обстеження відповідний акт. 20 лютого 2023 року комісією за участю представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком», а саме начальника дільниці Сагумбаєва А.К, слюсаря - сантехніка Баклаженко О.М., склала Акт на предмет обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з її залиттям 11 лютого 2023 року з вище розташованої квартири за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що у квартирі спостерігаються сліди явного залиття: - у санвузлі стеля (гіпсокартон, (площа = 5,2 метра квадратних - мокра); - у житловій кімнаті на стелі спостерігається волога пляма, розміром приблизно 6,8 метра квадратних, на стінах вологі плями приблизно 3,4 метра квадратних, є відставання шпалер, на підлозі (ламінат) місцями, при навантаженні виступає вода; - на кухні (ліворуч) на стіні вологі плями, відставання шпалер, відшарування та відпадання 1 (кахельної плитки); - у коридорі на стіні вологі плями приблизно 3,8 метра квадратних. Причиною вищевказаного залиття є пошкодження системи очищення води (лопнула колба), яка встановлена власником у вище розташованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Акт затверджено 20 лютого 2023 року генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» Сазоновим М.І. Так, позивач вказує, що 28 березня 2023 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенство Експертної Оцінки України» було укладено договір про надання оціночних послуг для визначення реальної величини майнового збитку завданого майну у зв`язку із залиттям 11 лютого 2023 року моєї квартири за адресою: [ADDRESS] . Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенство Експертної Оцінки України» виконавши визначені законодавчими актами та іншими нормативно - правовими документами необхідні оціночні процедури зробило висновок про те, що вартість майнового збитку, завданого майну, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 135 120 гривень 00 копійок, що підтверджує звіт про оцінку майна. Позивач зазначає, що у досудовому порядку в період з 11 лютого 2023 року і по 25 квітня 2023 року вона намагалася донести до відповідачки інформацію про те, що в наслідок затоплення її квартири [ADDRESS] на даний час там неможливо мешкати, а вона і її чоловік [PERSON] є пенсіонерами і вони мають дуже невеликий дохід, і не можуть самостійно і за власні кошти зробити ремонт в квартирі після її залиття, але відповідачка категорично відмовляється спілкуватись з приводу компенсації отриманих збитків від затоплення і направляє позивачку до свого адвоката. 14 квітня 2023 року позивач [PERSON] , письмово звернулась до відповідача [PERSON] з клопотанням про компенсацію матеріальної шкоди чи проведенню ремонтних робіт, але ніякої відповіді чи пропозиції по вирішенню питання вона від відповідача не отримала. З поміж іншого, позивачка вказує, що у зв`язку із залиттям її квартири за адресою: [ADDRESS] і неможливістю там мешкати на даний час вона та її чоловік, який є пенсіонером і часто хворіє, вимушені жити у рідних і знайомих, витрачати час на захист своїх прав та збір доказів для звернення до суду та вчиняти інші дії і мати великі незручності у зв`язку із чим їм мешканцям затопленої квартири завдано моральну шкоду, яка виражається у негативних емоціях та душевних переживаннях з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушенням звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Враховуючи вище вказане позивач оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 5 000,00 гривень. У зв`язку із викладеним, позивач та посилаючись на положення ст.ст. 22, 23, 1166,1192 ЦК України просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2023 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.06.2023 року до суду надійшло клопотання ТОВ «Екжитлоком» про виключення їх зі складу третіх осіб, в судовому засіданні 02.08.2023 року судом було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи залишив вирішення позову на розсуд суду. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] загальною площею 51,30 кв.м., належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) 09 листопада 2005 року за номером 2129 - С/КІ (а.с. 12). 16 лютого 2023 року позивачка звернулась із заявою до генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» Сазонова М.І. про проведення обстеження її квартири за адресою: [ADDRESS] на предмет пошкодження майна з вказанням причини залиття та з проханням визначити відповідальних осіб, для проведення такого обстеження і скласти по результатам обстеження відповідний Акт (а.с. 15). Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2023 року комісією в складі представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком», а саме начальника дільниці Сагумбаєва А.К, слюсаря - сантехніка Баклаженко О.М., склала Акт на предмет обстеження квартири [ADDRESS] у зв`язку з її залиттям 11.02.2023 з вище розташованої квартири [ADDRESS] (14 поверх). За результатами обстеження встановлено, що у квартирі спостерігаються сліди явного залиття: -у санвузлі - стеля (гіпсокартон, (S (площа) = 5,2 метра квадратних - мокра). -у житловій кімнаті: - на стелі - спостерігається волога пляма, розміром приблизно 6,8 метра квадратних; - на стінах - вологі плями (приблизно 3,4 метра квадратних), є відставання шпалер; -на підлозі (ламінат) - місцями, при навантаженні виступає вода. -на кухні - (ліворуч) на стіні вологі плями, відставання шпалер, відшарування та відпадання 1 (кахельної плитки). -у коридорі: - на стіні вологі плями (приблизно 3,8 метра квадратних) (а.с. 16). Також в акті вказано, що причиною вищевказаного залиття є пошкодження системи очищення води (лопнула колба), яка встановлена власником у вище розташованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Акт затверджено 20 лютого 2023 року генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» Сазоновим М.І. (а.с. 16). В свою чергу, згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права, тобто, з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана; вина. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, в редакції Постанови № 5 від 14.01.2009 року власник квартири зобов`язаний, зокрема, використовувати приміщення, житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 242/4773/17 міститься наступний висновок: цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона с юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язанні доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. За приписами ст. ст. 316, 319, 322 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, порядок складання Акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207. Відповідно п. 2.3.6 зазначених Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. З додатку № 4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій вбачається, що в Акті про залиття обов`язково зазначається дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання. Тобто, оскільки відповідач як власник, несе обов`язок по забезпеченню схоронності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, яке стало причиною залиття, суд, враховуючи обставини, встановлені Актом від 20.02.2023 року, приходить до висновку, що відповідальність за завдану шкоду позивачу має нести саме відповідач [PERSON] , як власник квартири з якій відбулось залиття квартири позивача. Так, згідно Звіту про оцінку майна проведення відновлювального ремонту квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенство Експертної Оцінки України» вартість матеріально збитку становить: 135 120,00 грн. Відповідачем не спростований розмір майнової шкоди. Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В даному випадку, слід зазначити, що стороною відповідача не доведено відповідно до ст.ст. 81, 77-80 ЦПК України, що залиття квартири позивача відбулось не з його вини Таким чином, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, як на підставу для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 135 120,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В даному випадку, слід зазначити, що стороною відповідача не доведено відповідно до ст.ст. 81, 77-80 ЦПК України, що залиття квартири позивача відбулось не з її вини, як власника квартири, в якій виявлено причину залиття, а з вини третьої особи і жодним чином не спростовано розмір спричиненої матеріальної шкоди. Разом з тим, щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому, у відповідності до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Суд вважає, що відповідачем була заподіяна позивачу [PERSON] моральна шкода, яка виражається у негативних емоціях та душевних переживаннях з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушенням звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., що відповідає ступеню перенесених страждань, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved