Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

У березні 2023 року ТОВ «ФК «Паріс» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва із позовною до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2020 року між [PERSON] та АТ «РВС БАНК» було підписано заяву-договір № 1039438 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Копія заяви-договору № 1039438 від 17.01.2020 року та копія публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджені рішенням правління АТ «РВС БАНК» Протокол № 09122019/1 від 09.12.2019 року. Відповідач, підписанням заяви-договору № 1039438 від 17.01.2020 року про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку, і беззастережно приєднався до умов договору. За умовами заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 25 252,53 грн., строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка - 18 % річних, тип ставки - фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 1% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 5 % від суми наданого кредиту. В день підписання заяви-договору № 1039438 від 17.01.2020 року, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов заяви-договору. Грошові кошти в сумі 25 252,53 грн. були зараховані АТ «РВС БАНК» 17.01.2020 року на картковий рахунок клієнта. 05.05.2021 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 05/05/2021-1. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 07.05.2021 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості вих. № 128/5-2 від 06.05.2021 року, однак, відповідач звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, в зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованість у розмірі 36 031,57 грн., що складається з: 21 352,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 455,78 грн. - заборгованість за процентами; 5 578,37 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня); 4 275,21 грн. - 18% річних за користування грошовими коштами за період з 05.05.2021 року по 23.02.2022 року; 2 369,34 грн. - інфляційних втрат за період з 05.05.2021 року по 23.02.2022 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялась на його зареєстроване місце проживання, згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб [ADDRESS] (а.с. 48). Згідно наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення, поштове відправлення отримано відповідачем 20.04.2023 року (а.с. 52). 15.05.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та недоведеність (а.с. 54-56). 30.05.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує на необґрунтованість та недоведеність тверджень відповідача, просить позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 58). 23.06.2023 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив позивача, в яких відповідач вказує на недоведеність вимог позивача, просить відмовити у задоволенні позову. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що між АТ«РВС БАНК» та [PERSON] підписано заяву-договір № 1039438 від 17.01.2020 року про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 15-16). Копія заяви-договору № 1039438 від 17.01.2020 року та копія публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджені рішенням правління АТ «РВС БАНК» Протокол № 09122019/1 від 09.12.2019 року (а.с. 4-14). Згідно заяви-договору № 1039438 від 17.01.2020 року відповідач підписанням заяви-договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєднався до умов договору. З умовами договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору. За умовами заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 25 252,53 грн., строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка - 18 % річних, тип ставки - фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 1% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 5 % від суми наданого кредиту. Також з`ясовано, що в день підписання заяви-договору № 1039438 від 17.01.2020 року відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] (IBAN: [NUMBER] ) , на який АТ «РВС БАНК» було зараховано грошові кошти в сумі 25 252,53 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером (а.с. 22-29). Судом встановлено, що 05.05.2021 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 05/05/2021-1 (а.с. 17-21). Вказаний правочин відповідачем в установленому порядку не оскаржується та доказів недійсності його суду не надано, а відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом встановлено, що 07.05.2021 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості вих. № 128/5-2 від 06.05.2021 року, однак, відповідач звернення проігнорував, вимогу не задовольнив (а.с. 36-38). Стаття 634 ЦК України передбачає можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частини 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 21.03.2023 року його заборгованість перед позивачем становить 36 031,57 грн., що складається з: 21 352,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 455,78 грн. - заборгованість за процентами; 5 578,37 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня); 4 275,21 грн. - 18% річних за користування грошовими коштами за період з 05.05.2021 року по 23.02.2022 року; 2 369,34 грн. - інфляційних втрат за період з 05.05.2021 року по 23.02.2022 року, й підтверджується виписками по рахунку та розрахунком заборгованості від 21.03.2023 року (а.с. 30-35). У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання в частині 21 352,87 грн - заборгованості за тілом кредиту, 2 455,78 грн - заборгованості за процентами, 5 578,37 грн - заборгованості за комісією, а в загальному розмірі 29 387,02 грн., позивачем,

Outcome: approved