Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Представник позивача звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством "Райз -Максимко" було укладено Договір оренди землі від 28.02.2015 року. Згідно п. 1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 2 Договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 3,0042 га, в тому числі ріллі 3,0042 га на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки 5325181700:00:005:0109. Договір укладено на 7 років. Орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 6% нормативно грошової оцінки , що складає 5 239,32 грн. Орендна плата вноситься протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами (п.9 Договору). У разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня в розмірі 0,01 % за кожний день прострочення. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті державним нотаріусом Чорнухинської районної державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна є його син - [PERSON] . Спадщина. на яку було видане свідоцтво, складається з земельної ділянки розміром 3,0042 га в межах Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю. Таким чином новим орендодавцем за Договором оренди землі став [PERSON] . В подальшому між [PERSON] та ПАТ "Райз-Максимко" було укладено Додаткову угоду, відповідно до п.1 якої зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе право та обов"язки сторони , передбачені в Договорі оренди. Новим орендарем відповідно до умов Додаткової угоди стало ТОВ "Райз-Схід". В п.4.4 Додаткової угоди сторони узгодили викласти п. 9 Договору в новій редакції, а саме. що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 10 478,60 грн. Дана угода вступає в силу з дня її підписання сторонами і є невід"ємною частиною договору (п. 7 Додаткової угоди). ТОВ "Райз-Схід" , діючи у відповідності до вимог чинного законодавства України та умов Договору, до 2021 року щорічно виплачувало орендну плату позивачу в повному обсязі. Однак, в порушення договірних зобов"язань відповідач без будь-якого зазначення причин та обгрунтування не виплатив позивачу орендну плату за 2021 та 2022 роки. Таким чином, відповідач не виконав своїх зобов"язань щодо сплати орендної плати позивачу, а тому [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити з урахуванням поданої 18.07.2023 року заяви про зменшення розміру позовних вимог в порядку ст. 43 ЦПК України, пояснивши, що загальна сума заборгованості з орендної плати за 2021 -2022 роки становить 16 139,28 грн. Також просить стягнути судовий збір. Крім того, в передбачені законодавсвом строки буде поданий розрахунок (докази) виконаних робіт в підтвердження витрат на правову допомогу. Представник відповідача по справі в судове засідання не з"явився з невідомих причин, належним чином повідомлявся про розгляд справи. Стороною відповідача 11.07.2023 року подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить поновити строк на подачу відзиву, відмовити в позові за незаконністю та необгрунтованістю, так як відповідно до п.8 Договору оренди землі, б/н від 28.02.2015 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "Райз-Максимко", договір укладено на сім років, з переважним правом орендаря на поновлення вказаного договору на новий строк. Позов не містить належних та допустимих доказів заборгованості відповідача з виплати орендної плати за 2021-2022 роки. Відповідно до правового висновку викладеного в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 року у справі №904/10956/16 , рішення не може грунтуватися на припущеннях і поясненнях однієї зі сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Як встановлено судом, між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством "Райз -Максимко" було укладено Договір оренди землі від 28.02.2015 року. Згідно п. 1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 2 Договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 3,0042 га, в тому числі ріллі 3,0042 га на території Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки 5325181700:00:005:0109. Договір укладено на 7 років. Орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 6% нормативно грошової оцінки , що складає 5 239,32 грн. Орендна плата вноситься протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами (п.9 Договору). У разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня в розмірі 0,01 % за кожний день прострочення. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті державним нотаріусом Чорнухинської районної державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна є його син - [PERSON] . Спадщина. на яку було видане свідоцтво, складається з земельної ділянки розміром 3,0042 га в межах Кізлівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю. Таким чином новим орендодавцем за Договором оренди землі став [PERSON] . В подальшому між [PERSON] та ПАТ "Райз-Максимко" було укладено Додаткову угоду, відповідно до п.1 якої зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе право та обов"язки сторони , передбачені в Договорі оренди. Новим орендарем відповідно до умов Додаткової угоди стало ТОВ "Райз-Схід". В п.4.4 Додаткової угоди сторони узгодили викласти п. 9 Договору в новій редакції, а саме. що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 10 478,60 грн. Дана угода вступає в силу з дня її підписання сторонами і є невід"ємною частиною договору (п. 7 Додаткової угоди). ТОВ "Райз-Схід" , діючи у відповідності до вимог чинного законодавства України та умов Договору, до 2021 року щорічно виплачувало орендну плату позивачу в повному обсязі. Однак, в порушення договірних зобов"язань відповідач без будь-якого зазначення причин та обгрунтування не виплатив позивачу орендну плату за 2021 та 2022 роки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Кількість прострочених відповідачем днів щодо здійснення оплати за 2021 рік з 01.02.2022 року по 02.06.2023 року становить 518 календарних днів. Сума заборгованості становить 10 478,60 грн. Інфляційні втрати за цей період склали 3 216,21 грн., 3 % річних, нараховані на суму заборгованості за цей період - 446,13 грн. Таким чином загальний розмір заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних в загальному розмірі складає 14 141,44 грн. Крім того, кількість прострочених відповідачем днів щодо здійснення оплати за 2022 рік з 01.02.2023 року по 02.06.2023 року становить 153 календарних днів. Сума заборгованості становить - 10 478,60 грн. Інфляційні втрати - 338,90 грн., 3 % річних, нараховані на суму заборгованості - 131,77 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних в загальному розмірі складає 10 949,27 грн. Стороною позивача надано до позову розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних. Загальна заборгованість з орендної плати , яка утворилася у відповідача перед позивачем становить 25 090,71 грн., яка так і не була виплачена позивачу відповідно до умов Договору. 18.07.2023 року представник позивача подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в порядку ст. 43 ЦПК України. Зменшення розміру позовних вимог обумовлене тим, що дію договору оренди землі № б/н від 28.02.2015 року з урахуванням п. 4.2 додаткової угоди № б/н (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) від 28.01.2018 року було продовжено до 05.03.2022 року. Оскільки дія договору оренди землі від 28.02.2015 року припинилась 05.03.2022 року, позивач здійснює перерахунок загальної суми заборгованості з орендної плати за 2021 рік- 2022 рік. Загальна заборгованість з орендної плати за 2021 рік становить 14 209,92 грн.: -заборгованість з орендної плати за 2021 рік -10 478,60 грн. - період прострочення з 01.01.2022 року по 02.06.2023 року (518 днів) - інфляційне збільшення - 3 285,19 грн. -3 % річних - 446,13 грн. Заборгованість з орендної плати за 2022 рік протягом періоду з 01.01.2022 року по 05.03.2022 року (64 дні) становить 1 837,34 грн., що обчислена за наступно формулою 10 478,60 грн. *64:365. Загальна сума заборгованості з орендної плати за 2022 рік становить 1 929,36 грн: -заборгованість з орендної плати за 2022 рік -1 837,34 грн. - період прострочення з 01.01.2023 року по 02.06.2023 року (153 дня) - інфляційне збільшення - 68,91 грн. -3 % річних - 23,11 грн. Отже, загальна сума заборгованості з орендної плати за 2021 -2022 роки становить 16 139,28 грн. (14 209,92 +1 929,36). В іншій частині позов просить залишити без змін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статтей 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому саме на позивача покладено обов`язок довести факт дійсного порушення його прав. За правилами частини 1 статті 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 22 Закону України "Про оренду землі" орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватись у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Статтею 509 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини 2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини являються підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Найм (оренду) земельної ділянки цивільне законодавство відносить до окремих видів зобов`язань. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, за час дії договору оренди орендар ТОВ "Райз-Схід" порушував умови договору оренди земельної ділянки, своєчасно не сплачуючи плату за користування земельною ділянкою. На підтвердження позовних вимог позивачем було надано розрахунок заборгованості з орендної плати за 2021 рік, та за 2022 рік, копію Договору оренди землі від 28.02.2015 року, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна № 64438296 від 27.07.2016 року, копію Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.2016 року, копію Додаткової угоди №б/н до Договору оренди землі №б/н від 28.02.2015 року. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що всі обставини щодо невиконання відповідачем зобов"язання щодо виплати орендної плати в розмірі 16 139,28 грн., на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення орендної плати підтверджені матеріалами справи та підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджено квитанцією №27-15432264/С від 27.04.2023 року.

Outcome: approved