Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Представник позивача ЖБК № 35 адвокат Драченко В.В. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на управління будинком та прибудинковою територією. Свої вимоги мотивують тим, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради депутатів трудящих № 658 від 16.08.1972 видано ордери на квартири членам житлово- будівельного-кооперативу [ADDRESS] . Цим же рішенням будинок передано на баланс правлінню ЖБК-35. Розпорядженням Черкаської міської ради депутатів трудящих № 229-р від 29.09.1987 зареєстровано статут ЖБК № 35 та кооператив, як юридичну особу, а 22.11.2004 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про реєстрацію та присвоєно код 25208405. Згідно пунктів 1.3 та 1.4. Статуту, кооператив є незалежною неприбутковою організацією, створеною для спільної господарської діяльності з метою задоволення своїх економічних та інших потреб на засадах самоврядування і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами кооперативу. Кооператив за типом є обслуговуючим. Відповідно до пункту 4.1. Статуту, метою діяльності Кооперативу є забезпечення прав членів Кооперативу відповідно до цього Статуту та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного та спільного майна будинку; забезпечення своєчасного надходження внесків для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Рішенням загальних зборів членів ЖБК № 35 № 32 від 01.10.2017 встановлено тариф за обслуговування будинку, в розмірі 5,20 грн. за 1 квадратний метр площі. Рішенням загальних зборів членів ЖБК № 35 № 01/19-33 від 03.03.2019 встановлено тариф за обслуговування будинку, в розмірі 7,20 грн. за 1 квадратний метр площі. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. У пункті 15 розділу III Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, який затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР 30 квітня 1985 року № 186, з подальшими змінами, зазначено, що Житлово- будівельний кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому жилого будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Згідно пункту 22 Примірного статуту кошти житлово-будівельного кооперативу складаються, зокрема, з внесків на експлуатацію жилого будинку (будинків) і утримання придомової території. Відповідно до п. 1.12 Статуту, ЖБК-35 діє в порядку ЗУ «Про Кооперацію» з урахуванням вимог інших нормативно-правових актів. Пунктом 4.2. Статуту визначено предмет діяльності ЖБК-35: належне утримання будинку і прибудинкової території, експлуатація та ремонт житлового будинку та належне утримання об`єктів спільної власності, тощо. Відповідно до пункту 8.2 Статуту члена кооперативу зобов`язаний вносити внески на утримання будинку та прибудинкової території. Такий обов`язок виникає в члена кооперативу з моменту набуття права власності на таку квартиру. Тобто, ЖБК № 35 вправі встановлювати для мешканців будинку [ADDRESS] розмір платежів і внесків з утримання будинку. Разом з тим, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину № 2955 від 26.12.2014. Відповідно до довідки з ДРРПНМ від 17.02.2023 загальна площа квартири 61,6 м2, однак позивач здійснював нарахування в розмірі 437,76 грн. на місяць, виходячи з площі 60,8 м2. Вказує, що у період за березень 2019 - грудень 2022 року, [PERSON] має заборгованість в розмірі 19 958,40 грн., з яких ним сплачено 12 350,00 грн., тобто розмір боргу станом на дату звернення до суду становить 7 349,20 грн., при цьому наводить такий розрахунок: (7,20 грн. х 60,8 м2 х 45 (березень 2019 - грудень 2022)) = 19 699,20 грн. На адресу відповідача позивачем було направлено вимоги, які залишені без реагування. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Житлово-будівельного кооперативу № 35 заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7 349,20 грн. та судові витрати, які очікує понести у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн. та судовий збір 2684, 00 грн. Ухвалою суду від 09.06.2023 відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача адвокат Драченко В.В. не з`явився, до початку надав заяву від 20.07.2023, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Крім того, 20.07.2023 представник позивача адвокат Драченко В.В. надав до суду клопотання про розподіл судових витрат, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: 2684,00 грн. судового збору та 4500 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявсь судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував представник позивача, про що подано відповідну заяву. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних їм висновків. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У судовому засіданні встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради депутатів трудящих № 658 від 16.08.1972 видано ордери на квартири членам житлово - будівельного-кооперативу [ADDRESS] . Цим же рішенням будинок передано на баланс правлінню ЖБК-35. Відповідно до розпорядженням Черкаської міської ради депутатів трудящих № 229-р від 29.09.1987 зареєстровано статут ЖБК № 35 та кооператив, як юридичну особу, а в подальшому присвоєно код ЄДРПОУ 25208405. Житлово-будівельний кооператив №35 є неприбутковою організацією та не надає послуг, як зазначено у листі позивача від 05.0.2019 № 1. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. У ст.2 Закону України «Про кооперацію» зазначено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. У ст.6 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до ч.1 ст. 87 ЦК України, для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Частиною 1 статті 8 вказаного закону визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. У пункті 15 розділу III Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, який затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР 30 квітня 1985 р. N 186, з подальшими змінами, зазначено, що Житлово- будівельний кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому жилого будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Згідно пункту 22 Примірного статуту кошти житлово-будівельного кооперативу складаються, зокрема, з внесків на експлуатацію жилого будинку (будинків) і утримання придомової території. Тож, Примірний статут та статут ЖБК № 35 є документами, які регулюють діяльність кооперативу, порядок його створення, реорганізації та ліквідації, а також регулює відносини між членами кооперативу та членами кооперативу і самим кооперативом. Відповідно дорішенням загальних зборів членів ЖБК № 35 (протокол) № 32 від 01.10.2017, встановлено тариф за обслуговування будинку, в розмірі 5,20 грн. за 1 квадратний метр площі, який в подальшому, рішенням загальних зборів членів ЖБК № 35 № 01/19-33 від 03.03.2019 змінено та встановлено тариф за обслуговування будинку, в розмірі 7,20 грн. за 1 квадратний метр площі. Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Крім того, згідно п.24. Примірного статуту від 30.04.1985 № 186 внески на проведення капітального ремонту житлового будинку (будинків) справляються з членів житлово-будівельного кооперативу, виходячи з балансової вартості квартир, у розмірах, встановлених Радою Міністрів УРСР, а внески на експлуатацію жилого будинку (будинків) і утримання придомової території - в розмірах, необхідних для покриття фактичних витрат кооперативу на ці потреби, виходячи з жилої площі займаних квартир. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.02.2023, [PERSON] на праві приватної власності одноособово належить квартира [ADDRESS] . Між тим, позивач у своїх розрахунках виходить з площі квартири 60,8 м2 та тарифу 7,20 грн. за квадратний метр, тож [PERSON] за період з березня 2019 року по грудень 2022 року нараховано до сплати 19699,20 грн. (7,20 х 60,8м. кв. х45=19699,20), з яких останнім було сплачено 12350,00 грн., залишок заборгованості на час звернення до суду становить 7349,20 грн. (19699,20-12350=7349,20). Відповідачем проти такого розрахунку не було надано жодних заперечень та доводів щодо неправомірності здійсненого нарахування. Відповідно до ст. 322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати. Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Позивачем 25.01.2023 на адресу відповідача було направлено вимогу про погашення заборгованості, яка останнім залишена без реагування. Таким чином, всього до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість зі сплати внесків та утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7349,20 грн. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення судових витрат, то суд зазначає наступне. Статтею 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тож, із відповідача на користь позивача до стягнення підлягає судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України). Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. На підтвердження витрат на правову допомогу адвоката під час розгляду даної справи, представником позивача до суду надано: копія ордеру серії СА № 1046371 від 25.01.2023; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Драченка В.В.; копію договору про надання правової допомоги № 167-01 від 11.01.2023, укладеного між ЖБК № 35 та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси»; акт № 1 наданих послуг (детальний опис робіт) з описом наданих юридичних послуг на суму 4500,00 грн.; рахунок на оплату № 360 від 19.07.2023 на вказану суму, та платіжну інструкцію від20.07.2023, за якою ЖБК № 35 перерахувало на рахунок АО «Право, бізнес і фінанси» кошти в сумі 4500,00 грн. за надання юридичної допомоги згідно договору № 167-01 від 11.01.2023 З огляду на викладене вище, суд вважає, що стягнення суми коштів у заявленому позивачем розмірі за надану професійну правничу допомогу є обґрунтованим, враховуючи складність справи, час затрачений на надання допомоги, підготовку позовної заяви, такий розмір винагороди є співмірним із складністю справи, що випливають із даних правовідносин, а тому до стягнення з [PERSON] на користь ЖБК №35 підлягають витрати на правову допомогу адвоката у сумі 4500,00 грн. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивач, , як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 81, 89, 131, 137, 141, 263-266, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved