Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Військова частина [NUMBER] від імені командира - підполковника [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, який в подальшому, 08.05.2023 був уточнений відповідно до заяви про уточнення позовних вимог в обґрунтування якого зазначено наступне. Відповідач під час проходження військової служби проживав в період з 2016 по 2019 на території військової частини [NUMBER] , військового містечка № [NUMBER] будівлі №82. У військовій частині [NUMBER] у період з 26.03.2019 по 22.05.2019 Територіальним управлінням внутрішнього аудиту військових частин, безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України проводився змішаний аудит за результатами якого було виявлено заборгованість по несплаті військовій частині [NUMBER] [PERSON] вартості отриманих комунальних послуг, під час проживання в окремій східній частині будівлі №233/82 за період з 01.09.2016 по 31.03.2019, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги у сумі 5662,37 грн. та судовий збір в розмірі 2481грн. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 10.03.2023 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.79). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.76). У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. З 2016 по 2019 відповідач [PERSON] проживав на території військової частини [NUMBER] , військового містечка № [NUMBER] будівлі №82 та відповідно був користувачем житлово-комунальних послуг. Територіальним управлінням внутрішнього аудиту військових частин, було проведено аудит, за результатами якого встановлено, що [PERSON] не в повній мірі сплачував отримані комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 5662,37грн. про що свідчить відповідний розрахунок (а.с.69-70). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Визначаючи розмір заборгованості відповідача за спожиті комунальні послуги, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий представником позивача розрахунок як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих і сплачених сум. Відповідач [PERSON] не виконав грошове зобов`язання, а отже відповідно до положень статті 625 ЦК України на вимогу кредитора він зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, згідно з розрахунком наданим представником позивача, правильність якого перевірена судом, сума заборгованості за спожиті комунальні послуги складає 5662,37грн. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиті комунальні послуги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved