Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника, адвоката Мороза Євгена Олександровича, 03 липня 2023 року звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] за місцем свого тимчасового перебування в с Шляхове Красноградського району Харківської області у віці 85 років померла його мати [PERSON] , [INFO] , уродженка та постійна мешканка с. Пожні Охтирського /колишнього Великописарівського/ району Сумської області. За життя спадкодавиця 23 липня 2018 року склала заповіт, посвідчений секретарем Пожнянської сільської ради Великописарівського району Сумської області за реєстровим номером 183, на його користь на все належне їй майно. Про цей заповіт йому стало відомо лише у квітні 2023 року з довідки Великописарівської селищної ради, а в травні 2023 року цей заповіт було відшукано. Інші спадкоємці відсутні, спадщина до цього часу ніким не прийнята. Він звернувся до нотаріуса з питанням оформлення спадщини, однак 09 травня 2023 року отримав письмову відповідь приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Каменєва В.І. про неможливість вчинення нотаріальних дій щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Вважає, що пропустив цей строк з поважної причини, так як був необізнаним про наявність заповіту. Верховний Суд України у своїй постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 висловив відповідний правовий висновок. На день звернення до суду спадщина ніким не прийнята, відумерлою в установленому порядку не визнана, спадкоємці, які б могли надати письмовий дозвіл на спадкування, відсутні. Тому просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник позивача, адвокат Мороз Є.О., що діє відповідно до ордеру /а.с. 3/, у підготовче засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує / а.с. 19/. Представник відповідача Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області у підготовче засідання подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає /а.с. 16/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнав позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Пожні Великописарівського району Сумської області, померла [INFO] у віці 85 років в с. Шляхове Красноградського району Харківської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с. 4/. Відповідно до довідки Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 07 квітня 2023 року за № 69, [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна. Від її імені виконкомом Пожнянської сільської ради Великописарівського району Сумської області 23 липня 2018 року посвідчений заповіт за реєстровим номером 183 /а.с. 4 на звороті/. Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Пожнянською сільської радою Великописарівського району Сумської області 23 липня 2018 року за реєстровим номером 183, на його користь /а.с. 5/. Приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Каменєв В.І. надав позивачу письмову відмову про неможливість вчинення нотаріальних дій щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини /а.с.5 на звороті/. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 23 липня 2018 року Пожнянською сільською радою Великописарівського району Сумської області за реєстровим номером 183, є чинним, спадкова справа після її смерті не зареєстрована /а.с. 17-18/. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який протягом 6-ти місяців не подавав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. Проте ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1/ тривала хвороба спадкоємців; 2/ велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3/ складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженнями, в тому числі закордонними; 4/ перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5/ необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Верховний суд вказав у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач мав поважну причину, а тому необхідно захистити його право власності і задовольнити позов, надавши йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, так як спадщина ніким до цього часу не успадкована, відумерлою не визнана.

Outcome: approved