Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 03.05.2023 року він звернувся до ГУ ПФУ в м.Києві з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за шкідливими умовами праці за списком № 2). Проте, від Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Кіровоградській області він отримав рішення про відмову в призначенні пенсії від 11.05.2023 року № 262340020115, де було зазначено, що до страхового стажу не враховано період трудової діяльності по трудовій книжці колгоспника від 01.06.1985 року серія [NUMBER] , оскільки записи на титульній сторінці про зміну прізвища засвідчено печаткою нового зразка, що не відповідає даті заповнення трудової книжки, а також не зараховано навчання по диплому від 17.06.1996 року серії [NUMBER] , оскільки прізвище особи, зазначене як « [PERSON] », не відповідає паспортним даним (« [PERSON] »). Як зазначає заявник, вказані неправильності виникли через неправильний переклад його прізвища при заповненні документів, в зв`язку із чим він позбавлений можливості оформити пенсію. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що усунути наявні розбіжності неможливо, заявник просить задовольнити його заяву. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явився, надавши суду заяву, в якій він просить розглянути справу у його відсутність, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. ГУ ПФУ в Кіровоградській області направило клопотання, в якому просить розглянути справу у відсутність його представника та вирішити справу на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України) Частиною 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про народження та копії паспорту серії [NUMBER] , повне прізвище, ім`я та по батькові заявника є « [PERSON] ». Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] від 20.09.1990 року, вона видана на ім`я (російською мовою) « [PERSON] » колхозом «50-річчя Жовтня». При цьому, 25.08.2005 року на титульному листі трудової книжки внесено запис про зміну прізвища заявника на « [PERSON] » на підставі паспорту серії [NUMBER] , виданого Деснянським РУГУ МВС України в м.Києві. Зазначений запис посвідчено КП «Київтеплоенерго». Крім того, згідно диплому серії [NUMBER] , виданого 17.06.1996 року Українським державним педагогічним університетом ім.М.П.Драгоманова, він виданий на ім`я « [PERSON] ». Рішенням № 262340020115 від 11.05.2023 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області відмовило заявнику в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 з посиланням на те, що вказані документи не можуть бути враховані, оскільки зазначене у них прізвище не відповідає паспортним даним заявника. Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту, що має юридичне значення, а саме факту належності цих документів саме заявнику - неможливо. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заявнику документів, які необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому трудової книжки та диплому. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаних документів дає змогу заявнику реалізувати свої права на отримання пенсії з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявнику належать вищевказана трудова книжка та диплом. Однак, вони містять неправильне написання його прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Усунення вказаних неправильностей можливо лише шляхом встановлення факту належності заявнику вказаних документів. Встановлення факту належності документів має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленої трудової книжки та диплому дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право на звернення для отримання пенсії. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved