Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 07.06.2023 року вищевказаний позов задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за борговим зобов`язанням в розмірі 234877 (двісті тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят сім) гривень 00 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] передбачені борговим зобов`язанням відсотки за користування коштами в розмірі 83600 (вісімдесят три тисячі шістсот) гривень 00 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3% річних в розмірі 7033 (сім тисяч тридцять три) гривні 00 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 2348 (дві тисячі триста сорок вісім) гривень 77 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відсотки за користування коштами в розмірі 3545 (три тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень 40 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 3314 (три тисячі триста чотирнадцять) гривень 04 коп. 12.07.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] - адвоката Луки Т.М. про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі, в якій просив стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. Не погоджуючись з з вказаним розміром судових витрат на правову допомогу, від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Шпунта М.Б. до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому просить відмовити у задоволенні клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення та зменшити заявлені позивачем витрати на правову допомогу. Мотивує таке тим, що з матеріалів справи вбачається, що призначені судові засідання відкладались у тому числі за клопотанням представника позивача, а у частину судових засідань він не з`явився, відтак включення до складу судових витрат представником позивача участь у судових засіданнях та і підготовку до них не відповідає дійсності та є необгрунтованим, представником позивача не надано детального розрахунку та акту виконаних робіт, не подано жодного платіжного документа на підтвердження усієї суми понесених витрат на правничу допомогу у цій справі. Окрім цього, вказує, що позивачем у своїй першій заяві по суті спору не наведено орієнтовного розрахунку судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Зазначає також про неспівмірність заявлених витрат з урахуванням часу, необхідного адвокату на виконання відповідних робіт (надання послуг), невеликого обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, незначної складності справи, а також того, що справа не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних. Сторони в судове засідання не з`явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як вже зазначалось, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 07.06.2023 року вищевказаний позов задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за борговим зобов`язанням в розмірі 234877 (двісті тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят сім) гривень 00 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] передбачені борговим зобов`язанням відсотки за користування коштами в розмірі 83600 (вісімдесят три тисячі шістсот) гривень 00 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3% річних в розмірі 7033 (сім тисяч тридцять три) гривні 00 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 2348 (дві тисячі триста сорок вісім) гривень 77 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відсотки за користування коштами в розмірі 3545 (три тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень 40 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 3314 (три тисячі триста чотирнадцять) гривень 04 коп. Разом з тим, з вищевказаного рішення вбачається, що судом не вирішено питання про судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої (правової) допомоги. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»`договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] 01.03.2021 року укладено договір №01/01.03.2021 про надання правової допомоги на представництво інтересів з Адвокатським об`єднанням Адвокатською компанією "Фавор", відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні (адвокатські) послуги щодо захисту інтересів останнього (представництво) у суді, господарському суді, апеляційному господарському суді, органах Національної поліції, інших державних та недержавних органах, організаціях, установах з будь-яких питань та у будь-яких справах. Пунктом 4.3 вищевказаного Договору замовник здійснює оплату за даним договором в безготівковому порядку платіжним дорученням на розрахунковий рахунок чи готівкою в касу виконавця протягом 5-ти днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Відповідно до Додатку №1 від 25.07.2022 року до Договору про надання правової допомоги на предстаництво інтересів №01/01.03.2021 від 01.03.2021 року сторони прийшли до згоди про розмір договірної ціни за правову допомогу та представництво інтересів замовника по справі №465/2351/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 29.01.2020 року, яка складатиме 20000,00 грн. Згідно Акту приймання виконаних робіт від 01.08.2022 року у відповідності до умов договору про надання правової допомоги на представництво інтересів №01/01.03.2021 від 01.03.2021 року виконавець здав, а замовник прийняв виконання наступних робіт: - юридичні послуги у справі №465/2351/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 29.01.2020 року, що слухається у провадженні Франківського районного суду м.Львова на загальну суму 20000,00 грн. Юридичні послуги включали в себе: - складання і направлення листа-вимоги, позовної заяви з розрахунками заборгованості, відповіді на відзив, заперечення на клопотання про призначення експертизи (в т.ч. з витратами на копіювання та поштовими витратами), представництво інтересів клієнта в Франківському районному суді м.Львова протягом березня 2021 року - липня 2022 року (20 год. роботи). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України , заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. Щодо зазначення представником позивача суми стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу, суд враховує, зокрема складність справи та час, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг. Як вбачається з матеріалів справи, така перебувала у провадженні суду з квітня 2021 року до червня 2023 року та у такій було призначено більш, як 20 судових засідань, які у більшості випадків відкладались за клопотаннями сторони відповідачки. Відтак, судом встановлено, що тривалість перебування даної цивільної справи у Франківському районному суді м.Львова зумовлено саме процесуальною поведінкою сторони відповідачки (неодноразова зміна представників, подання клопотання про призначення експертизи, неодноразові клопотання про відкладення різних предстаників). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача судові витрати на правову допомогу, та зважаючи на складність справи, з врахуванням часу, необхідного на надання правової допомоги в такій категорії справ, обсягу наданих послуг, суд вважає, що сума на відшкодування витрат на правову допомогу в заявленому розмірі 20000,00 грн. є розумною та не завищеною. Суд не бере до уваги твердження представника відповідачки про те, що представником позивача не надано акту виконаних робіт та у першій заяві по суті спору не наведено орієнтовного розрахунку суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи, оскільки таке не відповідає дійсності, адже представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу долучено акт приймання виконаних робіт, а також у позовній заяві зазначено орієнтований розмір судових витрат, які сторона позивача очікує понести у зв`язку з розглядом даної цивільної справи. Окрім цього, покликання представника відповідачки на те, що представником позивача не долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі платіжного документа про сплату позивачем грошових коштів за надання адвокатом Лукою Т.М. професійної правничої допомоги, що є, на думку представника відповідачки, підставою для відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу, не відповідає дійсності, оскільки положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України передбачено можливість стягнення таких судових витрат, які сторона вже сплатила або лише має сплатити. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позов [PERSON] задоволено, позивач поніс судові витрати на правову допомогу, що підтверджено належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, що становить суму в розмірі 20000,00 гривень,що відповідає принципу розумності та реальності розміру витрат на правову допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved