Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 квітня 2020 року виконавчим комітетом Шацької селищної ради Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 11. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28.04.2020. Від даного шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2021 року виконавчим комітетом Шацької селищної ради Шацького району Волинської області. Одруження з відповідачем не склалося. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не піклується про нормальні сімейні відносини та матеріальне становище сім`ї. У сторін різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси. На цьому грунті між ними часто виникали конфлікти та непорозуміння. Все це в сукупності і привело до розладу та фактично припинення шлюбних відносин. З грудня 2022 року сторони проживають окремо. За таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та унеможливлює примирення між сторонами. Тому, [PERSON] просила суд позов задовольнити, шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Малолітня дочка [PERSON] від народження і по даний час зареєстрована і проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом № 930 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Шацької селещної ради від 10 травня 2023 року. [PERSON] з грудня 2022 року жодної участі в утриманні дочки не бере. На даний час домовленості між позивачем і відповідачем про сплату аліментів на утримання дочки не досягнуто, тому позивач [PERSON] просила суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задовільнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, відзиву, заяв, клопотань та заперечень на адресу суду не подав. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 28 квітня 2020 року виконавчим комітетом Шацької селищної ради Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 11. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на [PERSON] . Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28 квітня 2020 року. Від даного шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2021 року виконавчим комітетом Шацької селищної ради Шацького району Волинської області. Позивач [PERSON] проживає разом з дочкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом № 930 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Шацької селещної ради від 10 травня 2023 року. В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони подружні відносини не підтримують тривалий час, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд дійшов висновку про те, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », тому їй слід залишити це прізвище. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Оскільки відповідач [PERSON] належних доказів на підтвердження свого матеріального стану суду не надав, тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти у розмірі, який просить [PERSON] , тому з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 травня 2023 року, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу та 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави за позовну вимогу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved