Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, посилаючись на те, що 19 вересня 2008 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від шлюбу [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] . Протягом останніх років відношення між сторонами поступово погіршувались, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаного результату, у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу на думку позивача є неможливим та суперечить його інтересам. Позивач просить суд строк на примирення не надавати та розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року відкрито провадження у справі вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач 04.07.2023 року подала до суду заяву про визнання позову та просила шлюб розірвати. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, заяві відповідача про визнання позовним вимог, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 19 вересня 208 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1677. За час перебування у шлюбі у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Із позовної заяви встановлено, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, позивач та відповідач втратили почуття любові та взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені, сторони проживають окремо, шлюб існує лише формально, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що відповідач визнає позов про розірвання шлюбу і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. Згідно частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved