Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 23 травня 2023 року орган опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області звернувся до суду з позовом, яким просить: (І) позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні до [PERSON] , [INFO] ; (ІІ) стягувати з [PERSON] аліменти з усіх видів її доходів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з трирічного віку [PERSON] , [INFO] , проживала в с. Кислиця разом з батьком, бабусею та дідусем, які займались її утриманням, навчанням та вихованням. 16.04.2023 року загинув батько дитини. Після смерті батька [PERSON] залишилась проживати з бабусею та дідусем в с. Кислиця. [PERSON] написала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] . ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 23.05.2023 року, справа №946/3553/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. 23.05.2023 року ухвалою суду справу відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. 2.3. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позовної заяви, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. 2.4. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. В судовому засіданні встановлено, що з 17.09.2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2017 року (справа №500/6249/16-ц) розірвано (а.с.10). 3.2. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №342, [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.6). 3.3. 16.04.2023 року загинув батько дитини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №629 (а.с.11). 3.4. Відповідно до характеристики Кислицького закладу загальної середньої освіти Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] з першого класу проживає з бабусею та дідусем, які приділяють належну увагу вихованню онуки (а.с.18). 3.5. [PERSON] написала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів. 3.6. Згідно висновку органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №69 від 11.05.2023 року [PERSON] визнано за доцільне та в інтересах дитини позбавити батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON] . Як вбачається з вказаного висновку, дитина під час бесіди з працівниками служби у справах дітей повідомила, що мати проживає окремо в м. Ізмаїлі, контакт з нею не підтримує, її життям не цікавиться, матеріально не допомагає, наміру забрати до себе не виявляє (а.с.5). ІV. Оцінка та висновки судді 4.1. Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд виходить з такого. 4.2. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. 4.3. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. 4.4. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. 4.5. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 4.6. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 4.7. Як вбачається із заяви [PERSON] , з позовними вимогами вона згодна (а.с. 28). 4.8. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, оскільки не приділяє увагу вихованню доньки, не здійснює за нею належний догляд та контроль, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує її необхідним харчуванням, не цікавиться її здоров`ям, не створює умови для отримання нею освіти, а також не проявляє до неї материнської уваги та турботи. 4.9. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в інтересах дитини [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] слід задовольнити, так як позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. 4.10. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з такого. 4.11. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.12. Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. 4.13. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 4.14. Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. 4.15. Частина 1 статті 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 4.16. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідачки аліменти на утримання дочки у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. V. Розподіл судових витрат 5.1. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073 гривні 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved