Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 24.07.2014 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №1130. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Також [PERSON] вказав, що від шлюбу подружжя мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 11 липня 2023 року судом постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, також подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги повністю визнала, проти їх задоволення не заперечувала. За таких обставин та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання не фіксувалось звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 24.07.2014 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №1130. На теперішній час позивач з відповідачкою шлюбних стосунків не підтримують, примирення між ними не можливе. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинились, спільне життя суперечить інтересам сторін. Відповідачка вимоги позову визнає повністю, що не порушує її прав, а також прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України, враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову, тобто, у розмірі 536 грн. 80 коп. Тому, з урахуванням повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору, тобто 536 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved