Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 21 жовтня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради , актовий запис № 588, свідоцтво серії [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем погіршились стосунки. Зникло взаєморозуміння і взаємодопомога. Позивач та відповідач близько трьох місяців разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився [INFO] , які проживають разом з матір`ю - [PERSON] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 червня 2023 року матеріали справи були передані для розгляду по суті судді Свяченій Ю.Б. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 09 червня 2023 року було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 03 серпня 2023 року Про дату, час та місце повідомлені належним чином. Разом з позовною заявою від позивачки до суду надійшла заява в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просила розглядати у її відсутність. Від відповідача до суду 07 липня 2023 року надійшла заява в якій він визнає позов повністю та просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 21 жовтня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради , актовий запис № 588, свідоцтво серії [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем погіршились стосунки. Зникло взаєморозуміння і взаємодопомога. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач та відповідач проживають окремим життям та своїми інтересами та сім`я фактично припинила своє існування. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем погіршились стосунки. Зникло взаєморозуміння і взаємодопомога. Позивач та відповідач близько трьох місяців разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився [INFO] , які проживають разом з матір`ю - [PERSON] . Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. За ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved