Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

03.05.2023р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою судді Наумової О.С. від 08.05.2023р. відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням відповідно до ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. 30). В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 17.01.2020р. між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №83/20-Т/Дп/05, за яким ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Забезпеченим транспортним засобом є «ВМW Х5», д.н.з. [NUMBER] . 23.04.2020р. в м. Дніпрі на просп. Гагаріна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВМW Х5», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та велосипеда під керуванням [PERSON] ДТП сталася в результаті порушення ПДР велосипедистом [PERSON] , що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Внаслідок ДТП автомобілю «ВМW Х5», д.н. [NUMBER] , спричинені механічні пошкодження, його власнику завданий матеріальний збиток. Вартість матеріального збитку згідно рахунку №ВL408 від 04.05.2020р., наданим АВТ «Баварія Дніпропетровськ» склала 24 779,14 грн. Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало страховику 24 779,14 грн. на підставі розрахунку суми страхового відшкодування та Страхового акту. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія велосипедиста на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до відповідача. З метою досудового відшкодування збитків ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до відповідача з претензією 290520-59893/к від 29.05.2020р. Проте, на момент подання позовної заяви, кошти відшкодовані не були. На підставі викладеного, просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суму майнової шкоди в розмірі 24 779,14 грн. Представник ПрАТ\~«СК «Арсенал\~Страхування» в судові засідання, призначені на 07.06.2023р. і на 08.08.2023р. не з`явився, про дати та час слухання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 30, 31, 34). Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 07.06.2023р. і на 08.08.2023р. не з`явився, про дати та час слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації місця проживання. Конверти, якими було направлено судові повістки повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 35, 36). Враховуючи, що відповідач виходячи з положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи 08.08.2023р. здійснювався за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.01.2020р. між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №83/20-Т/Дп/05, згідно з яким ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВМW Х5», державний номер [NUMBER] (а.с. 5 13). 23.04.2020р. в м. Дніпрі на просп. Гагаріна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВМW Х5», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та велосипеда - під керуванням [PERSON] (а.с. 20 21). Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2020р. у справі №201/4146/20 винним у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді визнаний [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до\~ч.ч.\~4,\~6\~ст.\~82\~ЦПК України\~обставини,встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд вважає доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Отже, дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху велосипедистом [PERSON] , що підтверджується постановою суду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ВМW Х5», д.н. [NUMBER] , спричинені механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку згідно з рахунком № ВL000000408 від 04.05.2020р., наданим АВТ «Баварія Дніпропетровськ» склала 24 779,14 грн. (а.с. 17). 24.04.2020р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 14). ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до умов договору страхування, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування та Страхового акту, сплатило на користь [PERSON] (власника транспортного засобу) страхове відшкодування в сумі 24\~779,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26611964 від 25.05.2020р. (а.с. 15, 16, 18). Як видно з матеріалів справи, 29.05.2020р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до відповідача з регресною вимогою - претензією (вих. № 290520-59893/к), яка останнім була залишена без виконання (а.с. 24). У відповідності до\~\~ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України\~передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.\~\~ Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112цс13. Регресом (з лат. "regressus" - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відтак сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 24\~779,14\~грн. підлягає до стягнення з відповідача (винної особи) на користь страховика, який виплатив страхове відшкодування, у порядку регресу та позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи\~\~у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2 684,00 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 137, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

Outcome: approved