Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в якому просить: - зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», повернути [PERSON] безпідставно списані з банківського/карткового рахунку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 970,00 Євро, що станом на день подання позову становить 35 443 грн 80 коп., шляхом їх відновлення на картковому рахунку № [NUMBER] ; - зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повернути [PERSON] безпідставно списані з банківського/ карткового рахунку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 300,00 Євро, що станом на день подання позову становить 10 962 грн 00 коп., шляхом їх відновлення на картковому рахунку № [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначає наступне. 06.06.2019 позивачем в АТ КБ «Приватбанк» оформлено анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (Угода №SAMDNWFC00051812805 від 06.06.2019). [PERSON] є власником банківської картки № [NUMBER] та додаткової картки № [NUMBER] відповідно до рахунку відкритого в АТ КБ «Приватбанк». На вказаному рахунку станом на 06.04.2022 року знаходилось 32 740,00 Євро. В зв`язку із виникненням питань щодо руху коштів та невідповідністю залишків за рахунком, 13.04.2022 [PERSON] звернулась до відділення банку за наданням роз`яснень та отриманням виписок за рахунками. Ознайомившись із наданими виписками позивачем з`ясовано, що 06.04.2022 в АТ КБ «Приватбанк» оформлено анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (Угода № SAMDNWFC00075608398 від 06.04.2022 р.) на підставі якої на ім`я [PERSON] без її відома відкритий картковий рахунок у гривні № [NUMBER] . [PERSON] також стало відомо що в період з 07 квітня 2022 року по 12 квітня 2022 року з її валютного рахунку без її згоди та відома були списані кошти у сумі 1270 Євро, а само: ?07.04.2022 з карткового рахунку [NUMBER] списана сума 300 Євро ?08.04.2022 з карткового рахунку [NUMBER] списана сума 300 Євро ?09.04.2022 з карткового рахунку [NUMBER] списана сума 300 Євро ?12.04.2022 з карткового рахунку [NUMBER] списана сума 370 Євро Зазначені суми перераховані на картковий рахунок у гривні № [NUMBER] . 13 квітня 2022 року зазначений картковий рахунок заблокований за заявою [PERSON] . Позивач зазначає, що угоду № SAMDNWFC00075608398 від 06.04.2022 р. не укладала, картку № [NUMBER] не отримувала, інформацію щодо фінансового номеру, PIN-коду банківської картки № [NUMBER] та додаткової картки № [NUMBER] нікому не передавала. Як вбачається з виписки по картці/рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковими рахунками договору № SAMDNWFC00075608398 від 06.04.2022 р. грошові кошти, які зараховані шляхом переказу з банківської картки № [NUMBER] та додаткової картки № [NUMBER] через додаток Приват24, списані через зняття готівки. Оскільки [PERSON] угоду № SAMDNWFC00075608398 від 06.04.2022 р. не укладала, картку № [NUMBER] не отримувала, остання звернулась до банку з вимогою надати копію зазначеної угоди та надати роз`яснення щодо обставин відкриття та отримання картки № [NUMBER] . 05.05.2022 [PERSON] направлений письмовий запит на отримання інформації, щодо дати, часу, порядку відкриття, без відома, карткового рахунку № [NUMBER] . У відповідь на звернення від АТ КБ ПРИВАТБАНК надійшов лист № 20.1.0.0.0/7- 220505/3025, в якому банк відмовив у поверненні незаконно списаних грошових коштів. Після повторного звернення, 14 червня 2022 на адресу [PERSON] надійшов лист №20.1.0.0.0/7-220530/4223 від 30.05.2022 у якому АТКБ Приватбанк фактично відмовив в наданні інформації щодо відкриття невідомими особами карткового рахунку на її ім`я, укладання угоди № SAMDNWFC00075608398 від 06.04.2022 р. та відповідно обставин отримання пластикової картки. 05.07.2022 на адресу АТКБ «ПРИВАТБАНК» направлена вимога про повернення грошових коштів у розмірі 1270,00 Євро. Листом від 06.07.2022 № 20.1.0.0.0/7-220705/14498 у задоволенні вимоги позивача відмовлено. Відповідач позов не визнав з посиланням на наступне. 06.04.2022 з позивачем (особою, яка була ідентифікована за логіном позивача [NUMBER] ) в АТ КБ «Приватбанк» оформлено анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Дана анкета-заява оформлена дистанційно ( через застосунок Приват24 з логіном [NUMBER] ). Підписання анкети-заяви відбувалося шляхом підтвердження ОТП-пароля 06.04.2022 12:49, який надсилався на фінансовий номер позивача (він же логін входу до Приват-24) [NUMBER] . На підставі вищевказаної анкети-заяви, позивачу відкрито картку № [NUMBER] (картка Універсальна 55 днів пільгового періоду). Щодо оспорюваних операцій за рахунками позивача відповідач зазначив наступне. Всі операції проведені через Застосунок Приват-24, вхід до якого виконано через логін [NUMBER] позивача та успішно підтверджені паролем, який було відомо лише позивачу. Фінансовий номер телефону клієнта [PERSON] станом на 06 квітня 2022 р. був [NUMBER] і не змінювався. Вказаний номер, в свою чергу, був логіном входу до Internet Banking Приват24. Відповідач вказує, що будь-яких повідомлень про втрату доступу до фінансового номеру телефону чи/або заволодіння ним третіми особами від клієнта [PERSON] на час проведення платіжних операцій за період 07.04.22 - 12.04.2022 р. до AT КБ «ПРИВАТБАНК не надходило. Щодо фінансових операцій, які були здійснені 07.04.22 - 12.04.2022 рр., відповідач зазначив наступне. Як вбачається з виписки по картці/рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковими рахунками договору № SAMDNWFC00075608398 від 06.04.2022 р. грошові кошти, які були зараховані шляхом переказу з банківської картки № [NUMBER] та додаткової картки № [NUMBER] через додаток Приват24 списані через зняття готівки. Відповідач вказує, що перед зверненням до суду, позивач зверталася до банку і пояснювала, що телефон не був поруч з нею під час проведення оспорюваних операцій. За зверненням [PERSON] , банком проведено службову перевірку та виявлено пристрої, за допомогою яких відбувався вхід до застосунку Приват-24 позивача. Відповідач зауважує, що ще з 04.04.2022р. авторизація в застосунку Приват-24 відбувалася з одного і того ж пристрою - PHONE SM-A025F|SAMSUNG із використанням моб. номеру тел. [NUMBER] . Вказує, що здійснені 07.04.2022-12.04.2022рр. фінансові операції на картах позивача проведені коректно, з ідентифікацією самого електронного платіжного засобу та його користувача [PERSON] , з коректним введенням паролю, який відомий лише клієнту, а тому оспорювані позивачем фінансові операції не є помилковими чи незаконними. Вчинення оспорюваних фінансових операцій шляхом несанкціонованого доступу до карткового рахунку позивача не підтверджено жодними доказами. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 12.04.2023 до Дзержинського районного суду м. Харкова від АТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про долучення до матеріалів справи висновку «Про проведення перевірки за фактами здійснення переказів грошових коштів». Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2023 задоволено заяву представника позивача про забезпечення доказів та витребувано у ТОВ «Лайфселл» інформацію щодо перевипуску сім-картки номера [NUMBER] у період з липня 2021 по 07.04.2022. 29.06.2023 на виконання ухвали суду, від ТОВ «Лайфселл» надійшло повідомлення про надання витребуваних доказів. [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає за кордоном у Фінляндії. У той час, коли відбулось спірне списання коштів, вона знаходилась в м. Харкові разом зі своїм сином. Вказує, що 7 квітня 2022 на номер сина ( [PERSON] ) надійшли смс-повідомлення про списання грошових коштів, у тому числі і з валютного рахунку. Син намагався заблокувати картки, але не зміг заблокувати картку, яка була прив`язана до фінансового номеру позивачки, оскільки сім-картка з вказаним номером знаходилась у Фінляндії. Після цього, [PERSON] разом з сином звернулись до відділення банку, де картки були заблоковані. Свідок [PERSON] у судовому засіданні, зокрема пояснив, що він має доступ до картки № [NUMBER] та після виявлення підозрілого руху коштів, 07.04.2022 заблокував її. Картку № [NUMBER] заблокувати не міг, оскільки не має до неї доступу. Коли [PERSON] подзвонив в банк та намагався заблокувати картку № [NUMBER] , працівник банку повідомив, що телефонувати необхідно з фінансового номеру, який прив`язаний до картки [NUMBER] . Також зазначив, що 08.04.2022 побачив смс-повідомлення про рух коштів по картці № [NUMBER] , але заблокувати її не міг, оскільки фінансовим номером картки був номер [PERSON] , до якого доступ свідок не мав. В судовому засіданні також було досліджено диск з аудіозаписом телефонної розмови 07.04.2022 [PERSON] з оператором Приватбанку та телефонної розмови оператору Приватбанку та [PERSON] , яка сталась після списання коштів та блокування рахунків. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вимог заперечувала та зазначила, що списання коштів відбулось з огляду на бездіяльність позивача щодо збереження фінансового номера, яка призвела до можливого незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача у відкритому судовому засіданні, встановив. 06.06.2019 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк». Як зазначає позивач, вона є власником банківської картки № [NUMBER] та додаткової картки № [NUMBER] відповідно до рахунку відкритого в АТ КБ «Приватбанк». На вказаному рахунку станом на 06.04.2022 року знаходилось 32 740,00 Євро. Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» по картці/рахунку № [NUMBER] і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00051812805 від 06.06.2019 за період 01.01.2021 по 13.04.2022: -07.04.2022 через операцію «Переказ на картку ПриватБанк через додаток Приват24», з картки [NUMBER] переказано 300,00 EUR; -08.04.2022 через операцію «Переказ на свою картку через додаток Приват24», з картки № [NUMBER] переказано 300,00 EUR; -09.04.2022 через операцію «Переказ на свою картку через додаток Приват24», з картки № [NUMBER] переказано 300,00 EUR; -12.04.2022 через операцію «Переказ на свою картку через додаток Приват24», з картки № [NUMBER] переказано 370,00 EUR. Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» по картці/рахунку № [NUMBER] і додатковим рахункам договору №SAMDNWFC00075608398 від 06.04.2022 за період з 12.01.2022 по 12.04.2022: -07.04.2022 через операцію «Переказ на картку ПриватБанк через додаток Приват24», картку № [NUMBER] поповнено на 9 561,00грн.; -07.04.2022 через операцію «Зняття готівки» з картки № [NUMBER] знято 3 000,00грн.; -08.04.2022 через операцію «Переказ зі своєї картки [NUMBER] через додаток приват 24», картку № [NUMBER] поповнено на 9 540,00грн.; -08.04.2022 через операцію «Зняття готівки», з картки № [NUMBER] знято 12 000,00грн. -09.04.2022 через операцію «переказ зі своєї картки [NUMBER] через додаток приват 24», картку № [NUMBER] поповнено на 9 513,00грн.; -09.04.2022 через операцію «Зняття готівки», з картки № [NUMBER] знято 9 000,00грн.; -11.04.2022 через операцію «Поповнення мобільного», з картки № [NUMBER] на номер телефону [NUMBER] переведено 204,00грн.; -12.04.2022 через операцію «Переказ зі своєї картки [NUMBER] через додаток приват 24», картку № [NUMBER] поповнено на 11 777,10грн.; -12.04.2022 через операцію «Зняття готівки» з картки № [NUMBER] знято 11 900,00грн. Позивач стверджував, що зазначені транзакції він не ініціював. Службовою перевіркою, проведеною за фактами здійснення переказів грошових коштів з карти № [NUMBER] клієнта [PERSON] . Головним спеціалістом з захисту електронних платежів та послуг ГО УБ по Північно- Східному МРУ Тарковим О.Б. сумісно з провідним спеціалістом з економічної безпеки ГО по РП Мацнєвим Д.С. встановлено, зокрема, наступне: «В період часу 07.04.2022 до 12.04.2022 з карти № [NUMBER] клієнта [PERSON] знято грошові кошти на загальну суму 40 303,5 грн (з урахуванням комісії Банку). Грошові кошти в сумі 31 054.5 грн. було знято через банкомат CADN7526 (м. Дніпро вул. Олександра Поля, б. 66) з використанням послуги "Операція без карти" Фотоматеріали, придатні для ідентифікації особи, відсутні. - в сумі 9 045 грн. було знято через банкомат CADN2962 (м. Дніпро, вул. Олександр; Поля, б. 104) з використанням послуги "Операція без карти". Фотоматеріали, придати для ідентифікації особи, відсутні. - в сумі 204 грн. на поповнення мобільного телефону [NUMBER] , закріпленого з самим клієнтом (знімок екрану 1 2023.04.12). Грошові кошти на карту № [NUMBER] було переказано з інших карт клієнта, саме: - з карти № [NUMBER] 08.04.2022 р. в сумі 300 EUR, 09.04.2022 р. в суму 300 EUR та 12.04.2022 р. в суму 370 EUR; - карти № [NUMBER] 07.04.2022 р. в сумі 300 EUR. Вказані перекази грошових коштів було зроблено через Приват24 для фізичних осіб (мобільна версія). Аналізом даних, отриманих за заявкою SIMMON (Дані про мобільні пристрої і географічні координати їх роботи), встановлено (знімок екрану 2 2023.04.12). що період часу з 04.04.2022 до 12.04.2022 в акаунт клієнта в Приват24 (логін [NUMBER] ) неодноразово здійснювалися входи з нетипового для даного акаунту пристрою SM-A025F|SAMSUNG (imei: [NUMBER] , нетипових IP адрес з нетипової геопозиція (м. Дніпро). 13.04.2022 р. логін клієнта змінено і [NUMBER] , з того ж часу використовуються типові пристрої ZH960|ZH960 (imei 2A51BFCB342C0517, планшет) та R6000 PLUSIOUKITEL (imei: D36D8F18725A04F смартфон), типові IP-адреси та типова геопозиція. Час здійснення входів в Приват24 встановлено згідно даних ПК "EAntiFraudKC". Згідно ПК "Адмін. панель Приват24" встановлено, що перед здійсненнім переказів грошових коштів з 07.04.2022 р. до 12.04.2022 р. пароль входу в Приват24 не змінювався, тобто особа, що проводила вказані перекази знала пароль та мала доступ до фінансового номеру телефону клієнту [NUMBER] . Карту № [NUMBER] випущено 06.04.2022 р. під бранчем DNXQ (Напрямок Роздрібний бізнес). Карта № [NUMBER] є віртуальною і немає фізичного носія, факт отримання карти клієнтом підтверджено OTP-паролем, про що вказує "Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг" від 06.04.2022 р. (остання сторінка). В ході вивчення ПК "Архів повідомлень" встановлено, що повідомлення, отримані клієнтом в період часу з 06.04.2022 р до 12.04.2022 р. недоступні у зв`язку зі сплином часу зберігання. При вивченні даних, отриманих за заявкою OTPPAS (Виборка по SMS-повідомленням з ОТР паролями), встановлено, що інформація про отримання клієнтом повідомлень з ОТР паролями за період часу 06.04.2022 р до 12.04.2022 р. також відсутня. При вивченні даних, отриманих за заявкою SM.SARC (Архів вихідних SMSARC за номером телефону), встановлено, що відповідь на заявку містить інформацію про підпис вище зазначеної "Заяви...", здійснений за допомогою ОТР-пароля 06.04.2022 о 12 год. 48 хв. 59 сек. (рядок 4). В ході ознайомлення з діалогом (файл МР 4) між клієнтом [PERSON] та Банком за 06.05.2022 (час з`єднання 13:44:34) встановлено, що клієнт повідомила, що постійно проживає за кордоном, а Sim-карта з фінансовим номером телефону [NUMBER] знаходилася у третьої особи (сина позивачки), на час діалогу клієнт повідомила, що Sim-карта загублена. Також клієнт повідомила, що "Sim-картою вони не користувалися, вона непотрібна була, телефоном ( [NUMBER] ) не користується та не придала жодного значення, що треба було "підв`язати" телефон під Банк". Таким чином, перекази грошових коштів з карт клієнта №№ [NUMBER] та [NUMBER] були здійснені через Приват24 для фізичних осіб (мобільна версія) на карту того ж клієнта № [NUMBER] , входи в Приват24 здійснювалися з фінансового номеру клієнта [NUMBER] . Грошові кошти з карти № [NUMBER] було знято з банкоматів ПриватБанку в м. Дніпро з використанням послуги "Операція без карти". Отримання віртуальної карти № [NUMBER] підтверджено ОТР паролем, направленим на фінансовий номер телефону клієнта [NUMBER] ». Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Пунктом 14.12. Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на не права або повноважень. Відповідно до п. 14.16. Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Згідно п. 1.1.1.72 Умов фінансовий номер телефону клієнта - це номер мобільного телефону, який зазначений і підтверджений клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть проводитись фінансові операції. Підтверджується клієнтом під час активації продукту за допомогою POS-терміналу у відділенні Банку, в банко маті, терміналі самообслуговування з підтвердженням ПІН-коду картки і СМС- паролем, а також в Приват24 (у разі зміни логіна користувача). Згідно п.1.1.2.1.11 Умов для уникнення неправомірних операцій з рахунками Клієнт зобов`язаний не залишати без нагляду телефон/пристрій, який використовується для підключення фінансового телефону Клієнта та/або доступу до програмних комплексів Банку. Відповідно до п.2.1.4.7 Умов клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі якщо його дії або бездіяльності призвели до втрати електронного платіжного засобу, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Пунктом 2.1.3.7.4 Умов визначено, що держатель Картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Держателя Карти в Банк і заяви про блокування коштів на Картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Карти в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою. Згідно з пунктом 2 розділу VI положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов`язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Судовим розглядом встановлено, що сім-карта з номером телефону, який використовувався для підключення фінансового телефону, на час здійснення спірних транзакцій знаходилась за кордоном та певний проміжок часу взагалі не використовувалась позивачем. Згідно відповіді, наданої ТОВ «Лайфселл», заміна сім-картки з номером [NUMBER] , який на момент здійснення списання коштів, був фінансовим номером як для картки № [NUMBER] так і для додаткової картки № [NUMBER] , відбулась 23.12.2021, тобто більш ніж за чотири місяці до спірних подій. На думку суду, спірні транзакції мали місце з огляду на бездіяльність позивача, яка виразилась у невиконанні обумовленого п.1.1.2.1.11 Умов та правил зобов`язання не залишати без нагляду телефон/пристрій, який використовується для підключення фінансового телефону, оскільки, у разі належного виконання зобов`язань за вказаним пунктом та постійного користування фінансовим номером, факт заміни вказаної сім-картки позивачу був би відомий. Приписи пункту 5 розділу VI Положення № 705, відповідно до якого, банк несе ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача з часу повідомлення користувачем, також не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки судовим розглядом встановлено, що після виявлення списання коштів з картки [NUMBER] , до банку 07.04.2022, звернувся син позивачки - [PERSON] , який мав доступ до вказаної картки. Разом з тим, подальших операцій зі списання грошових коштів з вказаної картки, не проводилось, а відтак, підстава покладення ризиків збитків на банк відсутня. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для звільнення позивача від відповідальності за здійснення спірних платіжних операцій відсутні, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Щодо посилання позивача на позицію, викладену, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15. Обставини, які слугували підставою для звернення до суду із позовом у справі №6-71цс15, мали місце 17 вересня 2012 року. На той час діяло Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Верховний Суд України, посилаючись на вказані норми положення, зазначив, що не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд нижчестоящої інстанції помилкового висновку про вину особи як підставу цивільно-правової відповідальності. Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, втратило чинність 12.11.2014 у зв`язку із прийняттям 05 листопада 2014 року Постанови Правління НБУ № 705, якою затверджено Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин у даній справі) користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Таким чином, у Положенні, затвердженому Постановою Правління НБУ № 705 відбулась зміна вказаної правової норми у порівнянні з Положенням, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 та підставою для відповідальності користувача визначено не сприяння діями чи бездіяльністю, а доведеність дій чи бездіяльності користувача, які призвели до відповідних наслідків. Враховуючи, що висновок Верховного Суду України від 13 травня 2015 року ґрунтувався на редакції положення, яка визначала підставою відповідальності саме доведеність сприяння користувача діями чи бездіяльністю втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, у той час як в новій редакції положення визначальним елементом для відповідальності встановлено саме доведеність того, що дії або бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд не вбачає підстав для застосування висновків, викладених, зокрема в Верховного Суду України від 13 травня 2015 року. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed