Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.08.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділу реєстрації актів цивільного стану Жовтневого міськвиконкому Харківської області. Від шлюбу мають малолітнього сина, 2016 року народження. Зазначає, що близько року з відповідачем проживають окремо, кожен піклується сам про себе, займається своїми особистими побутовими справами, наявна байдужість один до одного. Причинами, що привели до фактичного припинення шлюбних відносин стали відсутність взаєморозуміння, часті сварки, байдужість до життя та проблем кожного, позивачем втрачено почуття любові до відповідача. Спільного господарства не ведуть, вважає, що шлюбні відносини фактично припинені. На підставі викладеного просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 23.06.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 17.08.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №323. Від шлюбу подружжя мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.2016 року. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей, шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, ст.ст.55, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved