Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

17.03.2023 року керівник Шепетівської окружної прокуратури звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з позовом до [PERSON] , третя особа ТОВ «Лотівка-Еліт» про конфіскацію земельної ділянки з кадастровим номером 6825588000:06:003:0070 площею 3,1971 га, яка знаходиться на території Старобейзимської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. В обґрунтування позову послався на те, що [PERSON] є громадянином Російської Федерації, в порядку спадкування набув у власність спірну земельну ділянку із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 20.08.2018 року. Відповідно до ч.4 ст.81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями та особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню, а вразі невиконання цього обов`язку - конфіскації за рішенням суду на підставі позову органу, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, яким є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр). Крім того, 17.03.2023 року керівником Шепетівської окружної прокуратури Р.Олійником подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви керівника Шепетівської окружної прокуратури про забезпечення позову. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор Облог Р.А. позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи ТОВ «Лотівка-Еліт» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. 17.03.2023 року представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 20.08.2018 року [PERSON] набув в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 3,1971 га з кадастровим номером 6825588000:06:003:0070, розташовану на території Старобейзимської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Огородник Л.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 1192 та є її власником на теперішній час, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.02.2023 року. Вказана земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Лотівка-Еліт» на підставі договору оренди землі від 25.04.2007 року. Згідно листа Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області [PERSON] документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від 08.09.2014 року (орган, що видав 6801) з терміном дії «безстроково» на підставі наданого Управлінням 05.09.2014 року дозволу на імміграцію в Україну, в анкеті-заяві зазначено паспорт громадянина Російської Федерації [NUMBER] від 27.01.2011 року, орган що видав МФС 837, з терміном дії до 27.01.2016 року. Згідно листа Шепетівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області № 1463/23.21-36 від 12.12.2022 року відомостей про реєстрацію смерті [PERSON] в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян немає. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного та надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Ст.ст.13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Відповідно до ч.ч.2-4 ст.81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до ч.2 цієї статті у разі: 1) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; 2) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Ст.22 ЗК України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність або надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно ч.5 ст.22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватися у власність іноземцям, особам без громадянства. Іноземці та особи без громадянства можуть отримати землі сільськогосподарського призначення лише у спадок. Згідно ст.145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Згідно ст.148 ЗК України земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізовує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач є громадянином Російської Федерації, набув у власність в порядку спадкування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка не може перебувати у його власності, у встановлений законом строк не відчужив земельну ділянку, в зв`язку з чим вона підлягає конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - Головного управління Держгекадастру у Хмельницькій області.

Outcome: approved