Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом в своїх інтересах та в інтересах дитини, в якому після уточнення позовних вимог просила визнати за нею та її малолітньою донькою - [PERSON] , право власності по частині за кожною, на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її свекруха - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. 24 вересня 2019 року остання склала заповіт, відповідно до якого заповідала все своє майно позивачці та її чоловіку - [PERSON] , в рівних частках, однак [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь чоловіка. Разом з тим, [INFO] [PERSON] помер та не встиг завершити оформлення прийнятої спадщини після смерті матері. Єдиними спадкоємцями після його смерті є дружина - [PERSON] та їхні діти: повнолітня [PERSON] та неповнолітня [PERSON] . Повнолітня донька [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу. Постановою державного нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки її покійний чоловік заяву про прийняття смерті матері направив до нотаріальної контори поштовим зв`язком. Позивачка зазначила, що її покійний чоловік особисто до нотаріуса не зміг з`явитися, оскільки з травні 2020 року на всій території України діяли жорсткі карантинні обмеження. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив. Третя особа подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Зі справи встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Як убачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] . Належність померлій вказаного майна підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №23782370 від 03 липня 2014 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3297870 від 08 квітня 2004 року. 24 вересня 2019 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] , що зареєстровано за №36. [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18 листопада 2000 року. 21 грудня 2020 року [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] , що вбачається із заяви до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області, яка зареєстрована 27 травня 2020 року за №220. 27 травня 2020 року на підставі заяви [PERSON] державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області до майна померлої [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу №79/2020. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 вересня 2021 року, актовий запис №922. 02 лютого 2022 року на підставі заяви [PERSON] державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу №43/2022, з матеріалів якої вбачається, що спадкоємцями після його смерті є: дружина - [PERSON] , малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , які прийняли спадщину, та повнолітня донька - [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини за законом та подала до державної нотаріальної контори відповідну заяву про це, яка зареєстрована 14 лютого 2022 року за №166. Разом з тим, 22 лютого 2022 року постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] під час оформлення спадщини після смерті [PERSON] особисто до Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області не з`явився та не підтвердив своє волевиявлення щодо прийняття спадщини, оскільки відповідно до п. 3.5 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та про необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.ч. 1, 4, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Згідно роз`яснень даних в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2007 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, судом встановлено, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року на території України запроваджено карантинні обмеження, зокрема й на час подачі [PERSON] нотаріусу 22 травня 2020 року заяви про прийняття спадщини після смерті матері. В зв`язку з чим останній був вимушений направити вказану заяву засобами поштового зв`язку та в подальшому не встиг особисто нотаріусу підтвердити своє волевиявлення щодо прийняття спадщини, оскільки помер під час дії карантину [INFO] . Водночас, 27 травня 2020 року на підставі його заяви державним нотаріусом Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області заведено спадкову до майна померлої [PERSON] , а відтак [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом, ці обставини визнано іншими спадкоємцями, які в цій справі ніким не оспорюються і сумнівів у суду не викликають. Оскільки померлий [PERSON] спадщину після смерті своєї матері прийняв і є її єдиним спадкоємцем, а відтак згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина йому належить з часу її відкриття. Проте [PERSON] [INFO] помер і не встиг оформити правовстановлюючий документ - свідоцтво про право на спадщину, тому зазначене перешкоджає позивачці здійснити право спадкування на належне їй та її малолітній дочці спадкове майно за законом, після смерті чоловіка і батька. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька. Таким чином, право на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] належало спадкодавцеві, а відтак має бути успадковане позивачкою. Оскільки [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину в позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я [PERSON] , визнання за нею прав на спадкування вказаного майна має відбутися в суді. Відтак, за позивачкою та її малолітньої донькою, слід визнати право власності на згадану квартиру та житловий будинок за законом після смерті [PERSON] , що є необхідним для визнання їх спадкових прав у судовому порядку. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому за позивачко та її малолітньою донькою слід визнати право власності на спадкове майно в рівних частинах по частини кожній. Відтак, заявлене позивачкою право підлягає визнанню, а пред`явлений позов задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved