Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 08.01.2022 перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому у Бобровицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] .Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від його доходу (заробітку). Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 22). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 23). Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що з 08.01.2022 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Бобровицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №2 (а.с.3). Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.2). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею ЦПК України. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи всі обставини, зокрема те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, даний обов`язок покладений на нього законом, він не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки з його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Також слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved