Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Смідинської сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядилась усім належним останній майном та 14.06.2001 р., а також 05.07.2001 р. склала заповіти на користь позивача. Відповідач [PERSON] , який є сином померлої, на момент відкриття спадщини проживав і був зареєстрований разом зі спадкодавицею та позивачем, права на одержання обов`язкової частки у спадщині не мав, позов визнає. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину за заповітом після смерті матері, шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання сторони не з`явилася. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Смідинською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позову заперечень немає, з позовом згідні. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій вказує, що не заперечує проти задоволення позову, позов визнає, не має жодних претензій на спадкове майно, розуміє, що внаслідок задоволення позову позивача не претендуватиме на нього, та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1960 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому вона проживала. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 12-13). Позивач у справі та відповідач [PERSON] є дітьми спадкодавця, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 16, 21). Як вбачається із заповіту від 14.06.2001 р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області, [PERSON] заповіла усе своє майно (в тому числі жилий будинок з надвірними будівлями) [PERSON] (а.с.18). Відповідно до заповіту від 15.07.2001 р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області, [PERSON] заповіла сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія ВЛ 0093474 виданий Старовижівською райдержадміністрацією 01.07.1997 р. [PERSON] (а.с.19).\~ Згідно з копією спадкової справи заведеної Старовижівською державною нотаріальною конторою, 05.04.2023 р. відкрита спадкова справа № 40/2023 після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 40-47). Із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання з мамою на час відкриття спадщини. Крім позивача є інші спадкоємці син [PERSON] (а.с. 40 на звороті). Свідоцтва про право на спадщину не видавались.\~ У чч.2 та 4 ст.1236 ЦК передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. При складенні заповідачем кількох заповітів може мати місце їх «конкуренція», оскільки необхідно з`ясувати, який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Аналіз чч.2 та 3 ст.1254 ЦК дає змогу констатувати, що законодавець для випадку, коли заповідачем складено кілька заповітів, передбачив правила, які повинні враховуватися для того, щоб визначити який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Такі правила полягають в тому, що: по-перше, внаслідок складення нового заповіту відбувається втрата чинності попереднім заповітом. Тобто якщо новий заповіт повністю суперечить попередньому, то новий заповіт скасовує попередній і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі останнього заповіту; по-друге, внаслідок складення нового заповіту відбувається часткова втрата чинності попереднім. Тобто якщо новий заповіт частково суперечить попередньому, то новий заповіт тільки частково скасовує попередній і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі двох заповітів. Тлумачення ч.3 ст.1254 ЦК свідчить, що складення нового заповіту, яким зменшено обсяг спадкової маси, порівняно з попереднім, але не змінено спадкодавця, скасовує попередній заповіт у відповідній частині, оскільки спадкодавець визначив спадкоємця тільки щодо частини спадщини. Перший заповіт від 14.06.2001 р. стосувався всього спадкового майна, натомість другий заповіт від 15.07.2001 р. стосувався тільки сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія ВЛ 0093474. Заповіт від 15.07.2001 р. суперечить заповіту від 14.06.2001 р., оскільки спадкодавець в останньому заповіті розпорядилася на випадок смерті тільки сертифікатом на право на земельну частку /пай/ серія ВЛ 0093474. Таким чином, визначення спадкоємця на сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія ВЛ 0093474 має відбуватися згідно із заповітом від 15.07.2001 р., а все інше спадкове майно повинне спадкуватися на підставі закону як частина спадщини, що не охоплена заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1245 ЦК частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До кола цих спадкоємців уходять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) проживала разом з синами [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] , які в контексті положень ч.3 ст.1268\~ЦК України прийняли спадщину після смерті матері (а.с. 12). Відповідач [PERSON] позов визнає, на спадщину не претендує, про що свідчить його заява (а.с. 51).\~ Постановою нотаріуса від 26.05.2023 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 15). Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved