Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] ) до [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] ), в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 2000 тисячі гривень щомісячно, починаючи стягнення з листопада 2022 року, до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] ; судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що з 12.05.2017 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, при цьому їй матеріально допомагає її мати. Хоча вони з відповідачем разом проживають в одній квартирі, але подружніх стосунків не підтримують з січня 2022 року. Також нею подано позов до відповідача про розірвання шлюбу. Відповідач відмовляється надавати достатню допомогу на утриманні дитини. Після неодноразових нагадувань, відповідач може придбати лише деякі продукти харчування, хоча дитина малолітня, завжди потрібні памперси, різні чаї, фрукти, овочі, вітаміни, ліки, одяг та інше. У добровільному порядку надавати достатню матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач відмовляється, у вихованні дитини участі не бере. Також, з моменту припинення подружніх стосунків, відповідач жодного разу не надав їй матеріальної підтримки у вигляді грошових коштів. На даний час вона не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за неповнолітньою донькою та інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Відповідач є працездатним, стан його здоров`я дозволяє працювати, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, лише він здійснює добровільно виплату аліментів у сумі 1500,00 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу. Відповідач весь період перебування у м. Одесі, приблизно з 2002 року по теперішній час, постійно працює неофіційно у якості закрійника та отримує достатній дохід, а саме щомісячно від 30000 до 40000 грн. Протягом здійснення своєї діяльності, відповідач має доходи, які періодично змінюється, носять нерегулярний характер, що є підставою для стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Також відповідач має можливість сплачувати аліменти і на неї, як дружину, з якою проживає донька, якій не виповнилося трьох років, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.02.2023 від представника відповідача - адвоката Івлевої Ю.С. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що відповідач разом із позивачкою та їх спільною дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач здійснює постійне забезпечення сім`ї необхідними продуктами харчування, веде сумісне із позивачкою господарство. 13.01.2023 Приморським районним судом м.Одеси розірвано шлюб між сторонами. Дитина наразі проживає з обома батьками, а тому ставити питання про стягнення аліментів передчасно. До 2014 року відповідач проживав в м. Феодосія. Після анексії частини України, в тому числі АР Крим росією, відповідач вимушений покинути дім, та наразі обліковується як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Необхідність зміни постійного місця проживання стала причиною відсутності постійного місця роботи та стабільного доходу. Відповідач вимушений займатись некваліфікованою низько оплачуваною роботою, постійно шукати додаткові джерела доходу. Також зазначила, що при розгляді питання, про призначення аліментів суд має врахувати і стан здоров`я відповідача. Зазначила, що у 2013 та 2020 роках відповідач знаходився на стаціонарному лікуванні та йому проводилися хірургічні операції. Зазначила, що жодної із встановлених законом правових підстав для задоволення вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивачки останньою не зазначено, а отже і не може підлягати задоволенню. Крім того, відповідно до Закону «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей у віці до 6 років становить 2272 грн., однак ніяк не 5000,00 грн., як того вимагає позивачка (а.с. 37 - 40). 16.03.2023 на адресу суду від позивачки надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначила, що наразі в неї з відповідачем окремий бюджет. Дійсно, коли тяжко захворіла дитина, вона не могла залишити її одну в лікарні, тому змушена була звернутися по допомогу до відповідача, а він у свою чергу не міг відмовити, оскільки він також є батьком. Зазначила, що вона повинна постійно просити відповідача купити для дитини деякі продукти та якщо він їх купує, хоча не завжди все за списком, згодом вона постійно вислуховує його незадоволення. Крім того, незважаючи, що відповідач сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу, це не заважає йому сплачувати на утриманні їхньої сумісної дитині та її утримання, як дружини до досягнення дитиною трьох років, оскільки він заробляє та отримує достатній дохід біля 30000 - 40000 грн. щомісячно. Надані відповідачем документи про його хвороби, які малі місце декілька років тому, необхідно розцінювати як штучне завищення своїх грошових витрат на своє утримання. Зазначила, що вона теж страждає на хронічні захворювання, у відмінності від відповідача, перенесла операцію на серці (а.с. 101 - 102). У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що з 12 травня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13.01.2023 у справі № 522/15470/22 (а.с. 8, 113 - 116). Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , яке видано 21.01.2021 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса (а.с. 9). Як зазначено сторонами, сторони разом з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1979 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 798XII (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, вбачається, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до змісту ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч .3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав та результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 1 січня 2023 року становить 2272 гривень. Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. На підтвердження стану здоров`я відповідача суду надано медичні документи датовані 2013 та 2020 роком (а.с. 50 - 53). Також, на підтвердження того, що відповідачем сплачуються грошові кошти на утримання сина від першого шлюбу, стороною відповідача надано суду виписку з рахунку приватного клієнта № 090000-2023/0130 від 30.01.2023 (одержувач [PERSON] ) та квитанції від 31.07.2022, 25.09.2022, 30.10.2022, 26.11.2022, 28.12.2022, 19.01.2023 на суму відповідно 1500,00 грн., 2000,00 грн., 2000,00 грн., 2000,00 грн., 1944,00 грн., 1000,00 грн. (а.с.54 - 70). Враховуючи викладене, з урахуванням принципу співмірності, достатності, можливостей платника аліментів, що [PERSON] є працездатною особою, достатніх потреб дитини, дійсної участі батьків у її утриманні, стягненню з відповідача підлягають аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 гривень на дитину щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Визначену позивачкою щомісячну суму сплати аліментів у розмірі 5000 гривень на дитину, суд вважає завищеною без достатніх доказів про можливості платника аліментів сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Отже, визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Посилання сторони відповідача на те, що відповідач веде сумісне із позивачкою господарство та оскільки дитина проживає з обома батьками, тому ставити питання про стягнення аліментів передчасно, судом не приймаються, оскільки, як слідує з матеріалів справи 11.11.2022 позивачка звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зокрема посилалася на те, що подружні стосунки між сторонами припинено з січня 2022 року та донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні (а.с. 103- 107). Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13.01.2023 позов було задоволено, при цьому позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі (а.с. 113-116), що узгоджується з позицією позивачки щодо припинення ведення сторонами спільного господарства. Крім того слід зазначити, що "проживання батьків та дитини за однією адресою" та "проживання однією сім`єю" є різними поняттями, які мають відмінні між собою правові наслідки. У даній справі спірні правовідносини пов`язані, зокрема, з матеріальним забезпеченням малолітньої дитини сторін. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] вказала, що у добровільному порядку надавати достатню матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач відмовляється, у вихованні дитини участі не приймає. Отже, вказані обставини свідчать про те, що сторони не дійшли згоди щодо способу виконання відповідачем обов`язку утримувати малолітню дитину, скориставшись наданим їй сімейним законодавством України правом, звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. При цьому, проживання дитини та відповідача за однією адресою жодним чином не може обмежити право на стягнення аліментів за рішенням суду. Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4статті 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Підстави для припинення такого права передбачені ст. 85 СК України: право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3статті 77 СК України). За рішенням суду розмір аліментів присуджується одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (частини 1-3статті 80 СК України). Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання за даною нормою є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу, через що вимоги позивачки, з якою проживає їх з відповідачем донька, яка не досягла трьох років, є обґрунтованими з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, тобто має можливість надавати дружині матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки суд враховує, що [PERSON] є працездатною особою, сплачує грошові кошти на утримання дитини від першого шлюбу, доказів наявності непрацездатних членів сім`ї на утриманні відповідача, останнім не надано. Також відповідачем не надано даних щодо відсутності можливості надавати позивачці матеріальну допомогу, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Надані суду документи щодо стану здоров`я відповідача датовані 2013 та 2020 роком та не свідчать про те, що на даний час відповідач за станом здоров`я не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років. Виходячи зі встановлених доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на утримання позивачки аліментів у розмірі 1500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява на адресу суду надійшла 11.11.2022, тому з вказаного дня підлягають стягненню аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дитини та на утримання позивачки до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1816 гривень.

Outcome: partial