Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що у грудні 2017 року між ним та відповідачем [PERSON] було досягнуто усної домовленості щодо купівлі у [PERSON] житлового будинку в с. Вишеве Красноградського (Зачепилівського) району Харківської області та про укладення у майбутньому відповідного договору купівлі-продажу будинку. На виконання досягнутих домовленостей позивач передав [PERSON] в рахунок попередньої оплати за купівлю будинку грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн., що підтверджується письмовою розпискою від 01.12.2017. Однак у подальшому відповідач від домовленості про купівлю-продаж будинку відмовився та грошові кошти, надані в рахунок попередньої оплати за будинок позивачу не віддав, тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн., передані [PERSON] в якості авансу за домовленістю про купівлю продаж будинку, а також стягнути судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позову, вказала, що отриману відповідачем суму грошових коштів слід вважати завдатком, який поверненню не підлягає. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечила проти вимог [PERSON] , так як вважає, що між сторонами було досягнуто згоди про купівлю - продаж належного відповідачу житлового будинку, а тому слід стягнути з позивача на користь відповідача залишок вартості будинку у сумі 35 000,00 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку. В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 01.12.2017 [PERSON] , в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] , взяв у [PERSON] попередню оплату за будинок в с. Вишневе 35 000,00 грн. (тридцять п`ять тисяч гривень). В подальшому відповідач взяті на себе зобов`язання щодо укладення договору купівлі-продажу не виконав, продавати будинок відмовився, а взяті у позивача грошові кошти не повернув. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу, зокрема, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. В силу ч.1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах. встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі. Згідно з ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Частина 2 ст. 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, так як на відміну від завдатку аванс це лише спосіб платежу, він не виконує забезпечувальної функції за правилами ч.1 ст. 546 ЦК України, а виконує функцію попередньої оплати. Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В силу ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом та повертається у тому розмірі у якому вона була надана. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постановах: від 25.09.2012 у справі № 6-82цс13 та від 13.02.2013 у справі № 6-17цс12 та Верховним Судом у постанові від 30.01.2019 у справі № 461/5297/16-ц (провадження № 61-22017св18). Проаналізувавши вищевикладене, судом встановлено, що сторони не уклали та не оформили договір купівлі-продажу нерухомого майна за формою, передбаченою чинним законодавством, сума грошей, передана позивачем відповідачу в розписці зазначені як попередня оплата за будинок, а не як завдаток, отже, передані грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу у повному обсязі. Суд, враховуючи положення ч.1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати за сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved