Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить винести рішення, яким визнати дійсними договори купівлі-продажу частин нежитлового приміщення розташованого за адресою [ADDRESS] та визнання за ним права власності на нежитлову будівлю в цілому. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 16 травня 2022 року між ним та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений цивільно-правовий правочин з приводу купівлі часток нежитлового приміщення по [ADDRESS] . На підтвердження правочину відповідачі написали розписки про отримання від позивача грошових коштів у рахунок вартості нежитлового приміщення та усно пообіцяли нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу. Відповідно до розписки написаної [PERSON] вона отримала від позивача 600 000 грн. в рахунок оплати вартості належної їй частини нежитлового приміщення розташованого за адресою [ADDRESS] . Право власності останньої підтверджується копією витягу про реєстрацію пава власності на нерухоме майно №19643568 від 24.07.2008. [PERSON] написано розписку про отримання від позивача грошових коштів в сумі 350 000 грн. в рахунок оплати вартості частини нежитлового приміщення розташованого за адресою [ADDRESS] . Право власності [PERSON] підтверджується мировою угодою від 26.06.2018 затвердженою ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2018 року. [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в сумі 400 000 грн. в рахунок оплати вартості частини нежитлового приміщення розташованого за адресою [ADDRESS] , що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію права власності від 22 березня 2021 року. В обговорені дату та час продавці (відповідачі) до нотаріуса не з`явились. На телефонні дзвінки не відповідали тому позивач вимушений був направити їм листа про необхідність з`явитись до нотаріальної контори для подальшого оформлення договору купівлі- продажу. Але в обумовлені в листах дату та час до нотаріуса ніхто не з`явився. З урахуванням викладених обставин за захистом своїх прав та законних інтересів позивач вимушений звернутись до суду. Позивач вважає, що сторони домовилися про ціну та інші істотні умови договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, однак ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору порушує права позивача щодо вільного володіння та розпорядження своїм майном. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, вимоги позову підтримав та просить їх задовольнити. Судовий збір просить покласти на нього. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про визнання вимог позову, просять розглядати справу без їх участі. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. [PERSON] домовився з [PERSON] про купівлю частини нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] . На досягнення домовленості [PERSON] отримала від [PERSON] 600000 (шістсот тисяч) гривень в рахунок продажу частини нежитлової будівлі, про що написала розписку 16 травня 2022 року. Підтвердила, що сума отримана нею в повному обсязі в момент складання та підписання цього договору, претензій до [PERSON] не має. При цьому зобов`язалася нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу в будь-який час. Позивач звертався до відповідача із вимогою нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу будинку, однак вимога залишилася без реагування. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19643568 від 24.07.2008, договору купівлі-продажу, реєстраційного посвідчення, частина нежитлового приміщення розташованого по [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 03.07.2008 приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульською Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 1079, зареєстрований Знам`янський міжміським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації 24.07.2008 та записано в реєстрову книгу №370/21. Крім того, [PERSON] домовився з [PERSON] про купівлю 1/4 частини нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] . На досягнення домовленості [PERSON] отримала від [PERSON] 350000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок продажу частини нежитлової будівлі, про що написала розписку 16 травня 2022 року. Підтвердила, що сума отримана нею в повному обсязі в момент складання та підписання цього договору, претензій до [PERSON] не має. При цьому зобов`язалася нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу в будь-який час. Позивач звертався до відповідача із вимогою нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу будинку, однак вимога залишилася без реагування. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №147387643 від 29.11.2018, частина нежитлового приміщення розташованого по [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області 26 червня 2018 року в справі ЄУН 389/1359/18, провадження 2/389/438/18. Також, [PERSON] домовився з [PERSON] про купівлю 1/4 частини нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] . На досягнення домовленості [PERSON] отримав від [PERSON] 400000 (чотириста тисяч) гривень в рахунок продажу частини нежитлової будівлі, про що написав розписку 16 травня 2022 року. Підтвердив, що сума отримана ним в повному обсязі в момент складання та підписання цього договору, претензій до [PERSON] не має. При цьому зобов`язався нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу в будь-який час. Позивач звертався до відповідача із вимогою нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу будинку, однак вимога залишилася без реагування. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №249156156 від 22.03.2021, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, частина нежитлового приміщення розташованого по [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 47 виданого 22.03.2021 приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульською Л.М. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №337917232 від 04.07.2023 підтверджено право власності [PERSON] та [PERSON] на частини за кожним нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] . Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст.629, ч.1 ст.638, ч.4 ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, але даний вид договору підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК). Нотаріальне посвідчення правочинів, що вчиняються у письмовій формі, є обов`язковим лише у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 209 ЦК). Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК (в редакції Закону від 11 лютого 2010 р. N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України») права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 року зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК). Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України. Позивачем доведено існування таких обставин, тому що відмова продавців в період строку домовленості нотаріального посвідчення договору здійснити дії для такого посвідчення та повне ігнорування вимог позивача виключає будь-яку можливість такого посвідчення. Пунктом 9 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, те, що фактично між продавцями та покупцем укладено договори купівлі-продажу нежитлового приміщення будівлі колишнього санпропускника, де сторони досягли всіх істотних умов і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме продавці отримали грошові кошти за продаж майна, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з відповідачами та прийняв нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв`язку з ухиленням продавців, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, через те, що позивач бажає залишити судовий збір на свій рахунок, суд вважає не стягувати судовий збір з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved