Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Свалявська міська рада Закарпатської області як орган опіки та піклування звернулася в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батькіських прав [PERSON] відносно її дітей. В обгрунтування доводів зазначає, щона засіданні Комісії з питань захисту прав дитини від 15.6.2023 року розглянуто матеріали щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей, які залишилися без батьківського піклування. Зазначає, що [PERSON] , яка є мамою дітей, батьківських обов`язків належно не виконує, покинула дітей на вулиці, де вони були виявлені під час рейду від 08.06.2023 року. Вимоги мотивує тим, що відповідач із заявою про повернення їй дітей не зверталася, ні разу не відвідала дітей за міцем тимчасовго влаштування, долею дітей не цікавиться, матеріально не утримує. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд своєю ухвалою від 29.06.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта".Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 18.07.2023 року. Розгляд справи призначений на 10:00 годину 04.08.2023 року. Представник позивача Полянич Т.М., яка діє в інтересах органу ООП Свалявської міської ради Закарпатської області (доручення №02-14/2660 від 17.07.2023 року) подала до суду заяву (вх.№6247) про розгляд справи у відсутності представника ООП. Заявлені вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подала. Поштові повідомлення повернуто до суду із відміткою "адресат відсутній" (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судового повідомлення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним»). Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Розміщено оголошення на офіційному веб-сайті Свалявського районного суду Закарпатської області про виклик до суду відповідача [PERSON] (з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить заочний розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7, 155 Сімейного кодексу України - дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України - права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122, ст. 125 СК України. Згідно копіії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис № 75 від 19.04.2007 року), копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис № 26 від 07.02.2012 року) - в графі "батько" записаний [PERSON] , в графі "мати" - [PERSON] (відповідач). Відомості про батька дітей зазначено на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (повний витяг 00028593355 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька, наданий Свалявським районним відділом ДРАЦС Піденно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 19.11.2020 року; повний витяг 00028595289 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька, наданий Свалявським районним відділом ДРАЦС Піденно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 19.11.2020 року). Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Судом досліджено надані позивачем докази: наказ "Про взяття на облік дитини [PERSON] , [INFO] , яка залишилася без батьківського піклування від 08.06.2023 року за №94; наказ "Про взяття на облік дитини [PERSON] , [INFO] , яка залишилася без батьківського піклування від 08.06.2023 року за №93; повідомлення №416/01-12 від 08.06.2023 року, складене ССД Свалявської міської ради Закарпатської області,згідно якого [PERSON] (відповідача) зобов`язано з`явитися на Комісію з питань захисту дитини; клопотання начальника ССД Свалявської міської ради від 08.06.2023 року за №418/01-12, акт прийому дитини до притулку від 08.06.2023 року, зігдно яких діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] влаштовані до [PERSON] для дітей служби у справах дітей Закарпатської обласної державної адміністрації. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України - при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд перевірив висновок, наданий Свалявською міською радою Закарпатської області № 02-14/2271 від 19.6.2023 року, згідно з яким вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підстави позбавлення батьківських прав передбачені в ч.1 ст. 164 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч.1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України) (роз`яснення Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.05.2020 року, справа № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20); Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.10.2019 року, справа № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, враховує норми Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суди повинні виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З огляду на вищезазначене, суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи доведено. Суд встановив, що позивачем надано належні та допустимі докази ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, які б могли бути законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , 2007 року народження та доньки [PERSON] , 2012 року народження, зазначено обставини свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а саме ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, турботи про них, а тому доходить висновку, що позовні вимоги ООП Свалявської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] є обгрунтованим. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч.2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги позивача про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" (судовий збір за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб не справляється), суд доходить висновку, що судовий збір необхідно стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, які діють з 01.01.2023 року у розмірі 2684 грн. (на день ухвалення рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження;ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дітей, приймаючи до уваги те, що від відповідачів заперечень не надійшло,суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved