Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 24 вересня 2016 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №952, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем погіршились стосунки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти суті проблем, які виникають в сім`ї, не підтримує нормальну моральну атмосферу, не піклується про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Подружжя з лютого 2022 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе, мають протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 2019 року, видане Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області, яка проживає з матір`ю [PERSON] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 лютого 2022 року матеріали справи були передані для розгляду по суті судді Свяченій Ю.Б. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17 березня 2023 року було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 26 липня 2023 року учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце повідомлені належним чином. 13 березня 2023 року від позивачки до суду надійшла заява в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просила розглядати у її відсутність. Від відповідача до суду 17 травня 2023 року надійшла заява в якій він визнає позов повністю та просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст.110,\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 24 вересня 2016 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб, актовий запис №952, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Між позивачем та відповідачем погіршились стосунки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти суті проблем, які виникають в сім`ї, не підтримує нормальну моральну атмосферу, не піклується про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Подружжя з лютого 2022 року не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе, мають протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 2019 року, видане Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області, яка проживає з матір`ю [PERSON] . Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.3\~ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. За ч.3\~ст.109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено\~ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved