Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 07 серпня 2017 року і зареєстрованого виконавчим комітетом Вишневської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис №198. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через часті непорозуміння, втратили почуття любові, взаємоповаги і взаєморозуміння один до одного. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Подальше перебування у шлюбі є недоречним, оскільки практично шлюб розпався і всі можливості для його збереження вичерпані. Близько шести років проживають окремо. На примирення не згідна. Просить шлюб розірвати. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 22.05.2023. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 01.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Належним чином повідомлений, через Офіційний вебпортал судової влади України, відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляд у справи не заявляв. А як зазначено в п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Вишневської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис №198. ( свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. (ч.2 ст.112 СК України) Як зазначено в постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 26.12.2018 року у справі №761/33261/16-ц, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Виходячи з наведеного, суд вважає, що даний шлюб існує формально, позивачка миритися не бажає, сторони не підтримують сімейні відносини, проживають окремо, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не заявляла клопотання про зміну прізвища. Позивачка не ставить питання про повернення судового збору.

Outcome: approved