Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором №3117101266/638264 в розмірі 12500 грн, з яких 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7500 грн сума заборгованості. В обґрунтування вимог зазначав, що 22.02.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3117101266/638264. Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. За загальними умовами вказаного кредитного договору позичальник [PERSON] отримала кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому кредитів. 09.12.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №09122021 за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №3117101266/638264 від 22.02.2021, укладеним із відповідачем. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав. 07.04.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження і постановлено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. У встановлений строк відповідач відзиву на позовну заяву не надала. В період часу з 27.06.2023 по 30.07.2023 головуюча суддя Горгулько Н.А. перебувала у відпустці. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. 22.02.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3117101266/638264. Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. Відповідно до умов договору, надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Взяті зобов`язання за вказаним договором належним чином [PERSON] не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 09.12.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №09122021 за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №3117101266/638264 від 22.02.2021, укладеним із відповідачем (а.с.6-8). Згідно п. 1.2 цього договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №09122021 від 09.12.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до [PERSON] на суму 12500 грн. (а.с.10). Відповідно до даних розрахунку за кредитним договором №3117101266/638264 від 22.02.2021існує заборгованість в розмірі 12500 грн, з яких 5000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7500 грн сума заборгованості (а.с.11). З моменту отримання права вимоги до [PERSON] позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором підлягають задоволенню. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір, що підтверджено документально.

Outcome: approved