Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивачка), в особі представника, адвоката Ротайського В.М., звернулась до суду з позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), зазначивши третьою особою [PERSON] , в якому вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина зокрема на частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 3222780404:04:003:0020, що розташована по [ADDRESS] , в межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, та яка належала спадкодавцю, що підтверджується рішенням Борівської сільської ради №254-24-УІІ від 21.03.2019 року та витягом із реєстру речових прав на нерухоме майно індексний №68916576. Так, в даному Рішенні за №254-24-VII від 21.03.2019 року зазначено про передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, кадастровий номер земельної ділянки 3222780404: 04: 003:0020 по [ADDRESS] , в межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. За заявою № 34260585 [PERSON] та гр. [PERSON] від 28.05.2019 року було сформовано Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації вказаної земельної ділянки від 03.06.2019 року, індексний номер Витягу 168916576, в якому зазначено, що [PERSON] при житті належала частка в спільній сумісній власності даної земельної ділянки. Спадкоємицею майна за законом після смерті [PERSON] є його дружина - позивач у справі [PERSON] . Проте, остання не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки при звернені її до нотаріуса вона отримала Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії № 273/02-31 від 18.01.023 року, виданої державним нотаріусом Першої київської нотаріальної контори Кулєшовою Ю.В., оскільки не було визначено частку померлого у спільній сумісній власності на вказану земельну ділянку. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 392, 1218, 1226, 1277 ЦК України просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право спільної сумісної власності на частку земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 3222780404:04:003:0020, розташованої за адресою: с. Шнурів Ліс в межах Борівської сільської ради Макарівського району, Київської області. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 27.03.2023 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.05.2023 року, яке було відкладена 01.06.2023 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 01.06.2023 року витребувано від Першої Київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №824/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Копія спадкової справи на вимогу ухвали суду надійшла 25.07.2023 року та приєднана до матеріалів справи (а.с.38-114). Ухвалою суду від 31.07.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду цього ж дня. У судове засідання 31.07.2023 року учасники справи не прибули. Представник позивача адвокат Ротайський В.М. подав письмову заяву, в якій просив слухати справу у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.116). Раніше поданої заяви (а.с.19, 116) представник відповідача просив розглядати справу у його відсутності за наявними матеріалами справи. Згідно поданої через канцелярію суду письмової заяви третьої особи [PERSON] (а.с.117), остання просила розглядати справу без її участі, ухвалити обґрунтоване рішення, зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями наступних документів: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2022 року (а.с.40-зворот), свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.11.1975 року (а.с.42-зворот). Як вбачається з копії спадкової справи №824/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної Першою київською державною нотаріальною конторою (а.с.38-113), єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після його смерті є дружина померлого - [PERSON] , [INFO] , яка на частину спадкового майна отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема на: частку квартири [ADDRESS] (а.с.88); частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с.90); частку земельної ділянки площею 4,5142 га з кадастровим номером 3222780400:09:007:0001 (а.с.109); земельну ділянку площею 0,3500 га з кадастровим номером 3222780404:04:003:0021 (а.с.111-зворот); вклади в ПАТ «КБ «Акордбанк» (а.с.66). Поряд з тим, постановою державного нотаріуса №273/02-31 від 18.01.2023 року (а.с.95-зворот), позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 3222780404:04:003:0020, розташованої за адресою: с. Шнурів Ліс в межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у зв`язку з тим, що зазначена земельна ділянка передана у спільну сумісну власність з [PERSON] , без визначення часток. Те, що померлий [PERSON] за життя мав право на частку у спільній сумісній власності на зазначену вище земельну ділянку підтверджується наступними документами: 1) Рішенням Борівської сільської ради Макарівського району Київської області №254-24-VІІ від 21.03.2019 року (а.с.6), яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що передана у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, по [ADDRESS] в межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області; 2) Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168916576 від 03.06.2019 року (а.с.7), який було сформовано за заявою №34260585 від 28.05.2019 року [PERSON] та [PERSON] . Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1843043632227; кадастровий номер земельної ділянки 3222780404:04:003:0020; площа 0,25 га; форма власності приватна; вид спільної власності - спільна сумісна. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла, інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved