Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 22.01.2020, про що зроблено актовий запис №102 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони виявились абсолютно різними людьми, які мають протилежні погляди на сімейне життя, поведінку та роль кожного із подружжя в сім`ї. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Посилаючись на наведене, просив розірвати шлюб. Ухвалою судді від 29.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 20.06.2023 на 09 год. 10 хв., яке, у зв`язку з неявкою сторін, відкладено на 14.07.2023 на 09 год. 00 хв., та, за письмовим клопотання представника позивача, повторно відкладено на 08.08.2023 на 09 год. 05 хв. У судове засідання 08.08.2023 позивач [PERSON] не з`явився, однак 19.06.2023 від його представника адвоката Прохорова О.О. до суду надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розірвати шлюб та проти заочного розгляду справи не заперечив. Як убачається із ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1252783 від 13.06.2023, повноваження адвоката не обмежуються. Також, 24.07.2023 від нього надійшла до суду заява про долучення до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про шлюб. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з частиною четвертою статті 223, статті 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача у надісланій ним заяві не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 22.01.2020 сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 102 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони виявились абсолютно різними людьми, які мають протилежні погляди на сімейне життя, поведінку та роль кожного із подружжя в сім`ї. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved