Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

01 червня 2023 року до суду через систему «Електронний Суд» від представника позивача адвоката Озіян А. С. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 02 лютого 2003 року [PERSON] , дошлюбне прізвище якої [PERSON] , уклала шлюб із [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження Верхівською сільською Радою Тростянецького району Вінницької області зроблено відповідний актовий запис №2, про що видано свідоцтво про одруження від 02 лютого 2003 року. Починаючи із цього часу Позивач разом із Відповідачем проживали однієї сім`єю. Вели спільне господарство та виконували інші обов`язки як членів подружжя щодо один одного. Від даного шлюбу в подружжя є дві дитини: син [PERSON] , [INFO] , що є повнолітнім та син [PERSON] , [INFO] , що є малолітнім, що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Тростянецьким відділом реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Хмельницький) серії [NUMBER] від 07.08.2021. З перших днів подружнього життя, за твердженням Позивача, в них була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між нами зіпсувались та все одно вони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дітей. Однак, їм це не вдалось. Тривалий час (більше двох років) вони не проживають однією сім`єю. Стосунки не підтримують, через постійно виникаючі конфлікти та сварки. Враховуючи, що Позивачка із Відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам як кожного із них, так і інтересам Позивачки. Між сторонами на даний час відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та про утримання малолітньої дитини, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. Малолітній [PERSON] проживає разом із Позивачкою, яка здійснює його утримання. Враховуючи наявність неповнолітньої дитини Позивачка вимушена звернутись із позовом до суду про його розірвання. Ухвалою суду від 02 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 13 червня 2023 року подала до суду клопотання про долученння до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про одруження. Її представник адвокат Озіян А. С. направила суду заяву у якій просила розглянути справу без участі позивача та її представника в порядку письмового провадження. В разі відсутності відповідача, його представника та відзиву від нього не заперечують щодо заочного розгляду справи. Позовну заяву підтримують та просять задовільнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] судові засідання призначені на 03 липня 2023 року та 19 липня 2023 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином за адресою місця проживання, однак до суду повернувся конверт з відміткою відділення поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 26-27). Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 19.07.2023 через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, про що в матеріалах справи наявне підтвердження (а.с. 31). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавав, своїм правом надання відзиву на позовну заяву - не скористався. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 02 лютого 2003 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Верхівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №2. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. - 20). Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність мотивованих заперечень від відповідача, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до\~ст.141 ЦПК України. За змістом\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Враховуючи те, що позивач у своїй заяві просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, суд дійшов висновку, що судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved