Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області до [PERSON] , третя особа Ольгинська селищна військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, В обґрунтування позовної заяви зазначив, що постановою Волноваського районного суду Донецької області від 29 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення №221/6787/20 відносно [PERSON] за ч.4 ст.85 КУпАП закрито у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Постанова набрала законної сили 11 січня 2021 року. В ході судового розгляду встановлено, що 09.09.2020 року о 23 год. 30 хв. на Миколаївському водосховищі біля с.Миколаївка Волноваського району Донецької області, [PERSON] здійснював незаконний вилов риби та раків забороненим сітеснасним знаряддям лову риби неводом у кількості 1 шт. та піймав рибу: судак 37 шт., щука 5 шт., окунь 6 шт., карась 1 шт., рак 210 шт., загальною вагою 20 кг., чим порушив ст.63 ЗУ «Про тваринний світ», п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, спричинивши шкоду навколишньому середовищу у розмірі 26\~044 грн. Вказана шкода правопорушником добровільно не відшкодована. Зазначена постанова суду [PERSON] не оскаржувалась. Позивач зазначає, що відповідно до листа Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області від 28 листопада 2022 року №1-16-9/874/22 Управління не зверталось до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів. Вказує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом питання про відшкодування [PERSON] шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, не вирішено, у зв`язку з чим питання про таке відшкодування підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства. Згідно з проведеного посадовими особами управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання риболовства у Донецькій області розрахунку матеріального збитку до протоколу №003384 [PERSON] неправомірними діями заподіяв шкоду у розмірі 26044 грн., яка розрахована з урахуванням вимог постанови КМУ №1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Звертає увагу, що відповідач, у порушення п. 4.4 Правил любительського і спортивного рибальства, ловив рибу у нерестовий період забороненим знаряддям лову, а саме сіткою. Отже, протиправними діями [PERSON] завдано шкоду навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів у розмірі 26044 грн. і на цей час, шкода, завдана навколишньому середовищу внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів у зазначеному розмірі, не відшкодована. На підставі викладеного позивач звертається до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області шкоду завдану внаслідок незаконного вилову водних живих ресурсів у сумі 26044 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 481 грн. на користь Донецької обласної прокуратури. Представник позивача Волноваської окружної прокуратури - прокурор Левченко Я.М. у судовому засіданні підтримала позовну заяву та наполягала на її задоволенні. Представник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області надіслав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглянути справу без участі представника позивача за документами, наявними в матеріалах справи (а.с.53-54,63,74,75). Представник третьої особи Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області у судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву якою просив суд розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.61-62,72). Відповідач у судове засідання не з`явився, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, також виклик відповідача здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, однак останній про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі. За таких обставин, суд вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача прокурор Левченко Я.М. у судовому засіданні не заперечувала проти такого вирішення справи. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що постановою Волноваського районного суду Донецької області у справі про адміністративне правопорушення №221/6787/20 від 29 грудня 2020 року провадження по справі стосовно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП закрито у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст.38 КУпАП; вилучені, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №003381 від 09.09.2020 року, рибу: судак 37 шт., щука 5 шт., окунь 6 шт., карась 1 шт., рак 210 шт., загальною вагою 20 кг, які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Восток Аква Тренд» згідно накладної б/н від 09.09.2020 року, повернуто [PERSON] ; вилучені згідно протоколу про адміністративне правопорушення №003381 від 09.09.2020 року невод L-6, Н-1,5, Ф-20 в кількості 1 шт. повернуто [PERSON] (а.с.16-17). Постанова набрала законної сили 11.01.2021 року про що проставлено відповідну відмітку на самій постанові. Як вбачається зі змісту вищезазначеної постанови суду та згідно протоколу про адміністративне правопорушення №003381 від 09.09.2020 року (а.с.18-19), 09.09.2020 року о 23.30 годині на Миколаївському водосховищі біля с.Миколаївка Волноваського району Донецької області, був виявлений факт незаконного лову риби та раків [PERSON] забороненим сітеснасним знаряддям лову, невод у кількості 1 шт. Лов риби здійснював спільно з помічником [PERSON] та [PERSON] , та спіймав рибу: судак 37 шт., щука 5 шт., окунь 6 шт., карась 1 шт., рак 210 шт., загальною вагою 20 кг. Своїми діями [PERSON] порушив ст.63 ЗУ «Про тваринний світ», п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. Статтею 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише питання, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи внесені вони цією особою. Таким чином обставини, встановлені постановою Волноваського районного суду Донецької області від 29.12.2020 року у справі №221/6787/20 є встановленими та не підлягають доказуванню. Крім того суд зауважує, що за змістом ч.1 ст.38 КУпАП закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення , спливу встановленого законом строку. Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разу відсутності вини особи у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини у скоєнні адміністративного правопорушення. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 року у справі №910/18319/16 та від 16.04.2019 року у справі №927/623/18. Згідно з проведеного посадовими особами управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання риболовства у Донецькій області розрахунку матеріального збитку до протоколу про адміністративне правопорушення №003384, [PERSON] своїми неправомірними діями заподіяв шкоду у розмірі 26044 грн., яка розрахована з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (а.с.20). Матеріалами справи підтверджено, що згідно відповіді Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Донецькій області від 21.02.2022 року Донецький рибоохоронний патруль не звертався до суду з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища у сумі 26044 грн. (а. с. 29). Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про тваринний світ» риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону. Статтею 10 ЗУ «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно із ст. 11 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; тощо. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Статтею 27 ЗУ «Про тваринний світ» встановлено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно із ст. 34 ЗУ «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про тваринний світ» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері мисливського господарства, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і мисливського господарства та полювання у встановленому законом порядку мають право: контролювати додержання встановленого порядку обліку тварин та обліку їх використання; вимагати від фізичних та юридичних осіб усунення порушень законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу; пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу, тощо. Пунктом 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства забороняється лов водних живих ресурсів знаряддям лову, які виготовлені Статтею 63 ЗУ «Про тваринний світ», ч. ч. 4, 5 ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону, в зв`язку з чим підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Крім того, ст. 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Положенням ч. 3 ст. 40 КУпАП передбачено, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею ст. 37 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Частиною 1 та пунктом «б» частини 2 статті 47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Отже, водні біоресурси, які були незаконно вилучені з природного середовища [PERSON] , а саме, на водоймі - на Миколаївському водосховищі біля с.Миколаївка Волноваського району Донецької області, є майном Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, на користь якої підлягає відшкодуванню шкода, завдана відповідачем внаслідок порушення законодавства України в галузі охорони використання і відтворення водних біоресурсів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved