Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

У січні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «МЕГАБАНК», третя особа: Баштанський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності на транспортний засіб, скасування арешту та припинення його розшуку, згідно якої позивач просив суд: 1) визнати за [PERSON] , право власності на автомобіль Toyota Camry, [NUMBER] , 2008 року випуску; 2) скасувати розшук автомобіля Toyota Camry, [NUMBER], 2008 року випуску, накладений постановою ВП №62549694 від 14.07.2020 постанова від 23.12.2020; 3) зняти арешт з автомобіля Toyota Camry, [NUMBER], 2008 року випуску, накладений в межах ВП №62549694 від 14.07.2020, відкритого з примусового виконання виконавчого документу №2/1412/2387/12 від 19.02.2013. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконанні у Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 62549694 (далі - ВП), боржником по даному ВП є [PERSON] , [INFO] , а стягувачем - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК» (код ЄДРПОУ 09804119). ВП було відкрито 14.07.2020 на підставі виконавчого документу №2/1412/2387/12 від 19.02.2013, а в подальшому завершено на підставі п.7 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку). Тобто, дане ВП завершено, але постанова державним виконавцем Чайка A.C. про закінчення ВП не приймалась. В межах ВП державним виконавцем Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чайка A.C. було накладено арешт на транспортний засіб Toyota Camry, [NUMBER] , 2008 року випуску та відповідно до постанови від 23.12.2020 державного виконавця даний транспортний засіб було оголошено в розшук. Позивач вказує, що вказаний транспортний засіб до 30.07.2012 перебував у власності [PERSON] , яка є боржником у ВП від 14.07.2022, а з 31.07.2012 є власністю позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 31.07.2012, довідкою Територіального сервісного центру МВС № 8041 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві № 31/26 від 17.09.2022 та листом Головного сервісного центру МВС від № 31/972A3-8213-2020 від 04.10.2022. Позивачем зазначено, що зазначений вище транспортний засіб Toyota Camry, [NUMBER] було куплено на аукціоні товарній біржі, в той же день 31.07.2012 вищевказаний ТЗ був знятий з реєстраційного обліку за попереднім власником та зареєстрований за позивачем, за реєстраційним номером [NUMBER] від 31.07.2012. При знятті з реєстрації та перереєстрації 31.07.2012 транспортного засобу Toyota Camry, [NUMBER] , на нового власника позивача [PERSON] , даному транспортному засобу був присвоєний новий д.н.з., а саме: [NUMBER] (був [NUMBER] ). А тому він вважає, що державний виконавець помилково прийняла рішення про арешт та розшук зазначеного транспортного засобу, що на день (14.07.2020) відкриття виконавчого провадження не був власністю боржника - [PERSON] . У позовній заяві зазначено, що з метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово звертався до Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з листами та запитами в яких просив зняти арешт та припинити розшук транспортного засобу. В даних листах позивач також просив надати копій постанов про арешт та розшук транспортних засобів. Позивачем та його представником були отримані відповіді про відмову в наданні зазначених документів у зв`язку з тим, що позивач не є стороною виконавчого провадження та запропоновано позивачу звернутися до суду з відповідним позовом про визнання права власності на транспортний засіб, зняття з нього арешту та розшуку. В обґрунтування позову позивачем вказано, що 03 вересня 2022 року позивач не зміг розпорядитись власністю (вищезазначеним транспортним засобом), оскільки 23.12.2020 державним виконавцем в межах виконавчого провадження, було винесено постанову про розшук майна боржника та наведено арешт на автомобіль, що підтверджено витягом з системи «Горпун- розшук ТЗ та НЗ». Наявність розшуку автомобіля порушує права позивача, як власника цього майна, а тому розшук відносно зазначеного транспортного засобу піддягає припиненню та звільненню з-під арешту. Позивач вважає відмову державного виконавця у припиненні розшуку транспортного засобу такою, що не ґрунтується на законі, оскільки вказаний автомобіль не зареєстрований на праві власності боржника у ВП і дана обставина виключає підставність перебування транспортного засобу розшуку у розумінні ст.36 «Про виконавче провадження», зазначений факт підтверджено інформацією з Територіального сервісного центру МВС № 8041 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві № 31/26 від 17.09.2022 та Головного сервісного центру МВС від № 31/972АЗ-8213-2020 від 04.10.2022. Враховуючи вищевикладене, позивач зазначає, що оскільки в провадженні Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відсутнє будь-яке виконавче провадження відносно позивача, подальше накладення арешту на рухоме майно, а саме: транспортний засіб Toyota Camry, [NUMBER] , 2008 року випуску, на думку позивача, порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд у зв`язку з чим, з метою належного захисту прав позивача, позивач просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2023 вказану позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2023 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 10.03.2023 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказано, що 25.10.2012 року Заводський районний суд м. Миколаєва прийняв рішення по справі № 2-658/11 (№ 2/1412/2387/12), яким позов АТ «МЕГАБАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнив частково та стягнув з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь АТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 488631, 07 грн., а також судові витрати у розмірі 1321, 93 грн. з кожного. На підставі даного рішення АТ «МЕГАБАНК» були отримані виконавчі листи та подані на примусове виконання до органів ДВС. За заявою АТ «МЕГАБАНК» на виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2012 року по справі № 2-658/11 (№ 2/1412/2387/12) державним виконавцем відділу Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 14.07.2020 р. було відкрито виконавче провадження № 62549694. На виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів державним виконавцем 14.07.2020р. та 26.07.2021 р. було направлено запити до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником [PERSON] транспортних засобів. У матеріалах виконавчого провадження № 62549694 наявні відповіді на запити до Міністерства внутрішніх справ України №: 83217101 від 14.07.2020 року та №: 109193281 від 26.07.2021 року щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, де зазначено про те, що боржнику [PERSON] (дата народження: [INFO] ) належить автомобіль: Марка ТЗ: TOYOTA Модель ТЗ: CAMRY 2.4 Категорія ТЗ: ЛЕГКОВИЙ Рік виробництва ТЗ: 2008 VIN: [NUMBER] Номер кузова: [NUMBER] Номерний знак: [NUMBER] Колір ТЗ: ЧОРНИЙ РНОКПП/ЄДРПОУ: [NUMBER] . Враховуючи викладене відповідач АТ «МЕГАБАНК» вказує, що в даній справі є неналежним відповідачем, а є третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, оскільки жодних прав позивача відповідач не порушував. Окрім того у відзиві зазначено, що постанова про арешт зазначеного у позовній заяві транспортного засобу не виносилась. Крім того, відповідач зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржується постанова державного виконавця про розшук майна боржника від 23.12.2020 року, якою було оголошено у розшук транспортний засіб марки TOYOTA, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , належний [PERSON] , а тому позивач вважає, що позовні вимоги в частині вимог - зняття розшуку з транспортного засобу марки TOYOTA, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , підлягають розгляду в порядку частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». 20.03.2023 до суду надійшли пояснення третьої особи Баштанський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в яких вказано, що на виконанні у відділі дійсно перебувало виконавче провадження АСВП№62549694 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1412/2387/12 виданого 19.02.2013 року Заводським районним судом міста Миколаєва про стягнення з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного Товариства «Мегабанк» боргу 488631,07грн. Боржником, за вищезазначеним виконавчим провадженням, визначено [PERSON] , [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] . 14.07.2020 року за заявою АТ «Мегабанк» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62549694, яку було направлено сторонам. 14.07.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника за №62549694. На виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів державним виконавцем 14.07.2020 року було направлено електронний запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником [PERSON] [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] транспортних засобів. Повторно електронний запит було направлено 26.07.2021 року. У матеріалах виконавчого провадження №62549694 наявні відповіді на запити до Міністерства внутрішніх справ України за №83217101 від 14.07.2020 року та за №109193281 від 26.07.2021 року, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, якими встановлено, що [PERSON] 10.02.1978 року належить автомобіль: марка тз Тоуоta Саmry 2.4, категорія ТЗ: легковий рік виробництва Т3: 2008 VIN: [NUMBER] номер кузова: [NUMBER] номерний знак: [NUMBER] колір ТЗ: чорний РНОКПП/ЄДРПОУ: [NUMBER] назва боржника: [PERSON] серія/номер паспорта: [NUMBER] . Так на момент відкриття виконавчого провадження №62549694 згідно відповідей на запити наданих Міністерством внутрішніх справ України вказаний транспортний засіб боржнику по виконавчому провадженню. У пояснення зазначено, що 23.12.2020 у зв`язку із невиконанням [PERSON] рішення суду державним виконавцем постановою №62549694 було оголошено в розшук рухоме майно, а саме транспортний засіб Тоуоta Саmry 2.4, категорія ТЗ: легковий рік виробництва Т3: 2008 VIN: [NUMBER] , належне [PERSON] . 25.12.2021 року виконавче провадження №62549694 було завершено з підстав п.7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Підстави для припинення розшуку майна боржника відсутні. Додатково вказано, що станом на 13.03.2023 року дане рішення суду на виконанні у відділі не перебуває. Також у відділі відсутні підтвердження щодо фактичної сплати боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження . Отже підстави для винесення постанови про припинення розшуку майна боржника та зняття арешту з майна боржника [PERSON] відсутні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення позивних вимоги та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з`явилась свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль марки «Тоуоta Саmry», 2008 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , колір: чорний з 31.07.2012 року, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстровано за позивачем [PERSON] (а.с. 10). Вказане також підтверджується довідкою Територіального сервісного центру МВС №8041 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві №31/226 від 17.09.2022 (а.с. 12) та листом Головного сервісного центру МВС від №31/972АЗ-8213-2022 від 04.10.2022 (а.с. 13-15), а також відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (Філії ГСЦ МВС) №31/55А3-14-2022 від 13.10.2022 (а.с. 16-17). Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, що на примусовому виконанні Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження АСВП №62549694 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1412/2387/12 виданого 19.02.2013 року Заводським районним судом міста Миколаєва про стягнення з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного Товариства «Мегабанк» боргу 488631,07грн. Боржником, за вищезазначеним виконавчим провадженням, визначено [PERSON] , [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] . 14.07.2020 року заступником начальника Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову у межах виконавчого провадження №62549694 про арешт майна боржника, в якій вказано накласти арешт на майно, що належить боржнику [PERSON] : все майно (а.с. 143). Так, відповідно до відповіді на запити державного виконавця до Міністерства внутрішніх справ України за №83217101 від 14.07.2020 року та за №109193281 від 26.07.2021 року, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, якими встановлено, що [PERSON] 10.02.1978 року належить автомобіль: марка тз Тоуоta Саmry 2.4, категорія ТЗ: легковий, рік виробництва ТЗ: 2008, VIN: [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] , номерний знак: [NUMBER] колір ТЗ: чорний РНОКПП/ЄДРПОУ: [NUMBER] назва боржника: [PERSON] серія/номер паспорта: [NUMBER] . Судом встановлено, що 23.12.2020 заступником начальника Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову у межах виконавчого провадження №62549694 про розшук майна боржника, а саме транспортний засіб Тоуоta Саmry 2.4, реєстраційний номер [NUMBER] , рік виробництва Т3: 2008 VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] /, належне [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, а саме листа Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП від 21.11.2022 №122609/41/11/7/02-2022, що згідно даних підсистеми «Гарпун» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» транспортний засіб Toyota Camry номерний знак [NUMBER] знаходиться у розшуку за Баштанським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.12.2022 ВП №62549697 від 14.07.2022 (а.с. 19). Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що позивач є власником автомобіля «Тоуоta Саmry», 2008 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , колір: чорний з 31.07.2012 року, реєстраційний номер [NUMBER] право власності якого підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , довідкою Територіального сервісного центру МВС №8041 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві №31/226 від 17.09.2022, листом Головного сервісного центру МВС від №31/972АЗ-8213-2022 від 04.10.2022, відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (Філії ГСЦ МВС) №31/55А3-14-2022 від 13.10.2022, а тому правові підстави для задоволення позовної вимоги щодо визнання за позивачем права власності на вказаний транспортний засіб. Судом критично оцінюється обґрунтування відповідача, що АТ «Мегабанк» є неналежним відповідачем у справі з огляду на наступне. У постанові Верховного Суду у справі № 343/565/21 від 27.01.2023 вказано, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанови від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18, від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16, від 07 квітня 2021 року у справі № 174/474/17). Крім того у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження №12-85гс19) зроблено правовий висновок про те, що орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)). Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц, від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21). Отже, відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Аналогічна правова позиція підтримана Верховним судом 07 грудня 2022 року у справі № 359/3609/19, провадження № 61-18794св20 (ЄДРСР № 107878102). Оскільки предметом спору є вимога власника про звільнення належного йому майна з-під арешту та виключення його із розшуку, накладеного державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] на користь АТ «МЕГАБАНК», а тому АТ «МЕГАБАНК» є належним відповідачем по справі. Разом з тим, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, вказує, що 03 вересня 2022 року він не зміг розпорядитись власністю (вищезазначеним транспортним засобом), оскільки 23.12.2020 державним виконавцем в межах виконавчого провадження, було винесено постанову про розшук майна боржника та наведено арешт на автомобіль, що підтверджено витягом з системи «Горпун- розшук ТЗ та НЗ». Наявність розшуку автомобіля порушує права позивача, як власника цього майна, а тому розшук відносно зазначеного транспортного засобу піддягає припиненню та звільненню з-під арешту. Позивач вважає відмову державного виконавця у припиненні розшуку транспортного засобу такою, що не ґрунтується на законі, оскільки вказаний автомобіль не зареєстрований на праві власності боржника у ВП і дана обставина виключає під ставність перебування транспортного засобу розшуку у розумінні ст.36 «Про виконавче провадження», зазначений факт підтверджено інформацією з Територіального сервісного центру МВС № 8041 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві № 31/26 від 17.09.2022 та Головного сервісного центру МВС від № 31/972АЗ-8213-2020 від 04.10.2022. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку. Згідно ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як уже зазначалось судом, що 14.07.2020 року заступником начальника Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову у межах виконавчого провадження №62549694 про арешт майна боржника, в якій вказано накласти арешт на майно, що належить боржнику [PERSON] : все майно (а.с. 143). 23.12.2020 заступником начальника Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову у межах виконавчого провадження №62549694 про розшук майна боржника, а саме транспортний засіб Тоуоta Саmry 2.4, реєстраційний номер [NUMBER] , рік виробництва Т3: 2008 VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] /, належне [PERSON] . Крім того, згідно листа Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП від 21.11.2022 №122609/41/11/7/02-2022, що згідно даних підсистеми «Гарпун» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» транспортний засіб Toyota Camry номерний знак [NUMBER] знаходиться у розшуку за Баштанським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.12.2022 ВП №62549697 від 14.07.2022 (а.с. 19). Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи зі змісту даної правової норми, право на звернення до суду з позовом про захист речових прав на майно встановлюється за позивачем, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, та створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Тобто у позивача є право власності на певне майно, і має місце факт оспорювання належного позивачу права. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Закон України «Про дорожній рух» (надалі - Закон) визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища. Згідно ст. 34 цього Закону, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України. Таким чином, власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації. Відповідно до пунктом 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Виходячи з вище викладеного, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що вищезазначені виконавчі провадження завершені, а також беручи до уваги, що обтяження у вигляді розшуку автомобіля марки Тоуоta Саmry 2.4, реєстраційний номер [NUMBER] , рік виробництва Т3: 2008 VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] /, оголошений на підставі постанови заступником начальника Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено про розшук майна боржника у межах виконавчого провадження №62549694, накладено після зміни власника майна, не стосується прав та обов`язків позивача щодо сплати заборгованості вказаної у виконавчому проваджені та порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює користування та розпоряджання його майном, суд приходить до висновку, що з метою захисту прав позивача, слід: скасувати розшук, накладений постановою від 23.12.2020 в межах виконавчого провадження ВП №62549694 з виконання виконавчого листа №2/1412/2387/12, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 19.02.2013, - на транспортний засіб марки TOYOTA, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] . При цьому, суд не вбачається підстав для задоволення вимоги щодо зняти арешт з автомобіля Toyota Camry, [NUMBER] , 2008 року випуску, накладений в межах ВП №62549694 від 14.07.2020, відкритого з примусового виконання виконавчого документу №2/1412/2387/12 від 19.02.2013, оскільки позивачем не надано доказів та матеріали справи не містять доказів наявності арешту накладеного на автомобіль Toyota Camry, [NUMBER] , 2008 року випуску, оскільки згідно постанови державного виконавця від 14.07.2020 про накладення арешту (а.с. 143), в якій зазначено накласти арешт на все майно боржника [PERSON] , 10.02.1978 року і доказів, що до цього переліку входить автомобіль Toyota Camry, [NUMBER], 2008 року випуску - відсутні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору. Таким чином, інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду. Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, зокрема те, що автомобіль було придбано без обтяжень, які виникли в подальшому, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає часткового задоволенню, адже обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивача, порушує права останнього, як власника та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial