Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

30\~березня 20\~року [PERSON] \~звернулась з\~вказаним позовом\~в якому\~просить зобов`язати\~Державне підприємство «Харківський електромеханічний\~ завод» виконати умови\~Договору від\~17.05.2001\~року,\~посвідченого 17.05.2001 року Саутенко\~Н.В., \~приватним нотаріусом\~Харківського міського\~нотаріального округу,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 1223,\~а саме:\~ зобов`язати\~ Державне підприємство\~ «Харківський електромеханічний\~ завод» передати [PERSON] \~ акт прийому-передачі\~квартири [ADDRESS] ,\~загальною площею \~34,87 кв.м.\~із зазначенням\~її номеру,\~поверху,\~загальної та житлової площі. Зобов`язати\~Державне підприємство\~ «Харківський електромеханічний\~ завод» передати [PERSON] засвідчені копії документів, що підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а саме: засвідчену копію рішення Харківської міської ради «Про присвоєння адреси житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (2 та 3 секції) літ. «А-10» повул. Гвардійців-Широнінців, 15/46 ДП «ХЕМЗ» у Московському районі» від 27.12.2017 року № 860 та засвідчену копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 28.03.2017 року № ХК 143170831153, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельногоконтролюДепартаментутериторіальногоконтролюХарківськоїміськоїради. Позовна заява мотивована тим, що 17 травня 2001 року між позивачем та Державним підприємством «Харківський електромеханічний завод», укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 1223, за умовами якого підприємство здійснює будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] будівельний номер із залученням його коштів та за закінченням будівництва надає їй квартиру у власність відповідно з її часткою в цьому будівництві. Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2002 рік. Зазначила, що згідно підпункту 2.1.2 пункту 2.1 договору підприємство зобов`язується за закінченням будівництва та здачі в експлуатацію житлового будинку, і після повної сплати нею суми, вказаної в пункті 2.2.1 цього договору, передати їй однокімнатну квартиру [ADDRESS] , ІІ секція загальною площею 34,87 кв м, а також видати акт прийому-передачі на цю квартиру, зазначивши її номер, поверх, загальну і житлову площу, який є невід`ємною частиною цього договору. Цей договір та акт прийому-передачі квартири, підписаний сторонами, є підставою для оформлення права власності на вказану квартиру у встановленому законом порядку. 21 березня 2001 року на виконання умов договору вона сплатила суму 2000,00 грн., а 18 вересня 2001 року виконання умов договору вона сплатила решту суми 3778,00 грн. 28 березня 2017 року Харківською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ХК 143170831153 щодо об`єкта: «Будівництво житлового будинку по [ADDRESS] з вбудовано-прибудованими приміщеннями (будівництво житлового будинку (ІІ та ІІІ секції); [ADDRESS] ». Замовником і підрядником даного будівництва є Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод». Вказала, що 28 грудня 2019 року вона направила на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за договором, однак станом на момент подання даної позовної заяви вимога про виконання зобов`язань за договором є невиконаною. Вважає, що підприємство ухиляється від передання їй квартири та не надає акт прийому-передачі на цю квартиру, відсутність якого позбавляє можливості зареєструвати право власності за нею на вказану квартиру у встановленому законодавством порядку. На підставі чого звернулась до суду за захистом свого порушеного права. Просила стягнути з Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» витрати зі сплати судового збору за подання даної позовної заяви. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Майстренко О.М. від 12.05.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.09.2020 вказану цивільну справу за позовом [PERSON] передано до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності. Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 02.12.2020 р. визначена підсудність цивільної справи № 643/4935/20 за позовом заявою [PERSON] до Державного підприємства "Харківський Електромеханічний завод" про зобов`язання виконати умови договору та вчинити певні дії Київському районному суду м. Харкова. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 р. справа № 643/4935/20 передана для розгляду судді Київського районного суду м. Харкова Садовському К.С. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 року позовну заяву передано судді Садовському К.С. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2021 справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, почато підготовче провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. 23.12.2021 року представником позивача адвокатом Логашовим Д.І. подано до канцелярії суду клопотання про залучення Міністерства економіки України до участі у справі в якості співвідповідача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Логашова Дмитра Ігоровича про залучення Міністерства\~економіки України\~\~до участі\~у справі\~в якості\~співвідповідача відмовлено з підстав спливу строків, на його подання та не доведення, що позивач не знав та не міг знати про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Рішенням Вищої ради правосуддя № 325/0/15-23 від 11.04.2023 року [PERSON] звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у відставку. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 12.04.2023 року справу № 643/4935/20 передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Юрлагіній Т.В. Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2021 у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Зважаючи на це Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2023 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду справи по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали заяву в якій просили розглянути справу у їх відсутності, у заяві зазначили, що заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі. 07.09.2020 року представником позивача захисником Назаровою А.А. подано відповідь на відзив, відповідно до якого посилання відповідача на отримання згоди на приватизацію Фондом державного майна України, на підставі ст. 12 ч. 4 Закону «Про приватизацію державного і комунального майна» за договором двадцяти річної давнини є помилковим, відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання за договором 2001 року. Посилання відповідача на пропуск строку позовної давності не можуть бути взяті до уваги оскільки у договорі не встановлено строку протягом якого відповідач зобов`язаний передати позивачу акт приймання передачі. 28.12.2019 року позивач звернулась з вимогою про виконання зобов`язань за договором, тому у відповідності до ст. 530 ч. 2 ЦК України якщо строк\~(термін)\~виконання боржником\~обов`язку\~не встановлений\~або визначений\~моментом пред`явлення\~вимоги,\~кредитор має\~право вимагати\~його виконання\~у будь-який\~час.\~Боржник повинен\~виконати такий\~обов`язок\~у семиденний\~строк від\~дня пред`явлення\~вимоги,\~якщо обов`язок\~негайного виконання\~не випливає\~із договору\~або актів\~цивільного законодавства. Таким чином, днем, коли позивач дізналась про порушення своїх прав, є наступний день після спиву семиденного строку з дня пред`явлення вимоги про виконання зобов`язань за договором 5 січня 2020 року, а якщо відраховувати це строк від 28.03.20217 року від дати реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, то позивачем не пропущено строк позовної давності. На підставі зазначеного заперечення відповідача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, та не спростовують позовних вимог. Відповідач Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, про причини неявки суду не повідомив, через канцелярію суду 27.02.2020 року надіслав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог повністю. Зазначає, що ст.1 Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07.07.1999 №847-XIV, затверджено перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, згідно з Додатком 1. Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» було включено до переліку об`єктів прав державної власності, що не підлягають приватизації. При цьому, вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності для звернення з вказаним позовом до суду, оскільки договір укладено 17.05.2001 року, планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2002 рік. Декларація про готовність об`єкта до експлуатації була видана ДП «ХЕМЗ» інспекцією ДАБК Департаменту територіального контролю ХМР 28.03.2017. З моменту укладення договору до звернення з позовом до суду позивач звертався на підприємство тільки перед направленням позову до суду. 29.07.2021\~року від\~представника відповідача\~адвоката Чуб\~С.В.\~надійшли додаткові\~письмові пояснення,\~відповідно до\~змісту яких,\~не оспорюючи\~факт укладення\~договору,\~зазначено про\~те,\~що відповідач\~є державним\~унітарним підприємством,\~до діяльності\~якого застосовуються\~норми ст.\~73\~ГК України.\~ \~У відповідності\~до наказу\~№617\~від 10.12.2019\~Міністерства розвитку\~економіки,\~торгівлі та\~сільського господарства\~України,\~передано функції\~з управління\~майном державного\~підприємства «Харківський\~електромеханічний завод»\~Фонду державного\~майна України.\~Згідно з\~наказом №\~1221\~від 03.12.2019\~прийнято рішення\~про приватизацію\~державного підприємства\~«Харківський електромеханічний\~завод».\~Наказом Фонду\~№ 5\~від 06\~січня 2021\~року затверджено\~перелік об`єктів\~малої приватизації,\~що підлягають\~приватизації в\~2021\~році,\~до складу\~якого входить\~підприємство.\~Міністерством розвитку\~економіки,\~торгівлі та\~сільського господарства\~України затверджено\~Перелік майна\~Державного підприємства\~«Харківський електромеханічний\~завод» на\~дату прийняття\~рішення про\~передачу функцій\~з управління\~майном цього\~підприємства у\~зв`язку з\~прийняттям рішення\~про його\~приватизацію та\~Перелік майна,\~Державного підприємства\~«Харківський електромеханічний\~завод»,\~що не\~підлягає приватизації\~та передачі\~Фонду державного\~майна України,\~17\~квітня 2020\~року.\~Згідно з\~переліком 10-ти\~поверховий житловий\~будинок (2,\~3\~секції)\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~увійшов до\~Переліку майна\~підприємства,\~що не\~підлягає приватизації\~та передачі\~Фонду.\~Виходячи,\~з наведеного,\~однокімнатна квартира\~ [ADDRESS] також\~не підлягає\~приватизації та\~не передана\~до Фонду.\~Крім того\~у відповідача\~відсутня компетенція\~самостійно без\~погодження з\~органом управління\~передавати вищевказану\~квартиру позивачу\~згідно з\~приписами ч.\~4\~ст.\~12 Закону «Про приватизацію державного і комунального майна». Крім того відповідно до інформаційної довідки № 249212621 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на все майно відповідача накладено арешт. Представник третьої\~особи Міністерство\~розвитку економіки,\~торгівлі та\~сільського господарства\~України в\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений своєчасно\~та належним\~чином,\~що підтверджується\~рекомендованим повідомленням\~про вручення,\~про причини\~неявки суду\~не повідомив,\~до суду\~подано письмові\~пояснення 31.08.2021\~року відповідно\~до яких\~просив розглянути\~справу у\~відсутність представника,\~ відмовити\~у задоволенні\~позову з\~підстав того,\~що ДП «ХЕМЗ» передано із сфери управліния Мінекономіки до сфери управління Фонду державного майна України.\~Наказом Фонду державного майна України від 03.12.2019 № 1221 прийнято рішення \~ про \~ приватизацію \~ єдиного \~ \~майнового \~ \~комплексу ДП «ХЕМЗ».\~Наказом Мінекономіки\~від 10.12.2019\~№ 617\~прийнято рішення\~щодо передачі\~функцій з\~управління майном\~ДП «ХЕМЗ»\~Фонду державного тайна України.\~Листом Мінекономіки \~ від \~ 17.04.2020\~№ 2141-07/25409-03\~ Фонду державного майна України надано\~затверджений в установленому порядку оновлений Переліх\~майна ДП\~«ХЕМЗ» на\~дату прийняття\~рішення про\~передачу функцій з управлівня майном цього підприсмства, у зв`язку з прийняттям рішення про\~його приватизацію,\~та оновлений\~Переліх майна\~ДП «ХЕМЗ»,\~що не підлягає приватизації та передачі Фонду державного майна України, відповідно до якого 10-ти поверховий житловий будинок \~ (2,3\~ \~секції) (інв.\~№ 082) за адресою: вул.\~Гвардійців Широкінців 15/46, м.\~Харків не підлягає приватизації та передачі Фонду державного майна України (копія переліку майна\~ДП «ХЕМЗ»,\~що не\~підлягає приватизації\~та передачі\~Фонду державного майна України, додасться).\~Відповідно до наказу\~Фонду державного майна\~України від 06.05.2020 № 751 ДП «ХЕМЗ» прийнятий до сфери управління Фонду державного майна. Враховуючи викладене\~Мінекономіки є органом управління 10-поверхового житлового будинку (2,3секції ) \~ \~ \~ \~(інв. № 082) за адресою: вул. Гвардійців Широнінців 15/46, м. Харків, що обліковується на балансі ДП «ХЕМЗ». Відповідно до постанови КМУ від 05.11.2005 № 1121 «Про затвердження Методики проведення інвентаризації об`єктів\~державної власності» та постанови\~KMУ\~від 14.04.2004 № 467 «Пpo затвердження Положення про єдиний реєстр об`єктів державної власності» підставою для включення та внесення даних Мінекономіки до АС «Юридичні особи» є отримання від юридичних осіб інформації про об`єкти державної власності, які знаходяться на їх балансі. Відповідно до акту прийому-передачі ДП «ХЕМЗ» зі сфери управління Міністерства промислової політики України до сфери управління Мінекономіки від 22.05.2014 документація щодо будівництва 10-поверхового житлового\~будинку (2,3секції\~)\~(інв. № 082) за адресою: вул. Гвардійців Широнінців 15/46, м. Харків, що обліковується на балансі ДП «ХЕМЗ», введення в експлуатацію зазначеного об`єкта у Мінекономіки відсутня. Тому і відсутні у третьої особи будь-які документи. Представник третьої особи Фонду державного майна України, в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у письмових поясненнях долучених до матеріалів цивільної справи 13.12.2022 року, в яких зазначено, що наказом Фонду державного майна України від 06.01.2021 №5 затверджено перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році, до складу якого входить ДП «Харківський електромеханічний завод». Органом приватизації об`єкта визначено Регіональне відділення Фонду державного майна по Харківській області. Як вбачається, з п.1 наказу Фонду від 06.05.2020 №751 «Про прийняття сфери управління Фонду державного майна України єдиного майнового комплексу державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», крім майна, що не підлягає приватизації. Відповідно до наданих переліків, 10-ти поверховий житловий будинок (2, 3 секції) за адресою: [ADDRESS] увійшов до переліку майна, яке не підлягає приватизації та залишився в управлінні Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Під час проведення роботи з передачі підприємства до сфери управління Фонду, Фонд листом від 19.03.2021 року № 10-57-6014 звернувся до Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України щодо надання інформації про житлові будинки, які перебувають на балансі підприємства з проханням вжити заходи щодо передачі житлових будинків до комунальної власності або інші заходи щодо передачі житлових будинків. На підставі вищевикладеного органом управління майна яке не підлягає приватизації та залишилось в управлінні Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на даний час є відповідне міністерство. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши сторони, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що\~17 травня 2001 року між позивачем [PERSON] та Державним підприємством «Харківський електромеханічний завод», укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 1223, за умовами якого підприємство здійснює будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] будівельний номер із залученням його коштів та за закінченням будівництва надає їй квартиру у власність відповідно з її часткою в цьому будівництві. Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію 2002 рік. Згідно підпункту 2.1.2 пункту 2.1 договору підприємство зобов`язується за закінченням будівництва та здачі в експлуатацію житлового будинку, і після повної сплати суми, вказаної в пункті 2.2.1 цього договору, передати [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] , а також видати акт прийому-передачі на цю квартиру, зазначивши її номер, поверх, загальну і житлову площу, який є невід`ємною частиною цього договору. Цей договір та акт прийому-передачі квартири, підписаний сторонами, є підставою для оформлення права власності на вказану квартиру у встановленому законом порядку. Пунктом 3.2 договору передбачено, що якщо Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» не виконує умови договору, то договір може бути розірвано у встановленому порядку з письмовим повідомленням другої сторони не пізніше, ніж за один місяць до його розірвання, і повернення коштів, вкладених у будівництво [PERSON] у 30-денний термін з дня розірвання договору. Пунктом 3.3 договору передбачено, що у випадку систематичного порушення умов даного договору однією стороною друга сторона має право розірвати цей договір достроково у встановленому законом порядку із стягненням усіх збитків, що виникли. Пунктом 4.1 договору передбачено, що договір набирає сили з моменту його підписання і діє до виконання сторонами усіх зобов`язань, що виходять з цього договору. Відповідно до пункту 5.1 цього договору сторони не мають права передавати свої права та обов`язки за договором іншим особам без письмової згоди другої сторони. Згідно пункту 5.3 договору на підставі цього договору та акту прийому-передачі квартири, що є невід`ємною частиною договору, органи місцевої виконавчої влади або місцевого самоврядування приймають рішення про видачу свідоцтва про право власності, яке підлягає реєстрації в Бюро технічної інвентаризації з оплатою всіх витрат за рахунок [PERSON] 21 березня 2001 року на виконання умов договору [PERSON] сплатила суму 2000,00 грн., а 18 вересня 2001 року виконання умов договору, сплатила решту суми 3778,00 грн. що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера серії 02 АД № 401983, серії 02 АД № 401980. 28 березня 2017 року Харківською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ХК 143170831153 щодо об`єкта: «Будівництво житлового будинку по [ADDRESS] з вбудовано-прибудованими приміщеннями (будівництво житлового будинку (ІІ та ІІІ секції); [ADDRESS] ». Замовником і підрядником даного будівництва є Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод». Рішенням Харківської міської ради «Про присвоєння адреси житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (ІІ та ІІІ секції) літ «А-10» по [ADDRESS] , Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод», у Московському районі» від 27 грудня 2017 року № 860 присвоєно житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (ІІ та ІІІ секції) літ «А-10» по [ADDRESS] адресу: [ADDRESS] . 28 грудня 2019 року [PERSON] направила на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за договором, однак станом на момент подання даної позовної заяви вимога про виконання зобов`язань за договором є невиконаною. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 113972891 від 14 лютого 2018 року вбачається, що власником, зокрема, і квартири [ADDRESS] , є Держава Україна в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, форма власності - державна (а.с.38). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 203392235 від 09.03.2020, № 283434371 від 08.11.2021 вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] , за будь-яким суб`єктом не зареєстровано (а.с.185-186). Матеріали справи свідчать про те, що на момент звернення позивача до суду власником спірної квартири була\~Держава Україна в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, форма власності державна. З листа Фонду державного майна України від 19.03.2021 року № 10-57-6014 на адресу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, встановлено, що Наказом Фонду державного майна України № 751 від 06 травня 2020 року прийнято із сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до сфери управління Фонду державного майна України єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», крім майна, що не підлягає приватизації (а.с.221). Наказом Фонду № 5 від 06 січня 2021 року затверджено перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році, до складу якого входить підприємство. Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України затверджено Перелік майна Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» на дату прийняття рішення про передачу функцій з управління майном цього підприємства у зв`язку з прийняттям рішення про його приватизацію та Перелік майна, Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», що не підлягає приватизації та передачі Фонду державного майна України, 17 квітня 2020 року. Згідно з переліком (№2) 10-ти поверховий житловий будинок (2, 3 секції) за адресою: [ADDRESS] увійшов до Переліку майна підприємства, що не підлягає приватизації та передачі Фонду. Виходячи, з наведеного, однокімнатна квартира [ADDRESS] також не підлягає приватизації та не передана до Фонду (а.с. 221-222). З відповіді Фонду державного майна України № 10-57-3579 від 22 лютого 2021 року вбачається, що з метою забезпечення виконання функцій з управління, Фонд у рамках першочергових заходів, серед іншого, наказом № 920 від 01 червня 2020 року затвердив нову редакцію статуту підприємства. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами\~статті 51\~ЦПК України\~суд першої\~інстанції може\~залучити до\~участі у\~справі співвідповідача\~або замінити\~первісного відповідача\~належним відповідачем\~лише за\~клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України). 23.12.2021 року представником позивача адвокатом Логашовим Д.І. подано до канцелярії суду клопотання про залучення Міністерства економіки України до участі у справі в якості співвідповідача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Логашова Дмитра Ігоровича про залучення Міністерства\~економіки України\~\~до участі\~у справі\~в якості\~співвідповідача відмовлено, оскільки після закриття підготовчого провадження у справі 18.11.2021 та призначення справи до судового розгляду по суті, була подана відповідна заява. Посилання представника позивача на те, що позивачу не було відомо про те, що право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано за будь-яким суб`єктом, а у подальшому позивачу стало відомо, що право власності на вказану квартиру було зареєстровано 12.02.2018 за Державою Україна в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (ЄДРПОУ 37508596) судом не прийнято з підстав того, що 27.07.2020, В.о. директора ДП «ХЕМЗ» Рубанец А.Ф. відповідач подав до суду заяву про залучення до участі у справі в якості третіх осіб Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Міністерства економіки України) та Фонд державного майна України, у якій зазначено про те, що квартира [ADDRESS] , зареєстровано за державою, в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (ЄДРПОУ 37508596). До вказаної заяви додано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Ухвалу про залучення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (ЄДРПОУ 37508596) до участі у справі в якості третьої особи постановлено 27.05.2021, тобто сторона позивача мала можливість ознайомитись із заявою В.о. директора ДП «ХЕМЗ» Рубанец А.Ф. від 27.07.2020 та дізнатись про те, що квартира [ADDRESS] , зареєстровано за державою, в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. Підготовче провадження у справі закрито лише 18.11.2021, до цього часу представником позивача не було ініційовано питання про залучення співвідповідача до участі у справі. При цьому, до проведення підготовчого судового засідання від представника позивача була подана заява, в якій зазначено про те, що клопотань він не має. У зв`язку з цим, судом встановлено, що представником позивача не доведено, що він не знав та не міг знати про підставу залучення співвідповідача, до закінчення підготовчого провадження у справі. Після прийняття справи у провадження позивач про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, він її представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, інших клопотань заявлено не було. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для того, щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19), а також у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 707/2-1006/2011 (провадження № 61-5425св20). Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання виконати умови договору та вчинити певні дії, позивач зазначив відповідачем Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод». Однак, матеріали справи свідчать про те, що на момент звернення позивача до суду власником спірної квартири була\~Держава Україна в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, форма власності державна. Таким чином,\~заявлені позивачем вимоги не можуть бути розглянуті судом і вирішені у спорі позивача з особою, яка не залучена до участі у справі та яка в такій ситуації має бути залучена співвідповідачем, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення належного відповідача позовні вимоги вирішені бути не можуть. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов. Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до вказаного відповідача. Позивач має право повторно звернутися до суду із позовними вимогами, вірно визначивши суб`єктний склад та вказавши належних відповідачів.

Outcome: dismissed