Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Біцулова А.А. звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Свою заяву мотивує тим, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] ,яка померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області. Але, зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, тому отримати документ, що підтверджує факт смерті, за зразками законодавства України та який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті неможливо. У зв`язку з вищевикладеним заявник і звернувся до суду. Вказує, що встановлення факту смерті необхідне для реалізації немайнових прав як сина померлої, для оформлення відповідного свідоцтва про смерть. Враховуючи вищевикладене, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Кирєєвське Орловської області, померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, причина смерті - атеросклеротична хвороба серця. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, в прохальній частині заяви просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності його представника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення на офіційну електронну адресу ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного листа. Враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України, здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника, представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.03.1985 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с.6). З копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в селище Кирєєвське Орловського району Орловської області (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи, факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] зареєстрований Донецьким міським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства Донецької народної республіки - свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №645, виданого 29 червня 2023 року (а.с.5). Документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] є: довідка про смерть Форми № 106/у №3966, від 25.06.2023 року (а.с. 9). Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У відповідності до Указу Президента України «про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 7 лютого 2019 року, м. Донецьк, визнано тимчасово окупованою територією у Донецькій області. Статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Оскільки свідоцтво про смерть було видано установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, відомості про смерть не внесені до єдиної бази, тому вказане свідоцтво не вважається документом, виданим державним органом України. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України 08.08.2006 № 545 (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Розділом 1 п.3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. За приписами розділу 5 п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024. Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Крім того відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. З матеріалів справи судом встановлено, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її матері. Судом встановлено, що громадянка України [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, про що було видано свідоцтво про смерть, яке відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки [PERSON] є громадянином України, його матір [PERSON] померла на території, яка є тимчасово окупованою, після її смерті, заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразку, а отримане свідоцтво про смерть не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту його законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, який знайшов підтвердження в суді. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі ст.ст.3,9,18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території",ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved