Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Обслуговуючий кооператив «Паркінг на Шумського, 5» в особі представника Коца О.М. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про визнання незаконним набуття права власності [PERSON] на нежитлове приміщення - машиномісце № [NUMBER] , загальною площею 17,1 кв.м. в будинку [ADDRESS] ; скасування в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запису про реєстрацію власності відповідача на об`єкт нерухомого майна - машиномісце [NUMBER], загальною площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесеного згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47577793 від 02.07.2019, прийнятого державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макаровим Олегом В`ячеславовичем, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1862600180000. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у липні 1019 року було створено Обслуговуючий кооператив «Паркінг на Шумського, 5», предметом діяльності якого є надання послуг із паркування за адресою: [ADDRESS] (підземний паркінг), зберігання та обслуговування автомобілів, мотоциклів, інших транспортних засобів, які знаходяться у приватній власності або в користуванні членів кооперативу; організація проведення ремонтних, відновлювальних робіт, прокладка інженерних мереж і створення необхідної інфраструктури; організація проведення поліпшеного оздоблення та встановлення більш досконалого обладнання підземного паркінгу; укладання та контроль за виконанням договорів, пов`язаних з утриманням, експлантацією і ремонтом підземного паркінгу. Зазначено, що Обслуговуючий кооператив «Паркінг на Шумського, 5» є управляючою/обслуговуючою компанією паркінгу за адресою: [ADDRESS]. Під час управління даним майном з`ясувалось, що відповідач [PERSON] , який є одним із власників машиномісця (машиномісце № [NUMBER] ), привласнив загальний проїзд в паркінгу, який знаходиться поряд із його машиномісцем. Вказано, що право власності на машиномісце № [NUMBER] загальною площею 19,2 кв.м. було набуто [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 30.04.2015, акту приймання-передачі майнових прав на машиномісце, довідки про оплату в повному обсязі загальної вартості майнових прав на машиномісце та технічного паспорту на машиномісце, виготовленого ТОВ «Спецбудпроект Груп» від 22.04.2016. Зазначено, що у вересні 2020 року при перегляді в Єдиному державному реєстрі прав власності кількості власників машиномісць в паркінгу [ADDRESS] Обслуговуючим кооперативом «Паркінг на Шумського, 5» було виявлено наявність зареєстрованого нового об`єкта, а саме машиномісця № [NUMBER] , площею 17,1 кв.м., що належить [PERSON] . З особистих пояснень відповідача стало зрозуміло, що він зареєстрував право власності на машиномісце № [NUMBER] , яке в реальності є загальним проїздом і не може бути окремим майном, шляхом протиправного збільшення загальної площі машиномісця № [NUMBER] за рахунок загального проїзду в результаті поділу об`єкта нерухомого майна. При цьому державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макаровим Олегом В`ячеславовичем було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47577793 від 02.07.2019 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 1862600180000): машиномісце № [NUMBER] , загальною площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] на підставі Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна та технічного паспорту на машиномісце [NUMBER], виготовленого ТОВ «Проекттехсервісгруп» від 26.06.2019. Вказано, що відповідач при розмові з директором та членами кооперативу не заперечував проти того, що помилково було виготовлено технічну документацію щодо поділу машиномісця № [NUMBER] , внаслідок чого було помилково зареєстровано власність на окремий об`єкт - машиномісце № [NUMBER] , а також на прохання Обслуговуючого кооперативу «Паркінг на Шумського, 5» звернувся до ТОВ «Проекттехсервісгруп» з проханням роз`яснити видачу технічної документації щодо виділу окремого об`єкта. Зазначено, що 22.09.2020 ТОВ «Проекттехсервісгруп» надало довідку № 180/20 якою повідомлено, що висновок від 26.06.2019 щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна та технічного паспорту на машиномісце [NUMBER] не відповідає реальності та вважає за необхідне скасувати державну реєстрацію права власності на машиномісце [NUMBER] в будинку [ADDRESS] . Позивач стверджує, що внаслідок неправомірного набуття відповідачем права власності на машиномісце № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] було порушено права власників нежитлових приміщень (машиномісць) цього будинку, які в силу закону є співвласниками даного об`єкту, адже він є місцем загального користування в паркінгу. З посиланням на норми ст. ст. 182, 328, 334, 382 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач просить задовольнити позов. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2023 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТТЕХСЕРВІСГРУП», також роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання(а.с. 52-53). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була отримана відповідачем 10.07.2023, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Відзив на позов відповідачем не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи убачається, що позивачем не подано заперечень проти заочного розгляду справи. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Встановлено, що 30.04.2015 між [PERSON] , як покупцем, та ТОВ «ТРАСТБУД», як продавцем, укладено договір № ПМ66 купівлі-продажу майнових прав на машиномісце (далі - договір, а.с. 28-32). Відповідно до п. п. 2.1, 3.2 договору, на умовах та за ціною, визначеною в цьому Договорі, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність Майнові права на машиномісце та сплатити Продавцю за них грошові кошти в строк та у розмірі визначеному цим Договором. Характеристика Машиномісця: адреса забудови - м. Київ, Дніпровський район, перетин вулиць Юрія Шумського та Березняківської (поштова адреса: [ADDRESS] ); номер машиномісця: [NUMBER]; проектна площа машиномісця: 19,10 м.кв. 25 травня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «ТРАСТБУД» укладено додаткову угоду № ПМ66д до договору № ПМ66 купівлі-продажу майнових прав на машиномісце від 30.04.2015 (далі - додаткова угода, а.с. 33). Згідно п. п. 1.1, 2 додаткової угоди, у зв`язку із проведенням ТОВ «СПЕЦБУДПРОЕКТ ГРУП» технічної інвентаризації паркінгу та обміру Машиномісця , змінилася фактична загальна площа Машиномісця. Фактична загальна площа Машиномісця вказана у таблиці: № Машиномісця 66; Загальна площа м.кв. - 19,2; Поверх - Підвал літери «А». Враховуючи положення п. 1 даної Угоди, з метою недопущення перешкод у процесі підготування необхідних документів та оформлення права власності на Машиномісце, Сторони дійшли взаємної згоди внести в Договір наступні зміни: 2.1. Пункт 3.2. Договору в частині площі Машиномісця викласти у наступній редакції: «площа Машиномісця: 19,2 м. кв.». 26 травня 2016 року між між [PERSON] та ТОВ «ТРАСТБУД» підписано акт приймання-передачі № ПМ66 до договору № ПМ66 купівлі-продажу майнових прав на машиномісце від 30 квітня 2015 (а.с. 34). Відповідно до п. 1 акту приймання-передачі, відповідно до умов договору № ПМ66 купівлі-продажу майнових прав на машиномісце від 30 квітня 2015 року, Продавець передав, а Покупець прийняв Майнові права на машиномісце, а саме: Машиномісце у житловому будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на перетині вулиць Юрія Шумського та Березняківської у Дніпровському районі м. Києва (поштова адреса: [ADDRESS] ): № Машиномісця [NUMBER]; Загальна площа - 19,2 м.кв.; Поверх - Підвал літери «А». Згідно довідки № ПМ66 від 26.05.2016, виданої ТОВ «ТРАСТБУД», [PERSON] відповідно до умов договору № ПМ66 купівлі-продажу майнових прав на машиномісце від 30 квітня 2015 року є покупцем майнових прав на машиномісце: № Машиномісця [NUMBER]; Загальна площа - 19,2 м.кв.; Поверх - Підвал літери «А» (а.с. 35). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 172240983 від 02.07.2019, державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макаровим О.В. 27.06.2019 проведено державну реєстрацію права власності на гараж [NUMBER] в будинку [ADDRESS] загальною площею 17,1 кв.м. за відповідачем [PERSON] на підставі технічного паспорта, серія та номер: б/н, виданого 26.06.2019 ТОВ «ПРОЕКТТЕХСЕРВІСГРУП»; Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, серія та номер: 0096/19, виданого 26.06.2019 ТОВ «ПРОЕКТТЕХСЕРВІСГРУП»; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, серія та номер: 171577731, виданого 25.06.2019 державним реєстратором Макаровим О.В. (а.с. 36). Частиною першою ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно із пунктом 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Звертаючись до суду із позовом, позивач стверджує, що відповідач при розмові з директором та членами кооперативу не заперечував проти того, що помилково було виготовлено технічну документацію про поділ машиномісця № [NUMBER] , внаслідок чого помилково зареєстровано власність на окремий об`єкт - машиномісце [NUMBER]. В свою чергу, внаслідок неправомірного набуття відповідачем права власності на машиномісце № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] порушені права власників нежитлових приміщень (машиномісць) цього будинку, які в силу закону є співвласниками цього об`єкту, який є місцем загального користування в паркінгу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд бере до уваги те, що 22.09.2020 ТОВ «ПРОЕКТТЕХСЕРВІСГРУП» видано довідку про показники об`єкта нерухомого майна № 180/20, відповідно до якої повідомляється про помилкову видачу технічного паспорту та необхідність скасування державної реєстрації права власності на машиномісце [NUMBER] в будинку [ADDRESS] (а.с. 44). Згідно норми частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Позивачем способи захисту порушених прав обрано шляхом визнання незаконним набуття відповідачем права власності на машиномісце та скасування запису про реєстрацію власності внесеного згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до положень ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону. Викладене свідчить, що такого способу захисту порушених речових прав як визнання незаконним набуття права власності та скасування запису про реєстрацію права власності закон не передбачає, тому суд відхиляє позовні вимоги у цій частині про необхідність застосування таких способів судового захисту, які в практичному аспекті не зможуть забезпечити і гарантувати позивачу відновлення його порушеного права. За викладених обставин, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, враховуючи норми чинного законодавства на час вирішення спору у сфері державної реєстрації, суд приходить до висновку, що для реального захисту та відновлення порушених прав позивача необхідно скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова Олега Вячеславовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 02.07.2019 року, індексний номер 47577793, про реєстрацію права власності за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на машиномісце [NUMBER] (підвал літери «А»), загальною площею 17,1 кв.м., номер запису про право власності 32206756 від 27.06.2019 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1862600180000. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом задоволено частину заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 684 грн.

Outcome: partial