Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

24.05.2023 до Дарницького районного суду міста Києва від представника позивача Климко Анни Дмитрівни (документ на підтвердження повноважень - копія довіреності № 02 від 10.02.2022) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2021 по 01.05.2023 у загальному розмірі 25226,40 грн з яких: сума основного боргу 24653,00 грн, 3 % річних від простроченої суми за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 у розмірі 131,80 грн, індекс інфляції за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 у розмірі 441,60 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує ТОВ «Новобудова». Позивач вказує, що ним надавались житлово-комунальні послуги протягом періоду з 01.02.2021 по 01.05.2023 відповідно до Договору № 11 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31.01.2020, відповідно до якого був встановлений тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових, однак відповідач не в повному обсязі виконував свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.06.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не прибув про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про судовий виклик на сайті Судової влади. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 142 від 16.06.2004, Авізо № 206 від 01.11.2004, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] передано для експлуатації та обслуговування ТОВ «Новобудова». Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 17.11.2000 серії [NUMBER] , копія якого наявна в матеріалах справи.. 31.01.2020 між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 16.12.2019, укладено Договір № 11 від 31.01.2020 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, яким ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного будинку з 31.01.2020 та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що підтверджується копією договору від 31.01.2020. Отже, в період з 01.02.2021 по 01.05.2023 ТОВ «Новобудова» утримувало будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 19 Закону України № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент виникнення спірних відносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов`язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент виникнення спірних відносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 5 Закону України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 12 Закону України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконує свій обов`язок щодо сплати за надані йому послуги з утримання будинку, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком наданим позивачем, за період з 01.02.2021 по 01.05.2023 утворилась заборгованість, яка складає 24653,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що відповідач не виконував свій обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг, як власник квартири у період з 01.02.2021 по 01.05.2023, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, за прострочення відповідачем виконання зобов`язання по сплаті за надані послуги з утримання будинку на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 441,60 грн., та 3% річних - 131,80 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved