Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

У грудні місяці 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя гаража та визнання права власності на нього на частину, посилаючись на те, що з 1993 року стала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , а у жовтні місяці 2000 року вона з ним зареєструвала шлюб. Проживаючи з ним однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі, вони у встановленому законом порядку, за сумісні кошти побудували гараж в м. Полтаві. У серпні 2013 року вони шлюб розірвали. [INFO] [PERSON] помер. При житті він продав цей гараж [PERSON] , а вона, як до смерті [PERSON] , так і після його смерті користується підвальним приміщенням цього гаражу, однак документів на підтвердження даних обставин в неї не мвє.. Просить визнати цей гараж спільною власністю подружжя та визнати за нею право власності на частину. 08.12.2021 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження по справі. 11.01.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] в якому вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. 19.01.2022 року на адресу суду надійшов відзив від [PERSON] в якому прохав відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача адвокат Павленко А.І. надав заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав і підтвердив в судовому засіданні, що позивачка та [PERSON] сумісно побудували цей гараж. Відповідач [PERSON] , в судові засідання не з`являється і як він, так і його адвокат неодноразово просили суд про відкладення судового засідання. Про місце та час слухання справи відповідач [PERSON] судом повідомлявся судовою повісткою. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України (далі-ЦПК), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а ч. 4 цього закону стверджує, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки відповідач і його представник неодноразово не з`являлися в судові засідання отримавши повідомлення про день, час та місце розгляду справи, то суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи. Суд, заслухавши позивачку та її представника, відповідача [PERSON] та його представника та вивчивши матеріали справи вважає за необхідне позов задовольнити. В судових засіданнях встановлено, що позивачка [PERSON] з 1993 року проживала однією сім`єю з [PERSON] , а потім 11 жовтня 2000 року вони зареєстрували шлюб і вона прийняла його прізвище. В період сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі однією сім`єю за спільні кошти на протязі 2002 - 2003 років вони побудували гараж в [ADDRESS] , який зареєстрували на ім`я її чоловіка [PERSON] . Йому рішенням №400 виконавчого комітету Октябрської районної ради в м. Полтаві 26 вересня 1995 року у кооперативі «Рассвет», який знаходиться тут, була для будівництва гаража виділена земельна ділянка. 11 листопада 2003 року рішенням виконкому була присвоєна адреса [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] і він був визнаний його власником. 24 листопада 2002 року був виготовлений технічний паспорт, а 05 січня 2004 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на цей гараж. Позивачка та [PERSON] шлюб розірвали 21 серпня 2013 року, однак вона продовжувала користуватися гаражем, зберігаючи у підвалі овочі, консервацію та інші продукти харчування по теперішній час. Як після розірвання шлюбу, так і по теперішній час вона має ключі від замків вхідних дверей гаража. [INFO] [PERSON] помер. Вище зазначене підтверджується оригіналами зазначених рішень виконавчого комітету, які позивачка надала суду та їх копіями, які знаходяться в матеріалах справи, показаннями свідка [PERSON] , який підтвердив в судовому засіданні, що позивачка приймала участь у будівництві гаража, виконуючи роботи та готуючи обіди для працівників, які будували гараж із цегли, штукатурили та монтували дах. Зокрема він повідомив, що сам виконував при цьому підсобні роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України (далі - СК), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), а ч. 1 ст. 61 СК стверджує, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Приписами ст.. 63 СК зазначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.69 СК, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи із зазначеного, суд вважає, що побудований позивачкою та померлим [PERSON] у період 2002-2003 років в період сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі гараж є об`єктом права їхньої спільної сумісної власності, на половину якого має право позивачка. Згідно висновку експертного оціночно - будівельного дослідження вартість спірного гаража складає 35 800 гривень. У приписах ч. 1-3 ст. 12 ЦПК зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законом, ст. 76 ЦПК встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків, а Законом (ст.. ст.. 77, 79, 80 ЦПК) передбачено, що належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, яким є обставини, що підтверджують заявлені вимоги, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи. Належними доказами будівництва гаража в період сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] є свідоцтво про реєстрацію шлюбу, вище зазначені рішення райвиконкому, технічний паспорт на гараж та його реєстрація [INFO] в Полтавському БТІ, свідоцтво про право власності на гараж, виданий на ім`я [PERSON] , фактом сумісного проживання однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі та ін., а також показання свідка [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що позивачка до цього часу користувалася підвальним приміщенням спірного гаража, зберігаючи там консервацію, овочі, фрукти та іншу сільськогосподарську продукцію, має ключі від замків гаража, якими користується з дня побудови і по теперішній час. На підставі викладено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1816 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved