Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» (експлуатаційно-ремонтний тепловий район м. Часів Яр) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.04.2013 року по 01.10.2021 року в сумі основного боргу 65 281,49 грн., інфляційних збитків в сумі 23 685,29 грн., 3% річних в сумі 6 494,31 грн. та судового збору в сумі 2 270 грн. В обґрунтування позову вказує, що відповідачам за адресою: [ADDRESS] , підприємство регулярно надає послуги з теплопостачання, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідачі тривалий час ухиляються від сплати за надані послуги, добровільно заборгованість не сплачують. Внаслідок чого, за період\~з 01.04.2013 року по 01.10.2021 року\~мають заборгованість в сумі 65 281,49 грн., на яку нараховані інфляційні збитки в сумі 23 685,29 грн., 3 % річних в сумі 6 494,31 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь, а також судовий збір у розмірі 2 270 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 року відкрито провадження по справі, вирішено судовий розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На електронну адресу суду від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідачі не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання від них на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий. Оскільки відповідачі були належним чином повідомленими про судове засідання, але причин неявки суду не повідомили, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3\~статті 223 ЦПК України\~провести судове засідання без їх участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» (експлуатаційно-ремонтний тепловий район м. Часів Яр) згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» здійснює постачання теплової енергії для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Позивачем надавалися послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , за якою у ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Виробнича одиниця «Костянтинівкатепломережа» (експлуатаційно ремонтний тепловий район м. Часів Яр) відкритий особовий рахунок на ім`я [PERSON] № [NUMBER] (а.с.5-7). Відповідно до\~розрахунку суми\~заборгованості за\~надані послуги\~по особовому\~рахунку №\~ [NUMBER] \~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~за період\~з 01.04.2013\~року по\~01.10.2021\~року нарахована\~заборгованість в\~сумі 65\~281,49\~грн.,\~на яку\~нараховані інфляційні\~збитки в\~сумі 23\~685,29\~грн.,\~3\~%\~річних в\~сумі 6\~494,31\~грн. (а.с.5-7). Згідно довідки Відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб та військового обліку Часовоярської міської ради Бахмутського району Донецької області від 02.12.2021 року № 02-57/2171 [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстрації 26.12.2012 р. (а.с.13). Згідно довідки Відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб та військового обліку Часовоярської міської ради Бахмутського району Донецької області від 02.12.2021 року 02-57/2169 [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстрації 26.12.2012 р. (а.с.14). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Згідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.\~ Таким чином, звертаючись до суду з позовом, саме позивач належними та допустимими доказами повинен довести наявність правовідносин з відповідачем, наявність заборгованості, її розмір, та те, що вона підлягає стягненню саме з відповідача. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання, яка виникла в період з 01.04.2013 року по 01.10.2021 року. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] до 26.12.2012 року, що підтверджується довідками Відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб та військового обліку Часовоярської міської ради Бахмутського району Донецької області, що спростовує доводи позивача стосовно того, що відповідачі на момент виникнення перед позивачем заборгованості були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивачем не надано доказів належності квартири [ADDRESS] відповідачам по справі [PERSON] та [PERSON] та не підтверджено, що вони у період з 01.04.2013 року по 01.10.2021 року були споживачами послуг позивача щодо постачання теплової енергії за вищезазначеною адресою. Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача не було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не було доведено споживання послуг з постачання теплової енергії відповідачами [PERSON] та [PERSON] в період з 01.04.2013 року по 01.10.2021 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed