Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

08 лютого 2022 року позивач звернулася до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 17 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання. Рішенням Вищої ради правосуддя від 20.04.2023 № 399/0/15-23 Ізюмський міськрайонний суд Харківської області змінив територіальну підсудність судових справ на Дзержинський районний суд м. Харкова. 07.06.2023 справа надійшла до Дзержинського районного суду м. Харкова. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом подружнього життя сторони часто сварилися з причини цілковитої психологічної несумісності наших характерів, яка з часом поглиблювалась і привело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Вказала, що розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які залишились існувати лише формально, оскільки фактичні шлюбні відносини між ними вже давно припинені, а тому розірвання шлюбу є для позивача спробою побудувати нове щасливе життя. Сім?я фактично розпалась два місяці тому, всі фізичні та духовні зв?язки між ними втрачені. Всі спроби зберегти сім?ю, помиритися, не дали результатів, тому спільне життя стало не можливим. Позивач вважає, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. При цьому, в матеріалах справи є заява, де позивач просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №93, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 21, 24\~Сімейного кодексу\~України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв`язку із викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved