Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищевказаною позовною заявою. Посилається на те, що 4 листопада 1995 року виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенкіського району зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 24. Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18.03.2011 шлюб між ним та відповідачкою розірвано. На протязі восьми років вони спільно не проживали. В той період [PERSON] познайомилася із [PERSON] , [INFO] , з яким вона тривалий час перебувала в близьких стосунках. 21 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тячівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 27, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини вказане « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , батьком якої записала його - [PERSON] , [INFO] . У розмові з ним [PERSON] повідомила, що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , прямо вказавши про батьківство [PERSON] , [INFO] , з яким вона довготривалий час мала близькі стосунки. [PERSON] , [INFO] , не заперечує своє батьківство, а навпаки бажає вирішити питання щодо включення його даних з актового запису про народження дитини як біологічного батька [PERSON] . Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги, що зазначені в прохальній частині позовної заяви просить задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та третя особа [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, жодних заперечень чи зауважень щодо позову у них немає. Позовну заяву та заявлені позовні вимоги, що зазначені в прохальній частині позовної заяви позивача підтримують та не заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду лист про розгляд справи у його відсутності. Розгляд справи залишає на розгляд суду. Згідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенкіського району 4 листопада 1995 року, за актовим записом № 24, розірваний рішенням Городенківського районного суду 18 березня 2011 року. У цьому рішенні вказано, що до моменту судового розгляду сторони не проживали 8 років. Відповідно до свідоцтва про народження за актовим записом № 40 від 29.04.2011, [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] . 21 лютого 2012 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що стверджено актовим записом № 27 від 21.02.2012 року. Згідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про його батьківство з актового запису за № 40 про народження [PERSON] , [INFO] , що записані в книзі реєстрації народжень 29.04.2011 року виконавчим комітетом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та зобов`язати Тячівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити про нього відомості. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до змісту статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 за N 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно вимог статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved