Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за споживчим кредитом №149-1141 від 20.05.2021, розмір якої станом на 24.05.2023 року становить 186 870,88грн. Окрім цього, просить стягнути з відповідача втрати по сплаті судового збору в сумі 2 803,06грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20.05.2021 року між [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» укладено договір про споживчий кредит № 149-1141. Згідно умов договору, кредит надається в загальному розмірі 250 000,00 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 19.05.2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. За користування Кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 29 % річних. Зазначена ставка є фіксованою. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 4166.67 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу, щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з червня 2021 року. Однак, відповідач не виконав умови договору, відтак залишок несплачених платежів вважається простроченим. Як наслідок, строк прострочення виконання зобов`язань позичальника перевищує понад 88 календарних днів. Станом на 24.05.2023 року розмір заборгованості становить 186 870,88грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 163 155,30грн.; проценти за користування кредитом - 23 689,45грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -14,39 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 11.74грн. Таким чином, Банк вважає, що порушене його договірне право як кредитора та підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості. 06.06.2023 року відкрито провадження у справі. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справ у їх відсутності. Представник позивача позов підтримав. Відповідач позов визнав, згідний сплатити заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи 20.05.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №149-1141 (а.с.11-16). Згідно п. 2.1 Договору Банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі у порядку та на умовах, визначених договором. На виконання умов Договору (п. 2.2), банк надав відповідачці кредит в загальному розмірі 250 000,00 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення, не пізніше 19.05.2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. За користування кредитом, відповідач зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 29% річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою (п.2.4.1 договору). Проценти нараховуються банком щомісяця за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення (п.2.4.2 договору). Згідно п. 3.3.3 Договору, відповідач зобов`язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 4166.67 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок Основної суми боргу Кредитом, щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з червня 2021 р., шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок Банку. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір, виходячи з розрахунку позивача, та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом (а.с. 17-19). Станом 24.05.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 186 870,88грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 163 155,30грн.; проценти за користування кредитом - 23 689,45грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -14,39 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 11.74грн. (а.с.17-19). Позивач надсилав відповідачу повідомлення про розмір заборгованості з проханням погашення заборгованості (а.с.41). Відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved