Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

27.06.2023\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Синельниківської міської\~ради про\~визнання права\~власності на\~гараж,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що \~на підставі рішення № 229 від 31 травня 1990 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради народних депутатів прийнято рішення про надання колективу індивідуальних забудовників гаражів «Таврія-2» земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва гаражів індивідуального користування. Відповідно до акту від 11 червня 1990 року представником управління архітектора м. Синельникове встановлені в натурі кордони земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] у вигляді металевих стовпчиків та здані [PERSON] , як голові колективу індивідуальних забудовників гаражів «Таврія-2». У вересні 1990 року позивач збудував цегляний гараж по [ADDRESS] , площею 22,6 кв.м., з погрібом та оглядовою ямою. Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та інформаційною довідкою № 176, виданою 06 березня 2023 року комунальним підприємством «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» ДОР» підтверджується, що гараж загальною площею 22,6 кв.м., з погрібом літ.П1 та оглядовою ямою № 1 розташований за адресою [ADDRESS] заінвентаризований і належить мені, [PERSON] , право власності не зареєстровано. Відповідно до розпорядження Синельниківського міського голови №31-р від 16 лютого 2016 року «про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» вулиця «50років Жовтня» перейменована на «Садову». Технічний паспорт на вищевказаний гараж(машино-місце)від 18 січня 2023 року також оформлено на ім`я позивача. Позивач звернувся до державного реєстратора прав власності на нерухоме майно відділу реєстрації Синельниківської міської ради з приводу здійснення державні реєстрації права власності на вищезазначений гараж. Але мені було в усній формі роз`яснено, що я повинен надати документ, що відповідно до вимог законодавстві засвідчує право власності на збудований гараж. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить визнати за ним [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] право власності на цегляний гараж (машино-місце), 1990 року забудови, загальною площею 22,6 кв.м., погріб літ.П1, оглядова яма № 1, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Згідно копії дозволу №5/3 на виконання робіт, виконком Синельниківського міського радою народних депутатів, на підставі рішення №229 від 31 травня 1990 р., дозволив колективу індивідуальних забудовників гаражів Таврія-2, земельну ділянку по [ADDRESS] для будівництва гаражів індивідуального користування. Відповідно до копії акту на відведення меж земельної ділянки та встановлення червоних ліній в натурі від 11 червня 1990 року представником управління архітектора м. Синельникове встановлені в натурі кордони земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] у вигляді металевих стовпчиків та здані [PERSON] , як голові колективу індивідуальних забудовників гаражів «Таврія-2». Позивач зазначає, що у вересні 1990 року він збудував цегляний гараж по [ADDRESS] , площею 22,6 кв.м., з погрібом та оглядовою ямою. Відповідно до розпорядження Синельниківського міського голови №31-р від 16 лютого 2016 року «про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» вулиця «50 років Жовтня» перейменована на «Садову». Згідно витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № ТІ07:7272-1185- 7320-4524 та інформаційної довідка №176 від 06.03.2023 року, виданої комунальним підприємством «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» ДОР» підтверджується, що гараж загальною площею 22,6 кв.м., з погрібом літ.П 1 та оглядовою ямою № 1 розташований за адресою [ADDRESS] заінвентаризований і належить [PERSON] , право власності не зареєстровано. Згідно Технічного паспорта від 18.01.2023 року, гараж, загальною площею 22,6 кв.м. з погрібом літ.П 1 та оглядовою ямою № 1 розташований за адресою [ADDRESS] , рік спорудження 1990 р. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч. 1,2 ст.3 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 499 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно- будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до додатку 3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved