Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

06 червня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові зазначено, що він з відповідачкою\~ перебуває у шлюбі з 21 жовтня 2005 року, який зареєстровано\~Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 422. Від шлюбу мають неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося, шлюбні стосунки\~ припинені з\~ 2018 року. Після припинення відносин донька залишилася проживати з ним і знаходиться повністю на його утриманні. Відповідачка участі у вихованні доньки не приймає. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою та стягнути на його користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. В судове засідання представник позивача, адвокат Павлюк С.О., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № С-1 від 06 червня 2023 року, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. (а.с.30) Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, а тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. (а.с.36). У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи,\~ фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється, згідно з\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 01 червня 2023 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві за актовим записом № 422 від 21 жовтня 2005 року, сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2005 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а.с.13). У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Мурахівською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 12, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З довідки виданої 26 травня 2023 року адміністратором ВРМ Зарічненського старостинського округ Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, убачається, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , без реєстрації місця проживання по [ADDRESS] (а.с.14). Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки, разом не проживають з 2018 року. Позивач вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить його інтересам та інтересам їх неповнолітньої доньки, яка після припинення шлюбних стосунків залишилася проживати з ним. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, а тому задовольняє позовну вимогу щодо розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів, суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивача та вважає, що відповідачкою порушені його права на одержання матеріальної допомоги на утримання доньки за захистом прав яких він звернувся до суду, оскільки дитина проживає з позивачем та повністю знаходиться на його утриманні, а тому дана вимога також підлягає задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору за вимогою про розірвання шлюбу. Позивач при пред`явлені позовної вимоги щодо стягнення аліментів був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 1073,6 грн. за даною вимогою.

Outcome: approved