Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 25 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №203. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 25 лютого 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують більше року, між ними постійно виникали сварки, у них різні характери та погляди на життя, між ними втрачено почуття любові один до одного, збереження шлюбу неможливе, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. 30 червня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 25 лютого 2006 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №203. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка не змінювала прізвище з « [PERSON] » (а.с.3). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 20 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції (а.с.9). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало припинення сімейно-шлюбних відносин, відсутність ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, примирення між ними неможливе. За змістом ч.1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved