Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

21.09.2021 Харківська міська рада звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] загальною площею 0,0628 га відповідно до договору оренди землі зареєстрованого 24.11.2014 за № 7866029 за період з 15.09.2018 року по 07.06.2021 року у сумі 29\~724,83 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що Рішенням Харківської міської ради від 25.12.2013 № 1383/13 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» Харківською міською радою (орендодавець) надано громадянці [PERSON] (орендар) земельну ділянку загальною площею 0,0628 га по [ADDRESS] . На підставі зазначеного рішення між Харківською міською радою та відповідачем укладено договір оренди землі, зареєстрований 24.11.2014 за № 7866029. Згідно з п. 8 Договору його укладено строком до 01.12.2063 року для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до умов договору оренди земельну ділянку загальною площею 0,0628 га по [ADDRESS] надано для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд строком до 01.12.2063 року. Пунктом 10 договору оренди землі від 24.11.2014 №7866029 орендар самостійно здійснює обчислення орендної плати за землю з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки, визначеної законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами. Однак, спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовувалася відповідачкою без належної сплати орендної плати в повному обсязі, тому Харківська міська рада змушена звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення заборгованості з орендної плати за період з 15.09.2018 по 07.06.2021. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву з проханням слухати справу без участі представника Харківської міської ради, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного розгляду справи. Відповідач по справі в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повіжомила. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.\~223\~та ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі, про що в судовому засідання не виходячи до на рачої кімнати постановлено ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 24.11. 2014 між Харківською міською радою в особі міського голови Кернеса Г.А., як орендодавцем, та громадянкою [PERSON] , як орендарем, було укладено Договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 631013600:14:017:0020), яка знаходиться [ADDRESS] , загальною площею 0,0628 га. (а.с.9-11) Відповідно до п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 203698 грн. Згідно з п. 9 договору розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 2261/14 від 16.04.2014 року становить 3 % від нормативної грошової оцінки і складає: в рік: 6110,94 грн.; в місяць: 509,25 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 10 спірного договору оренди землі Орендар самостійно здійснює обчислення орендної плати за землю з урахування індексації\~нормативної грошової оцінки, визначеної законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами. Відповідно до п. 15 договору земельна ділянка надана в оренду для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та відповідно до п. 8 договору, строком до 01.12.2063 року. Актом приймання-передачі від 04.12.2012 реєст. № 242/14 земельну ділянку (кадастровий номер 631013600:14:017:0020) по [ADDRESS] передано у користування згідно договору оренди землі. (а.с. 12). Разом з тим, заборгованість відповідача [PERSON] зі сплати орендної плати та за фактичне користування земельною ділянкою по [ADDRESS] загально площею 0,0628 га відповідно до договору оренди землі від 24.11.2014 року за № 7866029/н за період з 15.09.2018 року по 07.06.2021 року становить 29724,83 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, який наведений позивачем у позові (а.с.4). Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 1005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - і.0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) -1,0, для земель несільськогосподарського призначення -1,06, 2017 рік - 1, 2018 рік - 1.Згідно договору оренди вартість земельної ділянки складала 218976,00 грн. \~ \~ \~ \~З урахуванням визначеного коефіцієнту, вартість земельної ділянки складала: - \~ \~ \~ \~за 2015 рік - 203 698 грн. * 1,249 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2015 рік) = 254 419 грн.; - \~ \~ \~ \~за 2016 рік - 254 419 грн. * 1,433 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2016 рік) = 364 582 грн.; - \~ \~ \~ \~за 2017 рік - 364 582 грн. * 1,06 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2016 рік) = 386 457 грн.; - \~ \~ \~ \~за 2018 рік - 386 457 грн. * 1,0 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2017 рік) =386\~457,07 грн.; - \~ \~ \~ \~за 2019 рік -386\~457 грн. * 1,0 \~ \~ \~ \~(коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2018 рік) =386\~457 грн. - \~ \~ \~ \~за 2020 рік - 386\~457 грн * 1,0 \~ \~ \~ \~(коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2019 рік) = 386\~457 грн. - \~ \~ \~ \~за 2021 рік - 386\~457 грн * 1,0 \~ \~ \~ \~(коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 2020 рік) 386 457,07 грн. Відповідно до п. 9 договору Орендар\~повинен був\~сплатити 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає: 509,25 грн. Суд погоджується з розрахунком позивача, а тому встановлено, що позивачкою недоплачені кошти за орендну плату в розмірі 29 724,83 грн., спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовувалася відповідачкою без належної сплати орендної плати в повному обсязі, та за період з 15.09.2018 по 07.06.2021 виникла заборгованість в розмірі 29 724,83 грн. Вказаний вище розрахунок відповідачем [PERSON] не спростовано жодними доказами. Згідно зі ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад. Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності. Згідно зі ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. А відтак, саме територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради як розпорядник землі на території м. Харкова є належним позивачем у даній справі. На підставі ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Харківська міська рада, як орган місцевого самоврядування реалізує свої повноваження шляхом прийняття рішень. Також, виходячи із загальних вимог цивільного законодавства, рада може виступати як учасник цивільно-правових та господарських правовідносин при укладанні різного виду угод. Із зазначених норм законодавства України випливає, що питання оренди земельних ділянок вирішуються сільською, селищною, міською радою на пленарних засіданнях шляхом прийняття відповідних рішень. Статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними, що кореспондується із вимогами ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Вирішення питань про передачу землі у користування є виключним правом ради - суб`єкта права власності на землю, і здійснюється з дотриманням загального порядку укладання господарських договорів, передбаченого ст. ст. 179-181 ГК України, з урахуванням положень ЗК України. Відповідно до ст. ст. 142-145 Конституції України фінансовою та матеріальною основою органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, є земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом ч. ч.1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Податковим кодексом України, який набув чинності 01.01.2011 року, зокрема, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; (п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14). Згідно зі ст. 525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до абз. 1 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем достатньо обґрунтована дослідженими доказами, в тому числі положеннями договору оренди та розрахунками, наявність заборгованості зі сплати орендної плати та за фактичне користування земельною ділянкою, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved