Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

04 липня 2023 року з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до Талалаївського районного суду Чернігівської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла на розгляд за територіальною підсудністю вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 серпня 2018 року в 19 год 20 хв трапилась ДТП, а саме - [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ИЖ», д.н.з. [NUMBER] у с Українське Талалаївського району вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу, не надав переваги в русі мотоциклу «Ява», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП водій транспортного засобу «Ява» [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці. Вироком Талалаївського районного суду від 27 лютого 2019 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 286 КК України. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Потерпіла особа повідомила МТСБУ про настання ДТП та надала усі необхідні документи, передбачені ст 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Рішенням Талалаївського районного суду від 06 листопада 2019 року з Моторного (транспортного) страхового бюро України стягнуто на користь [PERSON] кошти в сумі 40 170, 52 грн. Положенням ст 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після сплати страхового відшкодування МТСБУ має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована, то він, як особа, винна у настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду. Таким чином з урахуванням норм чинного законодавства та зазначених обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 40 170, 52 грн, які позивач і просить суд стягнути з відповідача [PERSON] разом з понесеними судовими витратами. Ухвалою від 10 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України ухвалено справу розглянути в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Відповідачу [PERSON] запропоновано у 10-денний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити справу за наявними матеріалами; визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження п`ять днів з дня вручення ухвали. Відповідач [PERSON] за місцем реєстрації отримав судовий виклик та матеріали позовної заяви 15.07.2023 року відповідно до поштової розписки, що міститься в матеріалах справи. Будь-яких заяв, клопотань чи відзиву до початку розгляду справи відповідачем не надано, тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні вироком Талалаївського районного суду від 27 лютого 2019 року, який набрав законної сили 01 квітня 2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання за даною статтею у вигляді 6 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Згідно ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Талалаївського районного суду від 26 червня 2018 року і остаточно призначити покарання у вигляді 6 років 25 днів позбавлення волі. Згідно даного вироку [PERSON] 21 серпня 2018 року в 19 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом «ІЖ Юпітер 4К», реєстраційний номер [NUMBER] , не маючи посвідчення водія, виїхав на проїзну частину дороги від господарства № 19 по вул. Перемоги в с. Українське Талалаївського району в напрямку центру села. Під час здійснення маневру повороту [PERSON] проявив неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, не переконався у безпечності свого руху, не надавши перевагу у русі мотоциклу «Ява», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по проїзній частині вул. Перемоги в с. Українське у напрямку від центру села, у результаті чого відбулось зіткнення даних транспортних засобів. Внаслідок ДТП водій мотоцикла марки «Ява» [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, а саме - забійної рани правої лобної ділянки, множинних саден обличчя, синця верхньої повіки правого ока, перелому лобної кістки справа з переходом тріщин через луску скроневої кістки на потиличну кістку та через праву передню черепно-мозкову ямку, турецького сідла в ліву середню черепно-мозкову ямку, дифузних субарахноїдальних крововиливів обох півкуль головного мозку з забоями скроневих доль, скалкового перелому кісток носа, переломів правої виличної кістки, верхньої та нижньої щелеп, а також численних саден тулуба та кінцівок, які в своєму комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті потерпілого на місці події. (а.с.5-8). Рішенням Талалаївського районного суду від 06 листопада 2019 року, яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 20 січня 2020 року по справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, позов було задоволено та стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] страхове відшкодування на утримання в розмірі 36 031 грн, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, інфляційні витрати та три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 3371 грн 12 коп., понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн та судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп. на користь держави (а.с.9-18). Та обставина, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не застрахована підтверджується копією витягу з централізованої бази МТСБУ відносно транспорт ного засобу 83 63 СІА (а.с.19) Наказом № 1093 від 30.01.2020 року по МТСБУ «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » відповідно до ст 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] вирішено виплатити 45 170, 52 грн за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а.с.25). Переказ коштів потерпілій на суму 45 170, 52 грн підтверджується копією платіжної інструкції № 850038 від 30.01.2020 р (а.с.27). Згідно з положеннями п.п. «ґ» п. 2.1 ПДР України та п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2. Правил дорожнього руху України). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є відшкодування шкоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 22 даного Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. За змістом ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Для отримання страхового відшкодування потерпілий подає страховику заяву про страхове відшкодування відповідно ст. 35 Закону. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved