Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

15 червня 2023 року звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить визнати за ним права на завершення приватизації земельної ділянки та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 1,81 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, кадастровий номер 7123780500:02:001:0218, у порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у с. Балаклея Смілянського району Черкаської області померла [PERSON] , яка є бабусею позивача. До смерті [PERSON] та станом на дату смерті останньої позивач проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та після смерті бабусі залишився проживати за вказаною адресою. З своє життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки (пай) на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ЧР 0321287. За результатами розпочатої [PERSON] процедури приватизації земельної ділянки, Смілянською райдержадміністрацією на підставі розпорядження від 07 вересня 2004 року №356 виданий державний акт на ім`я [PERSON] на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №169698, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 418 від 20 вересня 2004 року. Земельна ділянка розташована в межах Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області площею 1,81 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право власності на земельну ділянку не був отриманий [PERSON] , оскільки був виданий та зареєстрований після її смерті, тобто [INFO] . Враховуючи викладене, [PERSON] було розпочато, але не завершено процедуру приватизації в розумінні ст.125, 126 ЗК України. Таким чином, позивач має право на завершення приватизації зазначеної земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України та право на отримання правовстановлюючого документа на своє ім`я, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 16 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Балаклеївської об`єднаної територіальної громади у підготовче судове засідання не з`явився, сільський голова звернулась до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Балаклеївською сільською радою Смілянського району Черкаської області 14 жовтня 1995 року, [PERSON] , померла [INFO] в с. Балаклея Смілянського району Черкаської області, про що 14 жовтня 1995 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 81. Відповідно до повідомлення Головного управління держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.3-1896/2-23 від 19 квітня 2023 року [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР\~ № 0321287, як члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Дружба» на території Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області. Даний сертифікат зареєстровано 09 березня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 925. Згідно ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до абз.2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Як вбачається з листа головного управління держгеокадастру у Черкаській області\~\~\~\~\~\~\~\~ № 29-23-0.3-1896/2-23 від 19 квітня 2023 року за [PERSON] в замін зазначеного вище сертифікату був зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №169698, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 418 від 20 вересня 2004 року. З копії державного акту серії ЯБ № 169698 від 20 вересня 2004 року вбачається, що земельна ділянка розташована в адміністративних межах Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області площею 1.81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право власності на земельну ділянку не отриманий, про що свідчить відсутність підпису про отримання. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №169698 від 20 вересня 2004 року, [PERSON] , на підставі розпорядження Смілянської райдержадміністрації від 07 вересня 2004 року №356, є власником земельної ділянки площею 1,81 га, кадастровий номер 7123780500:02:001:0218, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Балаклеївської сільської ради Смілянського (зараз Черкаського) району Черкаської області. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] висловила волю на приватизацію вище вказаної земельної ділянки, однак померла до прийняття компетентним органом рішення про таку приватизацію, тим самим не набула права власності на земельну ділянку. Відповідно до правових висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц, а також у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №128/1911/15, від 30 червня 2020 року у справі №623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі №158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі №554/1195/17, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визначається, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки № 1529 від 01 грудня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Разом з [PERSON] з 10 жовтня 1990 року по день смерті [PERSON] проживав [PERSON] . Згідно довідки № 176 від 03 лютого 2023 року, виданої виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради вбачається, що після смерті [PERSON] фактично вступив в володіння спадковим майном [PERSON] позивач по справі. З врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивач\~\~\~\~\~\~ [PERSON] , є спадкоємцем по закону, оскільки фактично вступив у володіння та управлення спадковим майном, яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно відповіді Смілянської державної нотаріальної контори № 728/01-16 від 23 червня 2023 року, після смерті [INFO] [PERSON] інші спадкоємці відсутні. Як вбачається з роз`яснення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевої О.А позивач звертався до нотаріальної контори для оформлення права\~ власності на земельну ділянку, однак оскільки державний акт на земельну ділянку було видано вже після смерті спадкодавиці то йому було рекомендовано звернутись до суду. Доказів наявності інших спадкоємців, які виявили бажання прийняти спадщину після смерті [INFO] [PERSON] матеріали\~ справи не містять. Враховуючи вище викладене, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який виявив бажання отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , в зв`язку з чим звернувся до Смілянської державної нотаріальної контори. Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про нотаріат», неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Як вбачається з роз`яснення нотаріуса, позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовом, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на майно, що належить померлій [PERSON] . Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги, що спадкодавця [PERSON] за життя розпочала і не завершила на час смерті процедуру приватизації вище вказаної земельної ділянки, спадщину після її смерті прийняв позивач [PERSON] , оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та не заявив про відмову від прийняття спадщини, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.1, 2, 76, 81, 82, 89, 141, 142, 247, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 354 ЦПК України,

Outcome: approved