Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.03.2023 р. звернулася до суду із вищевказаним позовом. В заяві вказала , що 01.07.2020 року їй був відкритий картковий рахунок [NUMBER] для виплати заробітної плати на підприємстві , де вона працює. 20.02.2023 р. їй на дану карту було зараховано заробітну плату у розмірі 5973грн.10 коп. Перевіривши свій картковий рахунок , вона виявила , що протягом 22.02.2023 р. відбулося автоматичне списання коштів для погашення простроченої заборгованості по рахунку [NUMBER] , а саме відбулося зняття 5973 грн.10коп. на користь АТ КБ « Приватбанк» на автоматичне погашення заборгованості , якої вона не має. За запитом в Єдиному державному реєстрі боржників відсутня інформація про будь-які виконавчі провадження, де б вона була боржником та будь-яких кредитних зобов`язань перед банком не має. При зверненні до представників Банку вона отримала відповідь про те , що підставами для самовільного списання Банком коштів стала заборгованість за договором PLKPGK08243598. Вона вже зверталася до суду у 2020 р. через безпідставне списання коштів з її карткового рахунку в рахунок погашення неіснуючої заборгованості за аналогічною ситуацією. Вважає списання незаконним у зв`язку з чим прохала стягнути з АТ КБ «Приватбанк « на її користь 5973 грн.10 коп .безпідставно списаних коштів. Стягнути з АТ КБ «Приватбанк « на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2023 р. відкрито провадження по даній справі та ухвалено розглянути справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. АТ КБ « Приватбанк « отримавши позовну заяву 21.04.2023 р., відзиву на позов не направив. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає , що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. 01.07.2020 року [PERSON] був відкритий картковий рахунок [NUMBER] для виплати заробітної плати на підприємстві , де вона працює. 20.02.2023 р. [PERSON] на дану карту було зараховано заробітну плату у розмірі 5973грн.10 коп. Перевіривши свій картковий рахунок , вона виявила , що протягом 22.02.2023 р. відбулося автоматичне списання коштів для погашення простроченої заборгованості по рахунку [NUMBER] , а саме відбулося зняття 5973 грн.10коп. на користь АТ КБ « Приватбанк» на автоматичне погашення заборгованості , якої вона не має. За запитом в Єдиному державному реєстрі боржників відсутня інформація про будь-які виконавчі провадження, де б [PERSON] була боржником та будь-яких кредитних зобов`язань перед банком не має. При зверненні до представників Банку , [PERSON] отримала відповідь про те , що підставами для самовільного списання Банком коштів стала заборгованість за договором PLKPGK08243598. [PERSON] вже зверталася до суду у 2020 р. через безпідставне списання коштів з її карткового рахунку в рахунок погашення неіснуючої заборгованості за аналогічною ситуацією. [PERSON] у 2013 р. зверталася до суду з позовом до ПАТ КБ « Приватбанк» про припинення виконання зобов`язання внаслідок його належного виконання. 19.02.2014 р. по справі № 2\\554\\335\\2014 р. було ухвалено рішення Октябрським районним судом м. Полтави відповідно до якого визнано зобов`язання [PERSON] по кредитному договору PLKPGK08243598 від 12.07.2005 р. припиненими внаслідок належного виконання його умов позичальником. 22.03.2017 р. по справі № 2\\554\\618\\2017 Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено рішення відповідно до якого Банку відмовлено у стягненні заборгованості за кредитним договором PLKPGK08243598 від 12.07.2005 р. , оскільки при розгляді справи ще у 2014 р. судом був встановлений факт відсутності заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06.11.2020 р. по справі № 554\\7780\\20 було встановлено , що в аналогічній ситуації Банк безпідставно списав кошти з карткового рахунку та стягнуто з Банку на користь [PERSON] суму безпідставно списаних коштів в розмірі 1504,80 грн. та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати та зараховувати на рахунок , відкритий клієнтові грошові кошти , що йому надходять , виконувати розпорядження клієнта про перерахування , видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком .Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші , не передбачені договором або законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах , погоджених сторонами. Отже , відповідач зобов`язувався забезпечувати збереження коштів клієнта на його рахунку , приймати до зарахування на рахунок клієнта готівкові та безготівкові грошові кошти та забезпечувати списання коштів по рахунку клієнта . Однак , 22.02.203 р. Банк автоматично списав із рахунку № [NUMBER] , що належить [PERSON] 5 973 ,10 грн. , зазначивши , що списання відбулося на автоматичне погашення простроченої заборгованості за рахунком [NUMBER] , що підтверджується наданою довідкою , виданою Банком за запитом позивача. Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження .Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта на підставі його розпорядження .Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках , встановлених законом , договором між банком і клієнтом або умовами обтяження , предметом якого є майнові права на грошові кошти , що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ст. 1073 ЦК України , у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів , що надійшли клієнтові , їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача , сплатити проценти та відшкодувати збитки , якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1074 ЦК України , обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами , що знаходяться на його рахунку , не допускається , крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках встановлених законом , а також у разі зупинення фінансових операцій , які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням ) доходів , одержаних злочинним шляхом , або фінансування тероризму , передбачених законом. Аналізуючи вищевикладене , суд вважає, що банк може списувати грошові кошти з рахунка клієнта без його розпорядження , крім випадків -наявності рішення суду про таке стягнення , встановлення такого права законом , договором між банком і клієнтом або умовами обтяження , предметом якого є майнові права на грошові кошти , що знаходяться на банківському рахунку. В матеріалах справи відсутні дані про існуючу заборгованість позивача , невиконані судові рішення. Протилежних доказів відповідач не надав. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини , встановлені рішенням суду у господарській , цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді іншої справи , у якій беруть участь ті ж самі особи або особа , щодо якої встановлені ці обставини , якщо інше не встановлено законом . Суд, зазначає , що у справах № 554\\7780 ; № 2\\554\\335\\2014 ; № 554\\19496\\14ц;№ 526\\2087\\16-ц встановлена обставина відсутності у позивача заборгованості за договором PLKPGK08243598. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа , яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно ) ,зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді , коли підстава , на якій воно було набуте , згодом відпала. За таких обставин , суд вважає , що списання банком 22.03.2023 р. 5 973,10 грн.в одноособовому порядку з поточного рахунку позивача не ґрунтується на вимогах Закону та наявних між сторонами договірних умов. Таким чином , кошти в сумі 5 973,10 грн . підлягають стягненню з Банка на користь позивача. Стосовно стягнення на користь позивача моральної шкоди суду зазначає наступне . Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її права. Суд вважає ,що незаконне списання грошових коштів призвело до того,що [PERSON] не отримала заробітної плати та була позбавлена засобів для існування. Внаслідок неправомірних дій Банку [PERSON] завдано шкоди,у зв`язку з чим вона значною мірою втратила те,на що розраховувала при укладенні договору про надання банківських послуг. Крім того, позивач вимушена була витрачати свій час для встановлення причин списання коштів, постійно отримує повідомлення про погашення неіснуючого боргу . Аналізуючи вищевикладене , суд вважає , що відшкодуванню підлягає на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Оскільки позов задовольняється , то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача 1073,60 грн. за вимоги майнового характеру та 1073,60 грн. вимоги немайнового характеру . На підставі викладеного,

Outcome: partial