Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року (включно). Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона народилася [INFO] у місті Артемівськ (теперішній Бахмут), Донецької області, УРСР. Починаючи із дати народження і до недавнього часу мешкала за адресою : [ADDRESS] . Навчалася у вказаному місті в середній школі № 8. За часів незалежності України отримала паспорт колишнього СРСР взірця 1974 року, у якому була поставлена відмітка у вигляді штампу про громадянство України. Їй також було присвоєно індивідуальний податковий номер [NUMBER] . У процесі проживання на території України вона не оформила паспорт громадянина України в силу своєї необізнаності. У зв`язку із збройною агресією російської федерації відносно України вона змушена була евакуюватись із міста Бахмут. Однак, під час такої евакуації було втрачено всі документи - паспорт, свідоцтво про народження, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера та інші. На теперішній час проживає у с. Нижнів Івано-Франківського району Івано-Франківської області. У зв`язку із втратою документів, не може отримати статус внутрішньо переміщеної особи та не може зареєструвати своє теперішнє місце проживання (перебування). Вона звернулась до Тлумацького відділу Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області із заявою про отримання паспорта громадянина України. Однак їй було відмовлено, оскільки за результатами розгляду поданої нею заяви та на підставі проведених перевірок встановити її особу та належність до громадянства України не вдалось. Відсутність паспорта позбавляє її, як громадянку України, багатьох можливостей та унеможливлює вирішення питання щодо отримання документів, що посвідчують її особу. Заявник, [PERSON] , у судовому засіданні підтримала свою заяву та суду пояснила, що народилася в м. Бахмут Донецької області, там проживала та навчалася. Після розлучення з чоловіком переїхала проживати до м. Миколаїв. За два тижні до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну приїхала в м. Бахмут, та коли почалась війна виїхала з міста без речей та документів. Просила її заяву задовольнити. Представник заявника, адвокат Барана В.В., в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представники заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, Повх В.І. та Замойська А.В. , в судовому засіданні підтримали своє письмове пояснення (а.с. 57-58) та суду пояснили, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Івано-Франківській області (ВОМІРМП) інформації про зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] відсутня. Проведеними перевірками не змогли підтвердити постійне місце проживання заявника в Україні станом на 24.08.1991 року або факт проживання станом на 13.11.1991 року, а тому відмовили останній в оформленні та видачі їй паспорта громадянина України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні засвідчив той факт, що заявник, [PERSON] , народилася в м. Бахмут Донецької області, навчалася у школі № 8 міста Бахмут, він проживав з нею по сусідству та знає її давно, так як мав дружні стосунки з її рідним братом. Також повідомив, що [PERSON] останній раз приїжала в м. Бахмут у січні-лютому місяці 2022 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні засвідчила той факт, що заявник, [PERSON] , народилася в м. Бахмут Донецької області. Вказала, що знайома з нею з дитинства, ходили разом до однієї школи та їхні батьки перебували в дружніх стосунках. Також повідомила, що [PERSON] приїхала з м.Миколаїва, де останнім часом проживала, у м. Бахмут перед початком війни та коли розпочалося повномасштабне вторгнення в Україну запропонувала їй виїхати з міста разом, на що вона погодилася. Остання була без документів, оскільки їх втратила. 04.05.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. 16.05.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. 01.06.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про витребування доказів. Суд, заслухавши вступне слово заявника, представника заявника, представників заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об"єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ст. 315 ЦПК України, законодавцем наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують цей факт. Відповідно до ч. 12 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно з п. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року N 215/2001, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 8, 9 Порядку для встановлення належності до громадянства України, відповідно до пунктів 1 і 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, а також особа, яка проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але немає у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року. Згідно з п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Судом встановлено, що згідно копії відповіді Тлумацького відділу управління державної міграційної служби України в Івано-Франківської області, за результатами розгляду заяви про отримання паспорта громадянина України та на підставі проведених перевірок встановити особу [PERSON] та належність до громадянства не вдалось (а.с. 6). З копії відповіді Бахмутської міської ради Донецької області від 10.03.2023 року на адвокатський запит щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання вбачається, що в умовах дії правового режиму воєнного стану, з метою збереження персональних даних громадян, запобігання їх втраті, знищенню, спотворенню, недопущення випадків несанкціонованого доступу до таких даних ДМС призупинено роботу реєстрів Бахмутської міської територіальної громади та електронну інформаційну взаємодію цих реєстрів з відомчою інформаційною системою ДМС, що унеможливило надання адміністративних послуг з декларування/реєстрації місця проживання (перебування) осіб, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) осіб на території Бахмутської міської територіальної громади, а також надання будь-яких відомостей з цих реєстрів (а.с. 7). Особа, яка назвалася [PERSON] , [INFO] , станом з 08.04.2023 року та по даний час проживає в [ADDRESS] у приміщенні Нижнівського ліцею, де перебувають ВПО, які постраждали від російської агресії, що вбачається з копії відповіді Нижнівського старостинського округу Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 08.05.2023 року № 47/02-24 (а.с. 31). Відповідно до копії довідки, яка видана Нижнівським старостинським округом Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 02.03.2023 року, [PERSON] дійсно проживала без документів у приміщенні Нижнівського ліцею у період з березня по грудень 2022 року (а.с. 32). Копією відповіді Управління освіти Бахмутської міської ради Донецької області про період навчання [PERSON] у школі №8 та в інших школах м. Артемівськ від 05.05.2023 року встановлено, що оригінали архівних документів школи №8 м. Артемівськ, яка тривалий час не функціонує, знаходилися в приміщені Бахмутської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №10 Бахмутської міської ради Донецької області, будівля якої зруйнована, доступ до документів наразі немає (а.с. 35). Також, з копії відповіді про надання інформації про факт навчання в період з 1922 року по 1994 року [PERSON] у професійно-технічному училищі №111 від 11.05.2023 року №65 вбачається, що у зв`язку з агресією росії проти України, було влучання ракети у навчальний корпус освітнього закладу та пожежа, що спричинило знищення архівних документів (а.с. 33). За даними бази даних одержувачів пенсій Пенсійного фонду України станом на 09.05.2023 року, [PERSON] на обліку не перебуває, що підтверджується копією відповіді департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійного фонду України від 10.05.2023 року (а.с. 36). З копії відповіді Новоодеського районного суду Миколаївської області на адвокатський запит від 08.05.2023 року вбачається, що в матеріалах адміністративної справи №482/890/20 відсутня копія паспорту та інші документи, які б посвідчували особу [PERSON] (а.с. 37). Згідно копій постанов Центрального районного суду м. Миколаїва від 02.04.2020 року, 02.12.2021 року та копії постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2018 року [PERSON] зазначалася як громадянка України, що підтверджується копіями вищезазначених постанов (а.с. 44, 45, 48). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2008 року, копію якого виготовлено шляхом роздруківки електронного примірника судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень (з повним доступом до інформаційних ресурсів Реєстру), [PERSON] , [INFO] , яка народилася в м. Артемівську Донецької області визнано безвісно відсутньою (а.с. 118,119). Станом на 17.05.2023 року згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», [PERSON] , 15.05.2009 року оголошено в державний розшук як особу, зниклу безвісти (дата зникнення 01.09.2006 року), що вбачається з копії листа «Про надання інформації» Департамена інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України від 18.05.2023 року (а.с. 66). 19.05.2009 року оперативно-розшукову справу «Розшук» №1653 від 13.05.2009 року було закрито без зняття розшукуваної особи з централізованого обліку ІПНП України, що вбачається з копії відповіді Управління карного розшуку в Донецькій області ГУНП НП України від 30.05.2023 року (а.с. 68). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00039964418 слідує, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Артемівськ Донецької області, батько якої є [PERSON] , національність - українець, мати якої є [PERSON] , національність - українка (а.с. 91,92). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.09.1993 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 640 та [PERSON] надано шлюбне прізвище « [PERSON] », де у графі відомості про паспорт вказано «паспорт [NUMBER] , виданий Артемівським МВВС 21.11.1987 року, що вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00039964475 (а.с. 93, 94). З листа ГУ ДПС в Івано-Франківської області державної податкової служби України від 20.06.2023 року вбачається, що [PERSON] реєстраційний номер облікової картки платника податків присвоювався 13.07.1998 року Артемівською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (а.с. 101). З копії витягу з реєстру видачі паспорта громадянам СРСР вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Артемівськ Донецької області та за національністю є українкою і до нього долучено фотосвітлину [PERSON] (а.с. 128, 129). Крім того, на вимогу ухвали суду від 01.06.2023 року про витребування доказів ВП № 5 (м.Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надано витяг про оголошення в розшук заявника Бахмутським ВП ГУНП в Донецькій області, до якого також долучено фотосвітлину [PERSON] (а.с.95). Під час судового засідання судом встановлено, що особа, яка є у справі заявником, повністю візуально відповідає вищезазначеним фотосвітлинам, що підтверджено також показами свідків, а тому суд переконаний, що особа, яка є присутньою у судовому засіданні є [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що зібраними по справі доказами у сукупності підтверджено факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року (включно), а тому заява є підставною і обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про громадянство України»,

Outcome: approved