Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», як правонаступник АТ «Райффайзен Банк» за договором про відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 року, звернулося до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/86030/82/936758 від 16.11.2020 року в розмірі 61 065 грн. 77 коп. В позовній заяві зазначено, що між відповідачем та АТ «Райффайзен Банк» було укладено кредитний договір за умовами якого кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10 000 грн. з максимальним лімітом, який відповідно до умов кредитного договору становить 500 000 грн., відповідач отримав від установи кредит та зобов`язалась його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, а також інших платежів згідно з її заявою та умовами надання банківських послуг. Проте, відповідач порушив умови договору і тому має заборгованість, яку до теперішнього часу добровільно не сплатив. Позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача вищевказані розміри заборгованості за кредитними договорами. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2023 року прийнято справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Позивач у позові просить справу розглядати без участі представника позивача в порядку спрощеного позовного провадження, щодо заочного розгляду справи не заперечує, а також відповідну заяву подав до судового засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ч.7 ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2023 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.2020 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/86030/82/936758 від 16.11.2020 року. На підставі укладеного договору кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10 000 грн. з максимальним лімітом, який відповідно до умов кредитного договору становить 500 000 грн., відповідач отримав від установи кредит та зобов`язалась його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, а також інших платежів згідно з її заявою та умовами надання банківських послуг. Згідно п. 1.2. Кредитного договору, з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (далі Дата початку кредитування) Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на КР надати Клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР із здійсненням Банком Договірного списання коштів Кредиту з КР у визначених Договором випадках, виконанні Банком інших операцій за КР відповідно до умов Договору. Метою Кредиту є придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Строк Кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (Дати початку кредитування) згідно п. 1.5 Договору. Відповідно Датою початку кредитування є 16.11.2020 року, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 16.11.2024 року. Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов Кредитного договору № 010/86030/82/936758 від 16.11.2020 року підтверджується копією Виписки по рахунку, що підтверджує початок користування Кредитом, що відповідно до висновку Вищого господарського суду України, наведеному в постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2017 року у справі №905/2009/15, згідно якого «банківські виписки - є належними доказами на підтвердження видачі кредиту». Відповідно до п.1.6. Кредитного договору, проценти (за користування Кредитом), в т.ч. за користування Недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована, становить 45,0% річних. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору Позичальник зобов`язався сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж в розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення Кредиту та процентів за користування Кредитом не пізніше дати закінчення Строку Кредиту, а у разі його подовження в останній Робочий день Строку Кредиту. Проте, всупереч умовам Кредитного договору, Позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. Відповідно до Розрахунку заборгованості, останній платіж був здійснений у липні 2022 року. Також, судом встановлено, що 20.12.2022 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» уклало Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен - Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до п.2.4 Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим Договором, Новий кредитор замінює Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр Боржників доповнює, а не замінює попередній. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитним договором № 010/86030/82/936758 від 16.11.2020 року укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить: 61 065 грн. 77 коп. (шістдесят одна тисяча шістдесят п`ять гривень 77 копійок), з яких: 59 138 грн. 06 коп. сума заборгованості по тілу кредиту; 1 927 грн. 71 коп. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до [PERSON] , останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок Первісного кредитора, ні на рахунок Нового Кредитора. 24 квітня 2023 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» направило на адресу [PERSON] вимогу про усунення перешкод кредитного зобов`язання Вих.№ 2-84/ЮВСФ/23, згідно якого кредитор вимагав здійснити повне та належне виконання зобов`язань Кредитним Договором, а саме погашення усієї заборгованості за кредитним договором. Однак, [PERSON] не вчинив належних дій щодо погашення кредитної заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором, станом на 22.12.2022 року становить 62 065 грн. 77 коп., з яких: 57 000 грн. сума заборгованості за дозволеним овертдрафтом; 3 138 грн. 06 коп. сума заборгованості за недозволеним овертдрафтом; 1 927 грн. 71 коп. сума заборгованості відсотками. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача нараховану заборгованість по договору №010/86030/82/936758 від 16.11.2020 року, яка становить 61 065 грн. 77 коп., з яких: 59 138 грн. 06 коп. сума заборгованості по тілу кредиту; 1 927 грн. 71 коп. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом враховується, що від відповідача в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами, також характер справи, її значення для позивача, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги підтвердженні наявними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, та їх слід покласти на відповідача у розмірі 1 400 гривень. Також, згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню витрати, понесені ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» по оплаті судового збору у розмір 2 684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved