Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.05.2016 у справі 607/3297/16-ц. У даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що дитина сторін проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2017 у справі № 607/9299/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 25.08.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказала, що з часу присудження аліментів погіршилось її матеріальне становище, оскільки позивач займається підприємницькою діяльністю та має нестабільний дохід, у зв`язку з чим позивачу важко забезпечити дитині відповідні умови для повноцінного навчання, фізичного та духовного розвитку. Так само змінився вік дитини та збільшились її потреби, що зумовило додаткові витрати на утримання дитини. Крім цього, погіршився стан здоров`я дитини, яка у 2016 році отримала травму ока та перенесла декілька хірургічних операцій. Указане призвело до необхідності проведення регулярних медичних обстежень та купівлі медичних препаратів для підтримання належного стану здоров`я дитини. Також позивач зазначила, що відповідач не надає коштів на утримання дитини та не сплачує аліменти, які призначені рішенням суду, у зв`язку з чим станом на 01.04.2022 у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 66943,31 грн. При цьому матеріальний стан відповідача покращився, оскільки останній у 2018 році оформив карту побуту у Республіці Польща, працевлаштований на посаді водія-далекобійника у транспортній компанії та отримує дохід у розмірі приблизно 40000 грн, інших дітей на утриманні немає. За таких підстав відповідно до ст. 181 СК України позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 1000 грн щомісячно на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 31.05.2022 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М. відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче засідання на 23.06.2023 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 23.06.2023 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області доручено компетентному суду Республіки Польща: 1) вручити [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження у справі, повістку про виклик у підготовче судове засідання та копію позовної заяви; 2) допитати [PERSON] як відповідача з таких питань: чи визнає він позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини; чи бажає [PERSON] подати свої заперечення у випадку невизнання позову; які обставини просить взяти до уваги при вирішенні його справи; повідомити про свій матеріальний стан; чи бажає [PERSON] бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області або чи погоджується на розгляд справи у його відсутності; запропонувати [PERSON] повідомити адресу його електронної пошти, а у випадку її відсутності номер телефону, номери інших засобів зв`язку (Viber, Telegram тощо), на які йому надсилати інформацію про хід розгляду справи. Також направлено до компетентного органу Республіки Польща судове доручення та доручено витребувати: 1) у Податковому Управлінні Любуського воєводства Республіки Польща довідку про доходи [PERSON] за період з 2018 року до 2022 року; 2) у Фонду соціального забезпечення, Zaklad ubezpieczen Spolecznych (ZUS), що знаходиться за адресою: Warszawa, Czerniakowska 16, відомості про те, чи перебуває [PERSON] у трудових відносинах з будь-яким підприємством, установою, організацією? Якщо так, то з якою та на якій підставі (умовах)? Витребувати відомості про його дохід за період з 2018 року до 2022 року. Провадження у справі на час виконання судового доручення зупинено. Призначено підготовче судове засідання на 06.12.2022. 13.10.2022, 15.02.2023 та 16.05.2023 матеріали про виконання міжнародного доручення повернулися до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області без виконання. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 головуючою суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновську І.В. 19.05.2023 прийнято до свого провадження вказану цивільну справу, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.06.2023. 15.06.2023 без виходу до нарадчої кімнати усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.2023. У судовому засіданні 31.07.2023 представник позивача адвокат Лисенко О.В. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити повністю. Указала, що станом на даний час заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дитини ще більше зросла. При цьому дитина сторін продовжує хворіти та їй необхідно здійснити ще одне оперативне втручання. Не заперечувала проти заочного розгляду даної справи. У судове засідання 31.07.2023 позивач [PERSON] не з`явився, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника. У судове засідання 31.07.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області (а.с. 6). Рішенням Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~від 10.05.2016\~у справі\~№ 607/3297/16-ц шлюб між сторонами розірваний. Указані обставини підтверджуються наявною у відкритому доступі інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень. Згідно з копією довідки Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 89 від 21.03.2022 дитина сторін проживає без реєстрації разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2017 у справі № 607/9299/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 25.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 17498 від 14.04.2022, виданого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), станом на 01.04.2022 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 66943,31 грн (а.с. 10). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 1\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, ст.\~182,\~183 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок неодноразово наводив Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 22.05.2019 у справі № 444/2619/16-ц; від 18.09.2019 у справі №127/12177/17-ц. Щодо підстав для зміни розміру аліментів суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України\~визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023 становить 2833 грн. Так, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно були визначені судом у 2017 році, коли дитині сторін було 5 років. Наразі дитина підросла та для свого інтелектуального та соціального розвитку, а також для забезпечення належних умов проживання та навчання потребує більших витрат, ніж на момент постановлення судового рішення від 28.02.2017. Також суд ураховує, що виходячи з ринкових цін на товари та послуги, яких щоденно потребує дитина сторін, рівень інфляції в країні, розмір раніше визначених на утримання дитини [PERSON] аліментів є недостатнім для забезпечення дитині належного життєвого рівня. Більше того розмір аліментів у сумі 1000 грн є навіть меншим, ніж гарантований розмір аліментів на дитину даного віку, який з 01.01.2023 становить 1416,50 грн. Крім цього, суд приймає до уваги незадовільний стан здоров`я неповнолітнього [PERSON] , якому встановлений діагноз «Проникаюче поранення лівого ока: ектопія зіниці, травматична катаракта», що дає підстави вважати, що для забезпечення належного лікування [PERSON] позивачу необхідно періодично здійснювати додаткові витрати на його медичне обстеження та лікування. Такі обставини підтверджуються випискою № 1667 Українського медичного центру дитячої офтальматології та мікрохірургії ока та виписним епікризом з медичної картки № 11950 (а.с. 11, 12). Відтак, зважаючи на зміну з часу ухвалення судового рішення від 28.02.2017 мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на збільшення витрат на утримання дитини сторін, що впливає на майновий стан позивача, а також на рівний обов`язок батьків утримувати дітей, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому відповідач не скористався правом на подання відзиву та правом бути присутнім у судовому засіданні і надавати пояснення та не надав заперечень щодо позовних вимог та докази на їх спростування. Суд вживав усі можливі заходи для забезпечення такого права відповідача, у тому числі шляхом направлення судового доручення компетентному суду Республіки Польща. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн. Щодо клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг перекладача, суд зазначає таке. Так, згідно з п. 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27.06.2008 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 за № 573/15264, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні. Витрати, пов`язані із залученням перекладача, сплачуються у порядку, передбаченому статтею 139 Цивільного процесуального кодексу України. Переклад здійснюється фахівцем, запрошеним до відповідного суду України згідно із статтею 75 Цивільного процесуального кодексу України, або засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально. Згідно з ч. 4, 5 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.\~ Так, зі змісту актів виконаних робіт від 01.08.2022 та 02.03.2023 (а.с. 174, 175) вбачається, що за надані агенцією іноземних мов «Inter» послуги з перекладу документів з української на польську мови та навпаки у межах розгляду даної цивільної справи позивач [PERSON] сплатила 8200 грн та 6500 грн, тобто всього 14700 грн. Відтак, приймаючи до уваги, що даний позов задоволено повністю, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані із наданням послуг перекладача, у розмірі 14700 грн.

Outcome: approved