Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.11.2022 р. о 15 год. 20 хв. [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак [NUMBER] в м. Коростишів по вул. Гелевея, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рута» державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортний засіб позивача «Рута» отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріального збитку на суму 45277,83 грн. 06.02.2023 р. постановою Коростишівського районного суду Житомирської області, яка набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у вчиненні 17.11.2022 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експерта від 14.03.2023 вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Рута» д.н.з. [NUMBER] складає 45277,83 грн. Після ДТП автомобіль самостійно їхати не міг, позивач вимушений був скористатись послугами евакуатора, вартість яких становить 5000 грн. У відповідача [PERSON] відсутній поліс загальнообов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Окрім того, позивачем також було понесено витрати на проведення експертного дослідження в сумі 6000 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., а також витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду в розмірі 1073,60 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 50277,83 грн. та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1073,60 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. та витрат за проведення експертизи в розмірі 6000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з мотивів та доводів, що викладені в позові та просили їх задовольнити. В судовому засіданні, 11.07.2023 р. відповідач [PERSON] свою вину у вчиненні ДТП не заперечив, однак заперечив щодо розміру матеріальної шкоди заподіяної автомобілю «РУТА» внаслідок ДТП, вказав, що страхового полісу не мав. В подальшому в судове засідання не з`явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив відносно позовних вимог не подав, інших заяв та клопотань не надходило, причина неявки до суду не відома, а тому суд здійснює розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 17.11.2022 р. о 15 год 20 хв. в м. Коростишів, по вул. Гелевея, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рута» державний номерний знак [NUMBER] , виїхавши при цьому на смугу зустрічного руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.02.2023 року по справі №935/2944/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні, 17.11.2022 р., вищевказаній ДТП (а.с.8-13). Оскільки, ТЗ «Рута» державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , то протиправними, винними діями [PERSON] завдано матеріальної шкоди власнику ТЗ - [PERSON] . В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 17.11.2022 р., є доведеною, доказуванню не підлягає. Як вбачається з Висновку експерта № 492 від 14.03.2023 вартість матеріального збитку, заподіяно власнику автомобіля «Рута-22 ИНВА», реєстраційний номер [NUMBER] , на 11.03.2023 складає 45277,83 грн. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля станом на 11.03.2023, складає 79515,71 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу цього автомобіля на 11.03.2023 складає 45277,83 грн. Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до частини першої якої, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому, на його вимогу, відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Отже, враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку, що при вирішенні питання щодо вартості матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу «Рута» , д.н. з [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталась 17.11.2022 р. суд виходить з вартості відновлювального ремонту з урахування зносу ТЗ, що визначена відповідно до висновку експерта №492 від 14.03.2023 р. та складає - 45277,83 грн. Отже, з винної особи [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 45227 грн.83 коп. Окрім того позивачем були понесені витрати на 5000 грн. 00 коп. за послуги евакуатора, 6000 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, які він просить стягнути з відповідача. Суд, оцінивши надані позивачем докази, дійшов до висновку, про необхідність стягнення 5000 грн., з відповідача, як заподіювача збитків, кошти, що понесені позивачем та пов`язані із наслідками ДТП. Щодо стягнення 6000 грн. витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо здійснення фактичної їх оплати. Отже, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода внаслідок ДТП в розмірі 45277 грн.83 коп. та 5000 грн.00 коп. понесених витрат, а всього на загальну суму 50277 грн. 83 коп. Щодо питання стягнення судових витрат, суд дійшов такого висновку. Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Отже враховуючи викладене з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, що були понесені позивачем в розмірі 10000,00 грн. Відповідачем клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не подано. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. ( а.с.42). З огляду на викладене, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 1073,60 грн. та 10000,00 грн. витрат на оплату правничої допомоги, в всього - 11073,60 коп. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідач, доводів позивача не спростував, будь яких доказів , клопотань до суду не подав, в судове засідання не з`являвсь. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з вищевикладених мотивів.

Outcome: partial