Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Снятинського районного суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про повернення позики. На обґрунтування позову зазначила, що між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, про що останній власноручно написав розписку, у якій зобов`язався повернути суму позики до 31.12.2019 року. Відповідно до вищевказаної розписки, позивачка [PERSON] передала у власність відповідачу [PERSON] будівельні матеріали на загальну суму 20.000,00 (двадцять тисяч) Євро. Згідно із розпискою повна сума позики, що підлягає поверненню на день остаточного розрахунку має відповідати еквіваленту суми 20.000,00 (двадцять тисяч) Євро за офіційним курсом на час повернення. Позивачка зазначає, що будівельні матеріали відповідач [PERSON] використав для будівництва житлового будинку, який будував перебуваючи у шлюбі із відповідачкою [PERSON] , тому вважає, що відповідача по справі [PERSON] та [PERSON] мають спільно повернути їй кошти вказані в розписці. Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за офіційним\~курсам НБУ\~у 38,834\~грн.\~за 1,00\~Євро,\~отже,\~на момент\~звернення до\~суду сума\~основного боргу\~становить 776.680,00\~грн.(сімсот\~сімдесят шість\~тисяч шістсот\~вісімдесят грн.00коп.),\~тобто 20.000,00\~(двадцять\~тисяч)\~Євро 38,834 грн. 776.680,00 грн. Позивачка звертає увагу суду, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; на вимогу кредитор зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми. Тому, таким чином загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за договором позики становить 846.581,20 грн. (вісімсот сорок шість тисяч п`ятсот вісімдесят одна грн. 20 коп.). На підставі наведеного, у зв`язку із тим, що у визначений договором строк, а саме до 31.12.2019 року відповідачем [PERSON] суму позики не повернуто позивачка змушена звернутись в суд з правом вимоги повернення боргу у судовому порядку, просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] загальну суму заборгованості 846.581,20 грн. (вісімсот сорок шість тисяч п`ятсот вісімдесят одна грн. 20 коп.), з них сума основного 776.680,00 грн. (сімсот сімдесят шість тисяч шістсот вісімдесят грн. 00 коп.); сума 3% річних від простроченої заборгованості за два роки 69.901,20 грн. (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот одна грн. 20 коп.). Представник позивачки [PERSON] ,у судовому засіданні підтримав заявлений позов, просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі, проти заявленого відзиву та додаткових пояснень поданих представником відповідачки [PERSON] заперечив. 21.02.2023 року від представника відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву слідує, що відповідачка [PERSON] заперечує проти вищевказаного позову, просить у задоволені позовних вимог в частині пред`явлених до неї вимог про стягнення позики відмовити, у зв`язку із тим, що заборгованість за договором вищевказаної позики, сторонами якого є позивачка та відповідач [PERSON] не може визнаватися спільним боргом подружжя, та не підлягає стягненню з неї, оскільки їй не було відомо факту укладення такого договору між позивачкою та відповідачем [PERSON] , а також вона не погоджувала та не давала згоди на отримання такої позики, а тому зобов`язання щодо неї про стягнення заборгованості взагалі відсутні. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] проти позову заперечила із ним категорично не погоджується, просить суд відмовити у задоволенні позову, так як він має штучний характер. Відповідач [PERSON] на адресу суду надіслав клопотання згідно із яким позовні вимоги заявлені позивачкою [PERSON] щодо нього про стягнення позики визнав в повному обсязі, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. З показів свідка [PERSON] слідує, що позивачка [PERSON] мати відповідача [PERSON] дала вборг будівельні матеріали на суму в 20.000,00 (двадцять тисяч) Євро. В подальшому відповідачі збудували будинок в [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~ ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідач [PERSON] склав розписку про позику [PERSON] (позивачка по справі), згідно якої йому у власність від [PERSON] (позивачки) передано будівельні матеріали на загальну суму 20.000,00 (двадцять тисяч) Євро, які останній зобов`язався віддати в день остаточного розрахунку має відповідати еквіваленту суми 20.000,00 (двадцять тисяч) Євро за офіційним курсом на час повернення, а саме до 31.12.2019 року. Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у\~ст. 1047 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; на вимогу кредитор зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми. Стаття 526 Цивільного кодексу України\~визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч.1ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.ст.625,1050 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Таким чином, сума 3% від простроченої заборгованості за два роки складає 69.901,20 грн. (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот одна грн. 20 коп.). Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] уклав договір позики з позивачкою [PERSON] у 2007 р. на підтвердження якого власноруч написав розпису, згідно якої останньому від позивачки [PERSON] передано у власність будівельні матеріали на загальну суму 20.000,00 (двадцять тисяч) Євро, які відповідач [PERSON] в подальшому використав для будівництва житлового будинку, що будувався під час перебування у шлюбі із відповідачкою [PERSON] . Шлюбу зареєстровано 28.08.1997 р. та розірвано рішенням Снятинського районного суду 17.02.2022 р. Факт отримання в борг будівельних матеріалів підтверджується показами свідка [PERSON] . Згідно із письмовим клопотанням відповідача [PERSON] , вбачається, що останній погоджується з позовними вимогами позивачки, проти позову не заперечує, тобто визнає, що укладення договору позики із позивачкою мало таке місце. Що стосується відзиву та додаткових пояснень поданих представником відповідачки [PERSON] суд вважає, що останньою не надано обгрунтованих доказів, які б спростовували позовні вимоги щодо відповідачки [PERSON] . Отже, системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник відповідач [PERSON] , отримавши у власність передані йому позикодавцем будівельні матеріали на загальну суму 20.000,00 (двадцять тисяч) Євро став зобов`язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений договором позики строк. Відповідно до 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у солідарному порядку судовий збір у сумі 8466,00 грн.

Outcome: approved