Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

08 червня 2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Департамент служб у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, в якій позивачка просить, позбавити [PERSON] [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] , встановити піклування над неповнолітньою особою [PERSON] [INFO] , призначивши її піклувальником. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Позивач є бабусею [PERSON] [INFO] . Батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] є донька позивача - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідачі по справі. Від шлюбу позивача з колишнім чоловіком [PERSON] , народилася донька, [PERSON] , [INFO] , яка померла від тяжкої хвороби 10 лютого 2023 року. За час свого життя, починаючи з 2006 року, донька позивача [PERSON] мала стосунки з [PERSON] , який є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] , проте разом вони ніколи не проживали. Отже, після смерті доньки залишилася неповнолітня дитина, онук - [PERSON] [INFO] , над яким вона здійснює піклування на теперішній час та який проживає разом з позивачем та її чоловіком [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Відповідач, батько дитини ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в долі дитини, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Крім того, відповідач взагалі відмовився від своїх батьківських прав по відношенню до [PERSON] [INFO] , що підтверджується його заявою від 23 березня 2023 року, засвідченою Державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Лучкіною І.М. за реєстраційним номером 5-9. Таким чином, відповідач покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина не приймає. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. У зв`язку з цим, позивач звернулася до органу опіки та піклування Департаменту служб у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що її було включено до Єдиного електронного банку даних про дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків - вихователів як потенційного опікуна за № 2039 - 147 від 15.05.2023 р., що підтверджується листом № 04-22/700/23 від 15.05.2023 р. Департаменту служб у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей ХМР. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків. За вказаних обставин, на теперішній час, виникла нагальна потреба, та існують всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав та призначення піклувальником позивача для її онука у зв`язку з тим, що в житті дитини постійно виникає потреба надання до школи батьківської згоди з різних питань, які позивач як бабуся дитини формально позбавлена цього права, хоча фактично виховує онука. Позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з третьою особою [PERSON] . Позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , в якій є всі умови для проживання дитини. Згідно медичних висновків, довідок нарколога та психіатра члени сім`ї позивача та сама позивачка є здоровими, протипоказань для призначення піклувальником позивача не існує, до кримінальної відповідальності позивач не притягувалась, має постійний дохід та перебуває на обліку потенційних кандидатів в опіку. У судове засідання позивач не з`явилися, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відзив на позов не подавав. До суду надано нотаріально посвідчену заяву [PERSON] , [INFO] , від 23 березня 2023 року, про те що, він надає згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , розгляд справи просить проводити без його участі. Заява засвідчена Державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Лучкіною І.М. за реєстраційним номером 5-9. Представник третьої особи ДССД ХМР в судове засідання не з`явився, повідомлявся в установленому законом порядку, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування, та позовні вимоги підтримав. До заяви долучено висновок ДССД ХМР щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та подання щодо доцільності встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] , призначення [PERSON] піклувальником дитини. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся в установленому законом порядку, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження. (а.с.12). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть Південної міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 48. (а.с. 9) Позивач є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 8) Позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 14) Відповідно інформаційної довідки з Державного речових прав на нерухоме майно № 334121819 позивач [PERSON] , є власником 1/1 квартири [ADDRESS] . (а.с. 18-20) Згідно листа Департаменту служб у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №04-22/700/23 від 15.05.2023 року позивача включено до Єдиного електронного банку даних про дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків - вихователів як потенційний опікун за №2039 - 147 від 15.05.2023 року. (а.с. 22) Відповідно до витягу з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР - 000875004, позивач [PERSON] , станом на 21.04.2023 року незнятої чи непогашеної судимості не має. (а.с. 23) Згідно з випискою N93347 з Міського психоневрологічного диспансеру №3 від 05.05.2023 р., та випискою №432 з КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 05.04.2023 року, [PERSON] на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не зверталась. Позивач, неповнолітня дитина мають задовільний стан здоров`я, що підтверджується наданими висновками. (а.с. 27-28) Відповідач [PERSON] відмовився від своїх батьківських прав по відношенню до [PERSON] [INFO] , що підтверджується його заявою від 23 березня 2023 року, засвідченою Державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Лучкіною І.М. за реєстраційним номером 5-9. Згідно із висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, № 277 від 31.07.2023 року, доданим до заяви про розгляд справи у відсутність, Департаменту служб у справах дітей вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його до неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз`яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї неповнолітньої дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом і лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову частину виховання; не спілкується з сином у обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, тобто не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання дитини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, судом встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню неповнолітнього [PERSON] [INFO] , що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, що не спростовано відповідачем. Відповідно до подання Департаменту служб у справах дітей від 31.07.2023 № 278, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити піклування над неповнолітнім [PERSON] [INFO] , та призначити позивача [PERSON] , його піклувальником. Стосовно заявлених вимог про призначення [PERSON] , піклувальником неповнолітнього [PERSON] , суд дійшов до такого. Відповідно до ст. 243 СК України, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. (ч. 2). Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України (ч. 3). Статтею 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 3). Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (ч. 4). Опіка встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ч. 1 ст. 62 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] , яка доводиться неповнолітньому [PERSON] бабусею, проживають за адресою квартира [ADDRESS] . Згідно з ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ч. 2). Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою (ч. 3). Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного (ч. 4). Таким чином, судом встановлено, що позивач у справі є бабусею [PERSON] , мати [PERSON] , [PERSON] [INFO] померла. Батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків. З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи, що мати дитини померла, а судом прийнято рішення про позбавлення батька [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про призначення піклувальником неповнолітнього [PERSON] [INFO] , є обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини. У зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині задовольняються судом. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved