Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

03 листопада 2021 року представник позивача, адвокат Чирочка Н.В. звернулася до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] , де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Світловодської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та зміну порядку участі у вихованні дитини. В своїх позовних вимогах просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , змінити та визначити такі способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: особисті побачення з дитиною кожну неділю з 9.00 до 12.00 години за місцем проживання матері та кожну середу з 17.00 до 19.00 години за місцем проживання батька, без обмеження місця прогулянок, у день народження з 15.00 до 17.00 години у місці визначеному за спільною згодою та з врахуванням інтересів дитини. В обґрунтуванні позову посилається на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , уклали шлюб, який зареєстровано 24 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області. Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 23 вересня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Під час розлучення між [PERSON] та [PERSON] виник спір про визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON] . Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2020 року було затверджено мирову угоду, за умовами якої визначено місце проживання малолітньої [PERSON] спільно з батьком дитини [PERSON] , за адресою [ADDRESS] та визначено спосіб і порядок спілкування матері [PERSON] з донькою [PERSON] , згідно якого [PERSON] має право на систематичні побачення з донькою за місцем проживання дитини за попередньою домовленістю та в присутності батька, а також на спільні прогулянки з дитиною на подвір`ї та дитячих майданчиках, в зручний час щотижня не менше двох годин. Відвідування дитиною [PERSON] місця проживання матері, [PERSON] , має проводитися з урахуванням стану здоров`я дитини, двічі на місяць у вихідні дні з обов`язковим попереднім узгодженням та повідомленням [PERSON] , та з поверненням дитини за місцем проживання батька в той же день до 20.00 години, а також з можливістю спілкуватися у офіційні святкові дні та день народження, за попередньою домовленістю з батьком, буде здійснюватись виключно з урахуванням думки дитини та її бажаннями відвідувати місце проживання матері. Проте з моменту укладення мирової угоди позивачка не мала жодної можливості зустрітись зі своєю дитиною. Всупереч взятим на себе зобов`язаннями відповідач жодного разу не впустив позивача до будинку, де він мешкає з дочкою, не випустив [PERSON] на прогулянку з мамою, та не привіз її до місця проживання [PERSON] . Позивач не має можливості з`ясувати як живе її донька, який стан її здоров`я, який вона має фізичний та психічний розвиток. Батько дитини переховує [PERSON] і навіть заборонив вихователям у дитячому садочку надавати позивачці будь-яку інформацію про доньку. Останній раз позивачка їздила до місця проживання дочки у с. Павлівка, 17 жовтня 2021 року, проте побачити дитину їй так і не вдалося. 26.10.2021, 27.10.2021, 28.10.2021 року позивачка приїздила до дошкільного навчального закладу у с.Павлівка, який відвідує [PERSON] , але дитину їй також побачити не дали. Оскільки, мирова угода не містить конкретно визначеного дня тижня та часу, коли відповідач зобов`язаний дати можливість мамі та дитині зустрітись, а сам відповідач ухиляється від спілкування, фактично виконати таку угоду неможливо. Також сторони по справі мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розлучення залишилась проживати разом з позивачем. На прохання позивача привести доньку [PERSON] до місця проживання позивачки, щоб сестри могли спільно проводити час, та виховуватись в розумінні, що вони є близькими родичами та однією сім`єю, відповідач завжди відповідав відмовою. Ухвалою від 19 листопада 2021 року вирішено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву на позов, призначено підготовче судове засідання. 16 грудня 2021 року представник відповідача, адвокат Суворова С.М., подала до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю оскільки, малолітня [PERSON] знаходиться на утриманні батька, мати не приймає участі в утриманні дитини. Відповідач піклується про стан здоров`я дитини, постійно спілкується з адміністрацією навчального закладу який відвідує [PERSON] . Проте, психологічний стан дитини викликає занепокоєння. За висновками нейропсихолога у дитини наявні емоційні розлади у вигляді дитячого неврозу, у зв`язку з чим рекомендовано, відкоригувати режим дня, налагодити спокійну сімейну атмосферу, де перебуває дівчинка. На момент обстеження психологом 01 серпня 2020 року, дівчинка перебувала у стані тривоги, хвилювалася, чи її не заберуть від тата та не віддадуть мамі. Коли психолог запитувала про маму, дівчинка відразу припиняла бесіду, тому психологом було рекомендовано проживання [PERSON] у родині тата, задля уникнення загострення невротичних станів дівчинки. Психологом зроблено загальний висновок, проте, що у дитини, було виявлено високий ступінь емоційної тривожності по відношенню до матері, підвищений стан особистої тривожності та набуту лабільність нервової системи, що свідчить про високу вірогідність нервового зриву. Позивачка ігнорує спосіб і порядок спілкування з дитиною, визначений ухвалою суду від 10 грудня 2020 року, щодо побачень з донькою в присутності батька, а також на спільні прогулянки з дитиною. Натомість наполягає на побаченнях з донькою за відсутності батька та за місцем свого проживання. Враховуючи, що згідно ухвали суду від 10 грудня 2020 року відвідування дитиною місця проживання матері має проводитися з урахуванням стану здоров`я дитини, виключно з урахуванням думки дитини та її бажанням відвідувати місце проживання матері, а дитина категорично відмовляється спілкуватися з матір`ю, зміна способу участі матері у спілкування з дитиною є неможливою. Мати, яка проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь і її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідач не чинить перешкод позивачці у спілкуванні з дитиною, а керується виключно інтересами дитини, оскільки таке спілкування негативно впливає на нормальний розвиток дитини. Окрім цього, наголошуючи на порушені свої прав щодо особистих побачень з донькою, позивачка не виконує батьківських обов`язків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття. 28 грудня 2021 року від представника позивача, адвоката Чирочки Н.В. до суду надійшло клопотання про допит в якості свідка психолога [PERSON] . Ухвалою від 16 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Чирочка Н.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач та\~його представник\~адвокат Суворова\~С.М.\~в судовому\~засіданні \~ заперечували\~проти задоволення\~позивних вимог. Представники третьої особи [PERSON] та [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримали у повному обсязі та надали висновок про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та зміну порядку участі у вихованні дитини. Під час судового розгляду справи представники третьої особи в судове засідання не з`явилися, та подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Допитаний свідок, психолог Кременчуцького міського центру комплексної реабілітації дітей з інвалідністю [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що відповідач у зв`язку із занепокоєнням емоційного стану доньки звернувся до неї для проведення обстеження. Під час обстеження дитина було в адекватному стані та давала чіткі відповіді на запитання психолога. При спілкуванні з [PERSON] виявлено емоційну тривожність по відношенню до матері та рекомендовано стан спокою. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідка та дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1\~ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З копій свідоцтв про народження вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є сторони у справі [PERSON] та [PERSON] . (а.с.9,10) Судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] та доньки [PERSON] . Внаслідок часткової несплати відповідачем аліментів, розмір заборгованості з виплати аліментів [PERSON] станом на 01 січня 2022 року становить 28547 грн. 25 коп. (а.с.59, а.с.82) Судом встановлено, що ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2020 року затверджено мирову угоду у справі № 401/2131/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, за умовами якої визначено місце проживання [PERSON] спільно з батьком [PERSON] та спосіб і порядок спілкування матері, [PERSON] , з донькою [PERSON] .(а.с.46-48) Згідно інформації КНП «ЦПМСД СМР» [PERSON] , 27 квітня 2019 року на прийоми до лікаря приходить у супроводі матері, рекомендації лікаря щодо ведення дитини мати виконує в повному обсязі. На даний час малолітня дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с 49) Згідно довідки Павлівського ліцею «Гранд» від 08 грудня 2021 року встановлено, що [PERSON] дійсно прийнята до ДНЗ КЗ «Павлівське НВО», дитиною опікується батько, своєчасно сплачує батьківську плату, постійно спілкується з адміністрацією та вихователями закладу, до виконання батьківських обов`язків претензій не має. (а.с.50) Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 вересня 2021 року призначено порядок спілкування [PERSON] із малолітньою донькою [PERSON] у присутності матері, бажано з присутністю малолітньої [PERSON] .(а.с.22) Відповідно до висновку про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та зміну порядку участі у вихованні дитини встановлено, що враховуючи інтереси малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради вважає необхідним усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] та змінити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. 02 січня 2022 року позивач [PERSON] , зверталась до відділення поліції № 1 Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області у зв`язку з перешкоджанням [PERSON] бачитися їй з дитиною. З психологічного висновку практикуючого психолога [PERSON] від 20 березня 2023 року, встановлено, що з батьками проведена бесіда, на якій наголошувалося на спілкуванні обох сестер [PERSON] та [PERSON] між собою, на поведінкові відносини батьків у присутності дітей і про неможливість відсторонення дівчат одна від одної. Словесно укладено план спілкування дівчат та пропрацьовано поведінку обох батьків під час зустрічі. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Стаття 142 СК України\~зазначає: діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1\~ст. 151 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до\~ст.153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"\~батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства"\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Частина 2\~ст. 155 СК України\~зазначає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3\~ст.157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, питання виховання дитини батьки мають вирішувати спільно, і позивачка зобов`язана брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з донькою [PERSON] , а відповідач не має права перешкоджати позивачці спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні. Крім цього, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , як матір, бажає брати участь у вихованні доньки [PERSON] , проте в обґрунтування позову позивачкою не надано належних доказів того, що відповідач чинить перешкоди позивачці у спілкуванні з дитиною. Слід звернути увагу, що відповідно до положення ч. 3 ст. 208 ЦПК України у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди, ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень. Статтею 64-1\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» визначено\~порядок \~виконання рішення\~про встановлення\~побачення з\~дитиною,\~рішення про\~усунення перешкод\~у побаченні\~з дитиною. Виконання рішення\~про встановлення\~побачення з\~дитиною полягає\~у забезпеченні\~боржником побачень\~стягувача з\~дитиною в\~порядку,\~визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити за безпідставністю вимог. У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, понесені судові витрати позивачем, слід віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed