Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

24 квітня 2023 року Позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову посилався на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 14.06.2010 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України). У подальшому кредитний ліміт збільшувався до 52000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку . Позивач надав відповідачу кредит, однак, відповідач неналежно виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього станом на 04.01.2023 року наявна заборгованість 47721,30 грн., з яких: 39941,27 грн- заборгованість за тілом кредиту; 7780,03 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за комісією; 0,00 грн- пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором. Просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 47721,30 грн та судові витрати. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 08 травня 2023 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань до суду в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином, в позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач має Банківську ліцензію за №22 на право надання банківських послуг від 05 жовтня 2011 року, визначених частиною третьою статті 47 ЗУ «Про Банки і Банківську діяльність» та інші дозволи НБУ щодо здійснення банківської діяльності та Статут ПАТ КБ «Приват Банк». 14.06.2010 року ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, уклало кредитний договір з [PERSON] . Крім того, у анкеті-заяві вказано, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами, Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 16). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] вбачається , що [PERSON] збільшувався кредитний ліміт до 52000,00 грн. (а.с.14). [PERSON] була видана картка № [NUMBER] , яка неодноразово перевипускалася, останнього разу 30.03.2021 року за № [NUMBER] із терміном дії до 01/25 року (а.с. 15). За представленим Банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за наведеним кредитним договором, станом на 04.01.2023 року, становить 47721,30 грн., з яких: 39941,27 грн- заборгованість за тілом кредиту; 7780,03 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за комісією; 0,00 грн- пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором (а.с. 3-14). Додані банком до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані ( ас.21-46). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушення зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.546 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Із норм ст.547 ЦК України слідує, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як передбачено ст.549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором, за таких підстав суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved