Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

У лютому 2023 року шляхом формування документів у підсистемі "Електронний суд" Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 55972,85 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між 21.10.2021 між [PERSON] , АТ «Ощадбанк» та ТзДВ «СК «Віді-Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Toyota RAV 4», д/н [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Як вказує позивач, 13.09.2022 в м. Києві на перехресті вул. К. Малевича та вул. І. Федорова сталася ДТП, за участю застрахованого автомобіля «Toyota RAV 4», д/н [NUMBER] та автомобіля «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] під управлінням [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено застрахований в ТзДВ «СК «Віді-Страхування» автомобіль «Toyota RAV 4». Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2022 [PERSON] визнано винним в ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач вказує, що вказане ДТП було визнано страховим випадком та в подальшому сплачено страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 315972,85 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ТзДВ СК «Альфа-Гарант», ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну третіх осіб був передбачений у розмірі 260000,00 грн. Враховуючи те, що різниця між фактичним розміром шкоди (315972,85 грн) і сумарним лімітом відповідальності (260000 грн), становить 55972,85 грн (315972,85 грн - 160000,00 грн = 55972,85 грн), просить стягнути вказану суму з відповідача. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2023 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 13 липня 2023 року. 13 липня 2023 року розгляд справи відкладено на 31 липня 2023 року. 13 липня 2023 року та 31 липня 2023 року відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався. Позивач 31 липня 2023 року в судове засідання не прибув. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 13 серпня 2022 року о 07:20 год., [PERSON] керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , в місті Києві на вул. Малевича, рухаючись на заборонений сигнал світлофора та виїхавши на перехрестя, скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Rav-4», д.н.з. [NUMBER] , який рухався по вул. Федорова на дозволений сигнал світлофора, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 8.7.3 є, 16.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП України. Винним у вищенаведеному ДТП згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року визнано [PERSON] . Як передбачено ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортну АС-017355 від 21.10.2021 автомобіль «Toyota RAV 4», д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] , був застрахований в ТзДВ «СК «Віді-Страхування». 23 вересня 2022 року [PERSON] звернувся до ТзДВ «СК «Віді-Страхування» із заявою про настання страхового випадку. Згідно з рахунком № ВДиС-0036820 від 22.09.2022 ТОВ «ВіДі Автострада», вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 315972,85 грн. Відповідно до акту виконаних робіт № ВДиСА-022519 від 15.10.2022 ТОВ «ВіДі Автострада», виконано ремонтні роботи автомобіля на суму 315972,85 грн. Як вбачається із страхового акту № 14283 загальний розмір страхового відшкодування становить 315972,85 грн. Платіжним дорученням № 2789 від 30.09.2022 ТзДВ «СК «Віді-Страхування» сплатило на рахунок ТОВ «ВІДІ Автострада» страхове відшкодування ( [PERSON] ) за авторемонтні роботи згідно рахунку № ВДиС-0036820 від 22.09.2022 у розмірі 315972,85 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як передбачено ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що ТзДВ «СК «Віді-Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в повному обсязі. Відповідно до полісу № 210870098 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність власника автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] (страхувальник [PERSON] ) була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 160000,00 грн. 15.12.2022 між ТзДВ «СК «Віді-Страхування» та ТзДВ СК «Альфа-Гарант» укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, відповідно до якої сторони погодили, що виплата страхового відшкодування за полісом має бути здійснена у розмірі 144000,00 грн, за збитки пов`язані пошкодженням наземних транспортних засобів, а саме: «Toyota RAV 4», д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП, яке мало місце 13.09.2022 та сталась з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до платіжного доручення № 32468 від 23.12.2022 ТзДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувала на рахунок ТзДВ «СК «Віді-Страхування» страхове відшкодування в розмір 144000,00 грн в порядку регресу згідно зі страховим актом № ЦВ/22/3797 за договором № 210870098 від 02.09.2022. Згідно з договором добровільного страхування цивільної відповідальності наземного транспорту «Додаткова Автоцивілка» № 12-ДЦВ\\ЕР-210870098 від 03.09.2022 цивільно-правова відповідальність власника автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] (страхувальник [PERSON] ) була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» з лімітом відповідальності у розмірі 100000,00 грн. 19.12.2022 між ТзДВ «СК «Віді-Страхування» та ТзДВ СК «Альфа-Гарант» укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, відповідно до якої сторони погодили, що виплата страхового відшкодування за полісом має бути здійснена у розмірі 90000,00 грн, за збитки пов`язані пошкодженням наземних транспортних засобів, а саме: «Toyota RAV 4», д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП, яке мало місце 13.09.2022 та сталась з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до платіжного доручення № 32467 від 23.12.2022 ТзДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувала на рахунок ТзДВ «СК «Віді-Страхування» страхове відшкодування в розмір 90000,00 грн гідно зі страховим актом № СМ/22/0027 за договором № 12-ДЦВ\\ЕР-210870098 від 03.09.2022. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди (315972,85 грн), який сплачений позивачем потерпілій особі, і лімітом відповідальності ТзДВ СК «Альфа-Гарант», становить 55972,85 грн (315972,85 грн - 260000,00 грн = 55972,85 грн). Згідно з статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 55 972,85 грн, тобто різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку здійснила ТзДВ «СК «Віді-Страхування». Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved