Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника - адвоката Пробіжанської Н.П., звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/3 частина житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель і споруд, що в [ADDRESS] . Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті чоловіка, вона претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя, останній зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів їй. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, вона свої спадкові права після смерті чоловіка оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею, право власності на 1/3 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель і споруд, яке розташоване в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Пробіжанська Н.П. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивачки, при цьому зазначила, що позов підтримує. Представник відповідача Борщівської міської ради - міський голова Чопик І.К. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника ради, при цьому зазначив, що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в с.Висічка Чортківського району Тернопільської області помер чоловік позивачки [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) 12 квітня 2022 року. Факт перебування позивачки з померлим у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Поряд з тим встановлено, що за життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів позивачці. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 04 червня 2021 року, посвідченим старостою Стрілковецького старостинського округу Борщівської міської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 6-42. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №72234671 від 24.04.2023, заповіт є чинний. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , та яку позивачка прийняла, оскільки проживала та була зареєстрованою за однією адресою разом з померлим, окрім того, 12 квітня 2022 року подала заяву про прийняття спадщини в Борщівську державну нотаріальну контору. На підставі вказаної заяви до майна померлого було відкрито спадкову справу за №47/2022. Крім того, 24 квітня 2023 року позивачка звернулася в нотаріальну контору із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка на майно, яке складається із 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , однак державним нотаріусом у цьому їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку з наведеним, їй було рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлому [PERSON] та наступної належності їй, як спадкоємцеві згідно заповіту. Наведене вбачається з довідки старости Висічанського старостинського округу Борщівської міської ради №95 від 02.05.2023, з листа Борщівської державної нотаріальної контори №342/02-14 від 24.04.2023, матеріалів спадкової справи №47/2022, відкритої до майна померлого [PERSON] . Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння [ADDRESS] , відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , були його членами, що стверджено довідкою старости Висічанського старостинського округу Борщівської міської ради №90 від 02.05.2023, копіями по господарських книг Стрілковецької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на відповідній правовій основі, набули право, кожен зокрема на 1/3 частину будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] . Також встановлено, що за позовом [PERSON] , рішенням Борщівського районного суду від 05 листопада 2015 року, за ним, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Висічка Борщівського району Тернопільської області, та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с.Висічка Борщівського району Тернопільської області, визнано право власності на 2/3 частини будинковолодіння по [ADDRESS] . Однак за життя, [PERSON] своє право власності на належну йому 1/3 частину спірного будинковолодіння у встановленому законом порядку не оформив, та у відповідному органі не зареєстрував, що в свою чергу перешкоджає позивачці, як спадкоємцю, оформити свої спадкові права. Судом також встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом щодо майна померлого [PERSON] . Окрім неї, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №342/02-14 від 24.04.2023, матеріалів спадкової справи №47/2022, відкритої до майна померлого [PERSON] . Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 29 березня 2023 року, виготовленого техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] та інформаційної довідки №ТІ-47/05-2023 від 09.05.2023, складеної ФОП [PERSON] , загальна інвентаризаційна вартість будинковолодіння садибного типу по [ADDRESS] , становить 711322 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та

Outcome: approved