Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України в його користь 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті незаконних дій судді Червоноградського міського суду Львівської області [PERSON] по справі №459/777/16-ц шляхом видання для виконання явно злочинного розпорядження про стягнення судового збору в сумі 1378грн., що спричинило приниження честі, гідності та ділової репутації. В обґрунтування зазначає, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05.10.2017р. відмовлено у задоволенні позовних вимог та вирішено стягнути з ФГ «Бурки В.В.» на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 1378грн. В подальшому, постановою Верховного Суду України від 11.12.2019р. касаційну скаргу ФГ «Бурки В.В.» задоволено частково. Заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05.10.2017р. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 21.12.2017р. скасовано та закрито провадження у справі. Відтак зазначає, що рішення від 05.10.2017р. винесене суддею Червоноградського міського суду Львівської області [PERSON]. є незаконним, а порушення закону з боку судді порушило його права як члена фермерського господарства та його представника та спричинило завдання моральної шкоди. Ухвалою від 07.10.2022р. відмовлено у відкритті провадження у даній справі в частині вимог до судді Червоноградського міського суду Львівської області [PERSON].. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, у наданому суду клопотанні зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 26.07.2023р. повторно не прибув, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у наданому клопотанні не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав: Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05.10.2017р. відмовлено ФГ «Бурка В.В.» у задоволенні позовних вимог до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та вирішено стягнути із ФГ «Бурка В.В.» на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 1378грн. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 21.12.2017р. рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05.10.2017р. залишено без змін. Постановою Верховного Суду України від 11.12.2019р. касаційну скаргу ФГ «Бурки В.В.» задоволено частково. Заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05.10.2017р. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 21.12.2017р. скасовано та закрито провадження у справі. В Постанові пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що на підставі ст.56 Конституції України, на яку покликається в своєму позові позивач, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода, у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в тому числі майнової та моральної шкоди також передбачено, що для відшкодування державою шкоди, завданої судом, необхідно, щоб рішення, дії або бездіяльність суду були незаконними. В той же час, дії судді Червоноградського міського суду Львівської області [PERSON]. при розгляді справи за позовом ФГ «Бурка В.В.» та постановленні у ній рішення не визнані незаконними, а тому, твердження позивача з цього приводу є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Крім того, як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Слід врахувати і те, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Однак, позивач не скористався наданим йому Цивільним процесуальним кодексом правом, в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому майнової шкоди та моральних страждань чи втрат немайнового характеру, зокрема як і Державною казначейською службою України, а суд в судовому засіданні їх не здобув. Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed