Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона має з відповідачем спільних дітей, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає в добровільному порядку кошти на утримання їх дітей, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття кожним із дітей (а.с. 43 - 47). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач надав суду відзив на позов у якому частково визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від його доходу. Також, відповідач звернув увагу на рівний обов`язок кожного із батьків дитини стосовно утримання дітей та зазначив, що він у добровільному порядку надавав позивачці грошові кошти на утримання дітей. Крім того, відповідач повідомив суду про те, що він утримує своїх батьків (а.с. 58 - 66). Представником позивачки надано відповідь на відзив у якому вона не погодилась із запереченнями відповідача та просила задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 93 - 95). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 11 червня 2008 року і серії [NUMBER] від 01 вересня 2010 року (а.с. 12, 13). Діти проживають разом із матір`ю. Вказану обставину сторони під час розгляду справи визнали і не оспорили. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, суд приймає до уваги заперечення відповідача на доводи позивачки стосовно ненадання добровільно грошових коштів на утримання дітей, оскільки зазначені доводи позивачки спростовуються наданими відповідачем письмовими доказами у вигляді виписок за банківськими картками на ім`я відповідача, з яких вбачається, що грошовими коштами розміщеними на банківський картці АТ КБ «Приватбанк» відповідача користуються у Великобританії, де проживає позивачка разом із їх дітьми (а.с. 72 - 78). Також, суд враховує факт наявності у відповідача батьків, які є пенсіонерами та отримують від відповідача фінансову допомогу грошовими котами, що підтверджується наданими відповідачем свідоцтвом про народження, пенсійними посвідченнями, медичними документами та платіжними інструкціями (а.с. 79 - 87). Будь-які обставини щодо стану здоров`я та матеріального становища дітей; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення - судом не встановлено. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При цьому, згідно із вимогами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial