Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

19 червня 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Мякота Тетяна Миколаївна звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 06 червня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 331. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, проживають окремо, спроби налагодити подружнє життя позитивного результату не дали. Сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, виховання дитини, втрачено почуття любові та поваги. Позивач зазначає, що подальше спільне життя із відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам. 26 червня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від представника позивача - адвоката Мякота Т.М. надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, яке отримано 17.07.2023. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому шлюбі 06 червня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 331. (а.с.4) Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1009 від 07 серпня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.5). Судом встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя, подальше їх сумісне проживання неможливе, фактично шлюбні відносини припинено. За змістом ч. 1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved