Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період проживання позивача та відповідачки однією сім`єю без реєстрації шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON] . Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 21.05.2015 року з відповідачки на користь позивача було стягнено аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач проживає разом з дитиною, яка знаходиться на повному утриманні позивача. [PERSON] вже тривалий час проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, фактично не цікавиться станом здоров`я сина, його фізичним, моральним і духовним розвитком, оскільки вона жодного разу не відвідувала дитину в навчальному закладі, не ходить на батьківські збори, не цікавиться його навчанням, отриманням ним освіти та підготовкою до самостійного життя. Відсутність надання будь-якої матеріальної допомоги та підтримки протягом тривалого часу дає підстави стверджувати про повне, злісне самоусунення відповідачки від батьківських обов`язків відносно свого сина - [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, буд-яких процесуальних документів від неї не надходило. Треті особи - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради та Служба у справах дітей Киїнської сільської ради надали заяви про розгляд справи без участі їх представника. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч. 1-4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст .166 СК України) та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.12-13). Згідно з довідкою садового товариства «Світоч» від 28 червня 2023 року, [PERSON] постійно проживає в [ADDRESS] , з 14 червня 2019 року і по теперішній час. Разом з ним проживають: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , син - [PERSON] (а.с.127). У акті обстеження умов проживання від 04.10.2022 за адресою: [ADDRESS] , який складено Службою у справах дітей Киїнської сільської ради, зазначено шо, за вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні, в помешканні тепло і затишно, є достатньо меблів та сучасної побутової техніки, достатньо продуктів харчування. [PERSON] проживає в кімнаті зі своїм рідним братом (по батьку), кімната облаштована необхідними меблями, діти мають свої місця для гри, навчання та відпочинку. Батьки належним чином виконують батьківські обов`язки, дбають про життя, здоров`я та розвиток дітей (а.с.16). У довідках № 57 від 02 вересня 2022 року та № 75 від 29 вересня 2022 року, які видані спеціалізованою загальноосвітньою школою № 2 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Чернігівської міської ради Чернігівської області, зазначено що [PERSON] навчається в 4-г класі загальноосвітньої школи № 2 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов. Мати дитини - [PERSON] батьківські збори не відвідує, вихованням та навчанням дитини не займається. Контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується. Дитину до школи приводить і забирає батько, на виклики до школи приходить теж тільки батько (а.с.17-18). Згідно з характеристикою № 140 від 06.10.2022, виданою за місцем роботи позивача, [PERSON] працює на підприємстві ТОВ «Білорусь» з 07.09.2017 на посаді начальника охорони, характеризується позитивно, претензій та зауважень з боку керівництва до його роботи не було (а.с.23). У повідомленні Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові раді № 02-02/1460 від 12.10.2016 зазначено, що на неодноразові запрошення з`явитись для бесіди щодо відвідування сина - [PERSON] у дошкільному закладі [PERSON] не реагує. Провести бесіду з [PERSON] не виявилось можливим (а.с.24). У повідомленні Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради № 01-31/04/1302 від 27.09.2022 зазначено, що під час розгляду справи у суді про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , було встановлено, що її син, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком, який створив всі необхідні умови для проживання і розвитку дитини. Службою у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради неодноразово здійснювалися спроби провести бесіду з матір`ю дитини з метою з`ясування її участі у вихованні сина, але це не виявилося можливим (а.с.25). Згідно з інформацією спеціалізованої загальноосвітньою школою № 2 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Чернігівської міської ради Чернігівської області про виконання батьківських обов`язків відносно [PERSON] , [INFO] його матір`ю [PERSON] № 81 від 05.04.2023, [PERSON] навчається в 4-г класі СЗОШ № 2 з першого класу. За цей час його мати, [PERSON] , жодного разу не відвідала батьківські збори, не вийшла на зв`язок з класним керівником її сина, не цікавиться навчанням та поведінкою дитини. Хлопчик проживає зі своїм батьком [PERSON] та його дружиною - [PERSON] . Саме вони слідкують за зовнішнім виглядом дитини (приходить до школи охайно вбраним, одяг чистий), тато підтримує телефонний зв`язок з класним керівником, цікавиться успіхами [PERSON] в навчанні, відвідує батьківські збори, оплачує харчування дитини в шкільній їдальні, а також привозить та збирає [PERSON] зі школи (а.с.77). Згідно з психологічно-педагогічною характеристикою [PERSON] , яка видана спеціалізованою загальноосвітньою школою № 2 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Чернігівської міської ради Чернігівської області, [PERSON] виявляє цілеспрямованість та інтерес до навчання, відповідально ставиться до виконання завдань. Батько [PERSON] та його дружина [PERSON] приділяють увагу вихованню сина (а.с.77). Згідно з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 737/316/15-ц виданому Куликівським районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] станом на липень 2022 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 151333,34 грн. (а.с.19-22), а станом на березень 2023 року її заборгованість складає 175315,34 грн (а.с. 76). Рішенням виконавчого комітету Киїнської сільської ради № 175 вiд 06 липня 2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.139-140). Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] не піклується про фізичний, духовний розвиток та виховання свого сина - [PERSON] , що негативно впливає на його фізичний та духовний розвиток як складову виховання, не створює належних умов для його проживання та для отримання ним освіти, тобто поведінка відповідача є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Вищезазначені обставини вказують, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] буде суперечити інтересам дитини. Доказів, що підтверджують обставини виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, зацікавленість відповідача у вихованні дитини, надання їй материнської турботи, необхідного харчування, матеріального забезпечення не надано. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без материнської уваги та турботи, при цьому, має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved