Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до суду із позовом, у якому, з урахуванням заяви, якою позовні вимоги зменшено, просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №000190312164 від 19.03.2019 р. у розмірі 11272,30 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 19.03.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000190312164. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті: www.forzacredit.com.ua, підписаний електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та акцептований [PERSON] 19.03.2019, шляхом підписання електронним підписом відповідача заяви-формуляра про акцептування оферти №000190312164 від 19.03.2019 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. На умовах договору позики кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні у розмірі 7249,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 17.04.2019. Процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,85%, та процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії договору, маються на увазі проценти в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Водночас, відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість по тілу кредиту у розмірі 7249,00 грн. та заборгованість по відсотках 4023,30 грн. Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав. Відповідач своїх зобов`язань не виконала, оплатила 4123,30 грн. та припинила вносити платежі, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором позики. 30.11.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20201130-Ф, згідно умов якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», в тому числі кредитного договору, укладеного з відповідачем. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.05.2023 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи судом, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі із позовною заявою та додатками, скеровано сторонам, відповідачу за місцем її реєстрації, однак поштове відправлення повернуто суду, а також розміщено оголошення на веб-сторінці Залізничного районного суду м. Львова в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України, яким суд повідомив сторін про те, що у провадженні суду перебуває дана справа та роз`яснено зміст ст. 178, 193 ЦПК України. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Заява про усунення недоліків позову, у якій позивачем зменшено позовні вимоги, позивач надіслав відповідачу на адресу її електронної скриньки. Таким чином, у вказаний строк відповідач не подала суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого не повідомила. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 19.03.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000190312164. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті: www.forzacredit.com.ua, підписаний електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та акцептований [PERSON] 19.03.2019, шляхом підписання електронним підписом відповідача заяви-формуляра про акцептування оферти №000190312164 від 19.03.2019 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. На умовах договору позики кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні у розмірі 7249,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 17.04.2019. Процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,85%, та процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії договору, маються на увазі проценти в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав. Відповідач своїх зобов`язань не виконала, оплатила 4123,30 грн. та припинила вносити платежі, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором позики. Згідно договору факторингу, укладеного 30.11.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» №20201130-Ф, позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА», в тому числі кредитного договору, укладеного з відповідачем. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Згідно із ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, які не спростовано відповідачем, станом на 27.07.2023, заборгованість відповідача за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000190312164 від 19.03.2019, становить 11272,30 грн., з яких: 7249,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 4023,30 грн. заборгованість за відсотками. Відповідачем не подано до суду доказів на спростування такого розрахунку та заперечення на позов. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000190312164 від 19.03.2019 у розмірі 11272,30 грн., з яких: 7249,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 4023,30 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Дзундза О.В. надано договір про надання правової допомоги №20230510/2, укладений 10.05.2023 між позивачем ТОВ «ФК «Артемада-Ф» та адвокатом Дзундза О.В., відповідно до умов якого передбачено фіксований розмір гонорару, що становить 7\~000,00 грн., у зв`язку з чим, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, такі витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд присуджує стягнути із [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позову до суду у розмірі 2684, 00 гривень.

Outcome: approved