Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 21.02.2022 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № СК48/017/22/137/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 15000 грн.. 21.02.2022 року між позивачем та відповідачем укладено Додатковий договір про транш № 1 до договору про споживчий кредит № СК48/017/22/137/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія). Позивач виконав умови Договору та надав відповідачу кредит в сумі 15000 грн., а остання його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером від 21.02.2022 року. Відповідачем було порушено строки сплати обов`язкових платежів та процентів за користування кредитом, що в свою чергу спричинило затримку повернення частини кредиту та сплати процентів за Договором, та підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору, з якого вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 24.05.2023 року складає 11560,45 грн.. 27.06.2023 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2022 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № СК48/017/22/137/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 15000 грн.. 21.02.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір про транш № 1 до договору про споживчий кредит № СК48/0017/22/137/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитної лінії), відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш в сумі 15000 грн.. Відповідно до п 3.1 Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою. Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 84 % річних. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як підтверджується видатковим касовим ордером від 21.02.2022 року відповідач отримав від позивача 15000 грн.. Відповідачем було порушено умови кредитного договору № СК48/017/22/137/04, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, внаслідок чого станом на 24.05.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 11560,45 грн., з яких: 4376,36 грн. - сума простроченого тіла кредиту станом на 24.05.2023 року; 7184,09 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів станом на 24.05.2023 року. Оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконала грошового зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого кредитна спілка вправі стягнути з відповідача прострочене тіло кредиту та несплачені проценти. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На думку суду позивачем надано достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, тому позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2684 грн. 00 коп. на оплату судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved