Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради Харківської області звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої позовні вимоги таким. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14 червня 2021 року малолітніх дітей було відібрано від батьків та стягнуто з відповідачів аліменти на їх утримання. 23 вересня 2021 року рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради малолітнім дітям було встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування, після чого влаштовано під опіку [PERSON] . За весь цей час батьки дітей-відповідачі у справі жодного разу не відвідали своїх дітей, не допомагали, не приймали участі в їх навчанні, вихованні, що свідчить про те, що їх батьки самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків. З урахуванням викладеного, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради Харківської області просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно їх дітей. В судове засідання представниця позивача - органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради Харківської області Алексюк Н. В. не з`явилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу просила розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно і належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України та шляхом направлення на їх адресу рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. При цьому від відповідачів до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подали відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, тому відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 листопада 2016 року, виданим Люботинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 2017 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 14 червня 2021 року (справа № 639/1776/19) відібрано малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від батьків, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Присуджено стягнути з [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, аліменти в розмірі по 1000 грн всіх видів доходу щомісяця на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 08.05.2019 року, до досягнення дітьми повноліття, та присуджено стягнути з [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, аліменти в розмірі по 1000 грн всіх видів доходу щомісяця на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 08.05.2019 року, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до рішень виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 266 та № 267 від 23 вересня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 319 від 25 листопада 2021 року [PERSON] було призначено опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та їх майном. Відповідно до рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 360 від 23 грудня 2021 року, [PERSON] визначено часи спілкування, починаючи з 20 січня 2022 року один раз на два тижні у четвер з 15 год 30 хв до 17 год 00 хв, в присутності опікуна дітей [PERSON] чи його дружини [PERSON] , а також представника Центру соціальних служб Чугуївської міської рали за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, буд. 20 або на дитячому майданчику за цією ж адресою (з урахуванням погодних умов). Згідно з рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 72 від 01 серпня 2022 року [PERSON] було призначено опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та їх майном. Відповідно до характеристики від 06 березня 2023 року чергова гуртожитку квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків [PERSON] за час роботи зарекомендувала себе виключно позитивно. Чоловік [PERSON] загинув [INFO] на захисті Держави України. У зв`язку з доглядом за дітьми [PERSON] звільнилася з роботи. Згідно з Актом обстеження умов проживання, складеного комісією у складі: заступника начальника служби у справах дітей [PERSON] , головного спеціаліста служби у справах дітей [PERSON] , в ході перевірки домоволодіння [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що умови проживання добрі, в помешканні чисто, охайно, наявні меблі, побутова техніка, речі, одяг, продукти харчування. Діти мають окремі спальні місця, місця для навчання та розвитку, є іграшки, одяг, шкільне приладдя. Діти називали опікуна матір`ю. Відповідно до довідки № 583/724 від 09 березня 2023 року, наданої квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків Міністерства оборони України, [PERSON] фактично проживає та не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,1 кв.м., яка складається з 2-х кімнат житловою площею, 34,1 кв.м. на 1 поверсі 5 поверхового будинку, що належить КЕВ м. Харків. Технічний стан будинку задовільний, боргів по сплаті комунальних послуг немає. [PERSON] має двох синів, а пізніше в сім`ї з`явилися 2 дівчинки-сестрички. 10 листопада 2021 року сім`я переїхала з гуртожитку у квартиру службового (штатно-посадового) житла, де мешкає і зараз. 24 лютого 2022 року [PERSON] разом з 4 дітьми евакуювалися, чоловік військовослужбовець [PERSON] загинув [INFO] . Згідно з довідкою № 01-16/4 від 14 березня 2023 року, наданою закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Веселочка» при військовій частині [NUMBER] , підопічна [PERSON] [PERSON] дійсно з 15 січня 2022 року до сьогодні відвідує ЗДО (ясла-садок) « [INFO] » при військовій частині [NUMBER] . До садочку дитину приводить та забирає [PERSON] . Рідний батько [PERSON] та рідна мати [PERSON] жодного разу до закладу дошкільної освіти не з`явилися. Відповідно до довідок від 23 березня 2023 року, наданих КН «Чугуївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Чугуївської міської ради Харківської області, [PERSON] приймає активну участь у проведенні лікувально-профілактичних заходів щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою № Х-18/722-ца від 23 березня 2023 року, наданою Чугуївською міською радою Харківської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] та її сини [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] 05 квітня 2023 року службою у справах дітей Чугуївської міської ради Харківської області направлялися повідомлення № 01-25/140 та № № 01-25/141 на адресу [PERSON] та [PERSON] з вимогою прибути на засідання комісії з розгляду питання про доцільність позбавлення їх батьківських прав. Згідно з наказом № 113 від 24 квітня 2023 року Чугуївська міська військова адміністрація Чугуївського району Харківської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення № 5/1 від 11 квітня 2023 року, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради Харківської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з повідомленням № 01-16/41 від 03 травня 2023 року, наданим Центром соціальних служб Чугуївської міської ради Харківської області, за результатами проведення роботи з виконання рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області № 360 від 23 грудня 2021 року про визначення [PERSON] часів спілкування встановлено, що що [PERSON] має недостатній рівень батьківської компетенції, про що йому було надано рекомендації щодо способу спілкування з дітьми та взагалі налагодження своєї життєдіяльності. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до положення ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми враховуються судом, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням всіх обставин справи, суд не визначає [PERSON] та [PERSON] обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дітей, оскільки вказаний обов`язок покладений на них рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14 червня 2021 року, яке набрало законної сили (справа № 636/1776/19). Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,

Outcome: approved