Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 16.02.2023 Комунальне підприємство Житомиртеплокомуненерго Житомирської міської ради звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги із централізованого опалення у розмірі 8 641,37 грн. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що в квартирі відповідача [PERSON] [ADDRESS] влаштована індивідуальна (автономна) система опалення. При цьому, відповідач також отримує послуги централізованого опалення місць загального користування будинку, які надає Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. В період з 01.12.2018 по 01.01.2023 відповідач не в повному обсязі сплачує кошти за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 8 641,37 грн. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 08.03.2023 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/1416/23, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. 2.2. 13.04.2023 представником позивача Дубравською О. подано до Корольовського районного суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій остання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. 2.3. Відповідач повідомлялась про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, яке повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»(а.с.34-35, 42-43). 2.4. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 2.5. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, що повідомлялася про розгляд справи відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. У квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані 2 особи: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою про склад сім`ї від 08.02.2023 (а.с.7). 3.2. 03.11.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира було скасовано судовий наказ у справі №296/7193/21 про стягнення [PERSON] заборгованості (а.с.9). 3.3. З 08.12.2016 погоджено комунальному підприємству «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради нарахування плати за опалення місць загального користування в будинках обладнаних лічильниками обліку теплової енергії у місті Житомирі, споживачам, квартири яких відключені від системи теплопостачання, з моменту затвердження виконавчим комітетом Житомирської міської ради відповідних розрахунків часток (коефіцієнтів) нормативної витрати тепла для опалення місць загального користування по кожному будинку окремо, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №1097 від 08.12.2016 (а.с.10). 3.4. Із виписки по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2018 по 01.01.2022 утворилася заборгованість за послуги із централізованого опалення місць загального користування будинку у розмірі 8 641,37 грн (а.с.5-6). IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Правовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії регулююються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом Української РСР, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019. 4.2. Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 4.3. Тлумачення як положень частини першої статті 714 Цивільного кодексу України, так і інших норм глави 54 Цивільного кодексу України дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). 4.4. Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі. 4.5. Згідно статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово - комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 4.6. Положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. 4.7. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 4.8. Згідно статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. 4.9. Таким чином, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії. 4.10. Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). 4.11. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. 4.12. Згідно з пунктом 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). 4.13. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 22.11.2018 №315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, якою встановлений порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг (пункт 1 розділу 1 Методики). 4.14. Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QМЗК), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів. 4.15. Згідно пункту 12 розділу IV вказаної вище Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. 4.16. Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 лютого 2001 року №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим у відповідача наявний обов`язок зі своєчасної оплати отриманих послуг. 5.2. Суд звертає увагу на те, що нарахування Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради за опалення місць загального користування відповідно до Методики №315 за адресою: [ADDRESS] , проводиться на підставі чинних нормативно-правових актів та рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради № 1097 від 08.12.2016, № 91 від 07.02.2018, проекту розрахунку частки нормативної втрати тепла для опалення місць загального користування багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . 5.3. Враховуючи наведене у сукупності, відповідач [PERSON] не звільнена від обов`язку сплачувати кошти за забезпечення тепловою енергією місць загального користування в під`їзді за місцезнаходженням квартири. 5.4. Відтак, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" про стягнення [PERSON] на користь підприємства заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування у розмірі 8 641,37 грн. VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 гривень за подання до суду позовної заяви.

Outcome: approved