Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

В березні 2023 року до Немирівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 56910.52 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.01.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200191520 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 24300 грн., з встановленим строком користування з 16.01.2015 по 20.05.2017, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором. Таким чином, Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 23.03.2023 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 56910,52 грн., з яких: 18863,16 грн. - заборгованість за кредитом; 38047,36 грн. - заборгованість за відсотками. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 24.03.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20 квітня 2023 року за вх. № 2309/23 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі мотивуючи це тим, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки Відповідач стверджує, що кредитні зобов`язання за кредитним договором укладеним з ПАТ «Банк Михайлівський» виконувались нею відповідно до умов договору, копій платіжних документів про сплату кредиту в повному обсязі в неї не збереглись. Проте вивчивши копію Договору факторингу №7_БМ із відступленням права вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020 р. видно, що дата закінчення кредитного договору 20.03.2023 р., тобто, було передано права кредитора за договором, який припинив свою дію, а тому просить застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови в позові. Представником позивача надіслано на адресу суду 03.05.2023 р. відповідь на відзив на позовну заяву, в якому остання просить суд залишити заяву відповідача щодо застосування наслідків спливу позовної давності без задоволення та вказує, що позивачем з поважних причин було пропущено строк позовної давності. Обґрунтовує свою позицію тим, що 16.01.2015р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою було укладено угоду №200191520 щодо кредитування. Станом на дату подачі позову до суду заборгованість за кредитним договором становить 56910,52 грн. 20.07.2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. В свою чергу, приналежність права вимоги за вищевказаними кредитними договорами було предметом спору у справі №910/11298/16 та саме наявність тривалого судового процесу щодо приналежності права вимоги кредитору призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності. Проте, оскільки кредитний договір укладений терміном дії до 2018 року, а договір факторингу укладений у 2020 році то станом на 2020р. строки позовної давності пропущені не були. Крім того, оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 р. були отримані позивачем лише на початку 2023р. Саме фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування унеможливлювали реалізацію прав позивача на звернення до суду за захистом своїх власних інтересів. Також, представник позивача наголосив на продовження під час карантину строків загальної та спеціальної давності та введенні воєнного стану на території країни. А тому вся сукупність зазначених підстав свідчить про об`єктивність пропуску позивачем належного строку для звернення до суду із позовною заявою, а тому такі причини мають бути визнані судом як поважні, а право позивача захистити свої інтереси, в силу приписів ч.5 ст. 267 ЦК України, підлягає захисту. 07.07.2023 та 18.07.2023 від представника позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі представника ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідачка [PERSON] , в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, позовні вимоги не визнала. З сумою заборгованості не згодна, оскільки відсутній розрахунок, з якого можливо було б встановити суми, які нею сплачувалися та яким чином нараховувалися відсотки. Крім того, просила застосувати строк позовної давності. Суд заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. 16.01.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] підписано заяву (оферту) № 200191520, за умовами якої відповідач звернувся до банку із заявою про відкриття рахунку, отримання платіжної картки і встановлення кредитного ліміту в розмірі 7600 грн., максимальний кредитний ліміт 50 000,00 грн. Також відповідачкою підписано анкету № 1135502 від 16.01.2015, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупність споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Кредитна картка ФОКС КЛУБУ (неіменна)» від 16.01.2015, відповідно до якої строк кредиту 5 років, процентна ставка 55 % річних, комісія за зняття коштів 4,9 %. Відповідачка була ознайомлена з Тарифами по продукту «МКредитка». Відповідно до розписки [PERSON] 16.01.2015 отримала платіжну картку № [NUMBER] . 20.07.2020 ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого позивач набув право вимоги до позичальників банку, зазначених у Додатку № 1 до договору. У витягу з Додатку № 1 до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги вказано, що заборгованість [PERSON] складає 56910,52 грн., з яких: 18 863,16 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 38 047,36 грн. - заборгованість за відсотками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач в своїй позовній заяві вказує, що станом на 20.03.2023 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 56910,52 грн., з яких 18863,16 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 38047,36 грн. - заборгованість за відсотками. Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, заборгованість не погашена. Оскільки відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів, суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» суми заборгованості за угодою щодо кредитування № 200191520 від 16.01.2015 у розмірі 56910,52 грн., з яких: 18863,16 грн. - заборгованість за кредитом; 38047,36 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved