Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та Есхарівської селищної ради, в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане органом приватизації житла ДП «Житловик» Кочетоцького ДВУЖКГ від 21.08.2007 в частині надання [PERSON] у приватну власність частку спільної квартири, скасувати вказане свідоцтво про право власності, скасувати в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності та визнати право власності на квартиру. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вказана квартира була приватизована позивачем разом з її онуком [PERSON] у рівних частках, однак онук фактично ніколи не мешкав у квартирі і після приватизації також, він просто був зареєстрований у квартирі, а позивач весь час була зареєстрована у квартирі та постійно там мешкала і утримує її за власні кошти. [INFO] [PERSON] помер, і спадкоємцями першої черги після його смерті є його мати - [PERSON] та дружина - [PERSON] , відповідачі по справі. Від представника позивача за довіреністю [PERSON] надійшла заява про підтримання позову повністю, який вона просила задовольнити та проти заочного рішення не заперечувала і просила розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про проведення судового розгляду справи без її участі, в які й позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник Есхарівської селищної ради надав заяву про розгляд справи без участі представника, в якій просив винести рішення на розсуд суду. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно наданої копії свідоцтва про право власності від 21.08.2007, виданого органом приватизації житла ДП «Житловик» Кочетокського ДВУЖКГ на підставі розпорядження № 3/40 від 08.06.2007, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] - частка та [PERSON] - частка (а.с. 8). Вказана квартира зареєстрована за власниками у КУП «Чугуївське МБТІ», що підтверджується наданим технічним паспортом (а.с. 9, 10). [INFO] помер [PERSON] , на підтвердження чого надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). За інформацією Чугуївської державної нотаріальної контори від 22.11.2021, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), з заявами про прийняття спадщини за законом звернулися: [PERSON] та [PERSON] , але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично тим, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; заведена спадкова справа за № 536/2019, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 147). Також надана Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 22.11.2021, згідно якої заповіт [PERSON] відсутній (а.с. 148). Відповідно до змісту ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом, зокрема, безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 8 цього Закону, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно з ч. 5 ст. 5 цього ж Закону, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, позивачем надано докази на підтвердження фактів викладених у позові, у зв`язку з чим та враховуючи заяви відповідача про задоволення позову, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ухвалою від 22.02.2021 заяву [PERSON] про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі задоволено і відстрочено сплату судового збору у розмірі 2522,40 грн. на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Представником позивача не надано квитанцію про сплату судового збору, однак, враховуючи вік позивача, суд вважає за можливе стягнути судовий збір за рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved