Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», звернулося до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, про стягнення з [PERSON] шкоду заподіяно внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 38 545,00 гривень та судовий збір в розмірі 2 481,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 квітня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (поліс) №АР-0007557108, забезпечений транспортний засіб Ford Sierra, державний номерний знак [NUMBER] . 14 грудня 2021 року о 07 годині 28 хвилин, по вул. Празька, буд. 1 у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Ford Sierra» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Nissan Juke» державний номерний знак [NUMBER] , в наслідок чого вказані автомобілі отримали механічні ушкодження. 18 травня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва винесено постанову, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. 28 грудня 2021 року у відповідності до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власник пошкодженого транспортного засобу «Nissan Juke» державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернулася до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. Також, 28 грудня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено Угоду, відповідно до якої сторони досягли, що сума страхового відшкодування за страховим випадком складає 39 545,00 гривень, а з вирахуванням суми франшизи складає 38 545,00 гривень. На підставі страхового акту № ЦВ/21/7928 від 12 січня 2022 року, Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатила страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 38 545,00 гривень. Оскільки Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснило страхове відшкодування на користь потерпілого в загальному розмірі 38 545,00 гривень, тому у позивача виникло право для звернення до винної особи у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 38 545,00 гривень. 26 грудня 2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу про направлення цивільної справи за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва, для подальшого розгляду. 09 лютого 2023 року вказану позовну заяву, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судових справи між суддями, було передано в провадження судді Савлук Т.В. 13 березня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - Дмитрієва Ірина Вікторівна, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила винести рішення на підставі доказів які долучено до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належними чином, процесуальними правами подати відзив на позов та докази на спростування заявлених вимог не скористався. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, розглянувши подані позивачами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 Цивільного кодексу України, визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 13 квітня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Ford Sierra» державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. 18 травня 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено постанову, якою визнано виним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ст. 124 КУпАП. Накладено на [PERSON] , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначенні ч. 2 ст. 38 КУпАП. Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: « [PERSON] , 14 грудня 2021 року о 07 годині 28 хвилин, керуючи автомобілем марки «Ford Sierra» державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Празька, 1 у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Juke» державний номерний знак [NUMBER] , який зупинився попереду, в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Крім того, [PERSON] 14 грудня 2021 року о 10 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем марки «Ford Sierra» державний номерний знак [NUMBER] , по Харківському шосе у місті Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушив координації рухів, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України» Відповідно до частини третьої ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За положеннями ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. За приписами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. З наведеного вбачається, що обов`язок сплатити потерпілому страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (за вирахуванням франшизи) покладається на Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант». 14 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 15 грудня 2021 року аварійним комісаром, складено протокол огляду транспортного засобу марки «Nissan Juke» державний номерний знак [NUMBER] . 20 грудня 2021 року Фізичною-особою підприємцем [PERSON] складено Рахунок на оплату №2201221г, відповідно до якого сума товарів (роботи, послуг) складає 39 545,00 гривень. 28 грудня 2021 року [PERSON] , звернулася до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування транспортного засобу, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «Ford Sierra» державний номерний знак [NUMBER] . 28 грудня 2021 року між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» укладено Угоду про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування, відповідно до якого, сторони на підставі ст. 36 п. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» досягли згоди про розмір матеріального збитку та розмір страхового відшкодування. Сторони досягли згоди, що сума страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 14 грудня 2021 року складає 39 545,00 гривень. Страховик і потерпілий погоджується, що розмір страхового відшкодування за вказаним випадком визначається з вирахуванням франшизи в розмірі 1 000,00 гривень, за Полісом АР-0007557108 від 13 квітня 2021 року, і становить 38 545,00 гривень. Згідно страхового акту № ЦВ/21/7928 від 12 січня 2022 року, Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», прийняло рішення про виплату страхового відшкодування потерпілій [PERSON] в розмірі 38 545,00 грн. На підставі страхового акту Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» перерахувало на рахунок ФОП [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 38 545,00 грн. (призначення платежу: [PERSON] по транспортному засобу марки «Nissan Juke» державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №26219 від 12 січня 2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1) право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; 2) регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. За приписами пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він керував транспортним засобом у стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Якщо він не повідомим страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього Закону, яким невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір ОСЦПВВНТЗ, повідомлення про ДТП встановлено МТСБУ зразка, а також відомості місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон, свою адресу. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно пред`явлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування понесених витрат по виплаті страхового відшкодування, що становить 38 545,00 грн., яке підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, відповідач в межах даного спору не скористався процесуальним правом надати докази, які спростовують позицію позивача. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved