Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

25 липня 2023 року [PERSON] звернувся до суду в окремому провадженні із заявою, за участі заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , в якій просив встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] [INFO] на тимчасово окупованій території України у місті Луганськ, матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батьком є [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] у місті Луганськ на тимчасово окупованій території України, народився [PERSON] , про що було 21 вересня 2018 року видано свідоцтво про народження окупаційною владою, а саме так званим "Жовтневим відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки" серії [NUMBER] . У зазначеному свідоцтві про народження дитини [PERSON] батьками вказано: матір [PERSON] , громадянка України, батько [PERSON] , громадянин України. Отримати документи, що підтверджують факт народження [PERSON] , за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту народження та отримати відповідне свідоцтво про народження не є можливим, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території. [PERSON] звертався до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою державної реєстрації народження сина [PERSON] , однак йому було роз`яснено можливість встановлення факту народження дитини лише в судовому порядку, оскільки він пред`явив документ, виданий на тимчасово окупованій території органами окупаційної влади, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень, тому відомості про народження дитини не можуть бути внесені до Державного реєстру актів цивільного стану. Встановити факт народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини, встановленого законодавством України зразка, для реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заявника адвокат Альошкіна О.І. в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі, одночасно надала, через канцелярію суду, спільні фотознімки заявника [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , а також свідоцтво про одруження подружжя [PERSON] . Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання свого представника не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення повідомлення на електронну їх адресу. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом оголошення на офіційному сайті суду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про встановлення факту народження підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Луганськ на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України позбавлені можливості здійснювати свою діяльність, а тому його народження підтверджується долученими до справи фотографіями заявника та заінтересованої особи з дитиною, а також свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим на російській мові 21.09.2018 року так званим Жовтневим відділом записів актів громадянського стану Луганського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Матір`ю дитини зазначена [PERSON] , громадянка України, батьком [PERSON] , громадянин України. [PERSON] , [INFO] , громадянин України, що підтверджено паспортом [NUMBER] , виданим 17.02.2010 року Біловодським РВ ГУМВС України в Луганській області, РНОКПП [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , громадянка України, що підтверджено паспортом [NUMBER] , виданим 07.09.2011 року Біловодським РВ УМВС України в Луганській області. [PERSON] , [INFO] , громадянин України, та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , громадянка України, зареєстрували шлюб 18.07.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим 18.07.2011 року Відділом ДРАЦС Біловодського районного управління юстиції у Луганській області. [PERSON] та [PERSON] також є батьками дітей: 1) [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.10.2012 року Городищенською сільською радою Біловодського району Луганської області, 2) [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 10.07.2020 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження (п.7 ч.1. ст.315 ЦПК України). Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ст.316 ЦПК України). В ст.317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Так, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Місто Луганськ Луганської області є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною радою України відповідно до постанови ВРУ від 17.03.2015 року №254-VІІІ. Згідно статті 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Дитина чоловічої статі [PERSON] , народився [INFO] у м.Луганськ, Луганської області, коли це місто було тимчасово окупованою територією. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції від 18.10.2000р. №52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia», «IlascuandOthers v. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Виходячи із вищевикладеного, взявши до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надане в якості доказу свідоцтво про народження дитини, хоча і не є документом встановленої форми, виданим органами окупаційної влади, які не мають на це повноважень, водночас вважаються доказом, який достовірно свідчить про народження дитини чоловічої статі [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] , за певних обставин, а саме на тимчасово окупованій території у м. Луганськ, оскільки судом не встановлено іншого. В силу положень Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Згідно зі ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась. Отже, суд вважає доведеним факт, що дитина чоловічої статі [PERSON] народився [INFO] у м. Луганськ, Луганської області, на тимчасово окупованій території у батька [PERSON] та матері [PERSON] , які є громадянами України. Тому заявник [PERSON] позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження сина [PERSON] у позасудовому порядку. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє в установленому законом порядку провести державну реєстрацію народження його дитини. З огляду на наведене, суд вважає, що заява про встановлення факту народження підлягає задоволенню.

Outcome: approved