Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості у розмірі 28192,68 грн. В обґрунтування позову позивач вказував, що ТОВ «Перший український експертний центр» надає послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] згідно Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 02.03.2020. [PERSON] згідно Інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Відповідач не здійснював системну оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість, на загальну суму 28192,68 грн., з яких основний борг за період з 25.03.2020 по 30.11.2021 у розмірі 24029,71 грн., 3 % річних від простроченої суми за період з березня 2020 року по листопад 2021 року у розмірі 1027,60 грн., інфляційні втрати за період з березня 2020 року по листопад 2021 року у розмірі 3135,37 грн. За наведених обставин Позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом та просив стягнути з Відповідача заборгованість на загальну суму 28192,68 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.05.2022 справу за вказаним позовом направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою суду від 01.02.2023 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 06.04.2023 представник позивача подав до суду заяву про зменшення позовних вимог. У зв`язку із тим, що з моменту звернення до суду заборгованість за житлово-комунальні послуги зменшилась, оскільки відповідачем після відкриття провадження було сплачено суму основного боргу у розмірі 24029,71 грн., позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4162,97 грн. (з яких: 3 % річних за період з березня 2020 року по листопад 2021 року у розмірі 1027,60 грн., інфляційні втрати за період з березня 2020 року по листопад 2021 року у розмірі 3135,37 грн.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. 28.07.2023 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутність сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подали. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є здійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що ТОВ «Перший український експертний центр» надає послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] згідно Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 02.03.2020. [PERSON] згідно Інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, належить на праві власності квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 1433, виданий 25.03.2020, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Т.В.. Отже, як споживач житлово-комунальних послуг, згідно із ст. 156, 162 ЖК України, відповідач зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Позивач надає послуги утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців на обслуговуючій території й збір з власників квартир за відшкодування експлуатаційних втрат утримання будинку та прибудинкової території. Підтвердженням того, що позивачем дійсно надавались житлово-комунальні послуги є копії договору №107-О на технічне обслуговування пожежної системи від 15.11.2012, договору № 2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012, підрядного договору №16-08-2013-го 01.08.2013; договору № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.10.2012. Згідно з розрахунком позивача, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, відповідач не сплачує за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з 25.03.2020 по 30.11.2021, що становить 4162,97 грн., та складається з: 3 % річних від простроченої суми - 1027,60 грн., інфляційні втрати - 3135,37 грн. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом враховано, що відповідач дійсно мав заборгованість за вказаний позивачем у позові період з несплати за комунальні послуги, тому позивач має право вимагати від відповідача сплати інфляційних втрат та 3% річних. Однак, суд не може погодитися в повній мірі з доданим з боку позивача розрахунком інфляційних нарахувань та 3% річних та приводить свій розрахунок, а саме 3% річних за період з 25.03.2020 по 31.03.2020. Розраховується за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] * [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році] Період розрахунку: з 25.03.2020 по 31.03.2020 - 7 днів 1128,33 грн. (сума боргу) * 3,000% (процентна ставка) / 100% * 7 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 0,64 грн. Отже загальна сума 3% річних становить 1025,37 грн. Крім того, суд зауважує, що інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01-06/928/2012). Відповідач відповідно до інформації з реєстру став власником квартири 25.03.2020, тому, інфляція має нараховуватись з квітня 2020 року. Інфляційні витрати за період з квітня 2020 року по листопад 2021 року становлять 3126,34 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 1025,37 грн. та інфляційних витрат у розмірі 3126,34 грн. У зв`язку з цим, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2263,87 грн. (99,73 % від 2270,00 грн.) відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: partial