Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

представник позивача [PERSON] звернулася в суд до відповідачів [PERSON] , [PERSON] з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідачів солідарно користь АТ "Універсал Банк" суму заборгованості у вигляді 3% річних в розмірі 3 697, 15 доларів США. В обґрунтування позову покликається на те, що 09.01.2008, між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] , укладено кредитний договір №011-2008-001, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 120\~000 доларів США, відповідач зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі до 01.01.2038 та сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 12,95 річних. Для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 09.01.2008 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір поруки №011-2008-001-Р. Факт укладання між АТ «Універсал Банк» та відповідачами кредитного договору, договору поруки, факт отримання кредитних коштів та факт порушення умов кредитного договору встановлено рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.08.2018, яким задоволено позовні вимоги та солідарно стягнуто з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договорм №011-2008-001 від 09.01.2008 в розмірі 84\~935,56 доларів США та судовий збір в розмірі 16\~696,21 грн. з кожного. Постановою Львівського апеляційного суду від 19.08.2021 року у справі №464/3214/16-ц апеляційну скаргу представника [PERSON] , задоволено частково, рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.08.2018 скасовано в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині вирішення питання судових витрат і в цій частині ухвалено нову постанову про часткове задоволення позову АТ «Універсал Банк`та стягнення з відповідачів в солідарному порядку 78\~636,83 доларів США та судового збору в розмірі 13\~535,47 грн. Постановою Верховного Суду від 09.02.2023 у справі №464/3214/16 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного суду від 19.08.2021 у частині задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 78\~636,83 доларів США - залишено без змін. Враховуючи,що рішення суду є обов`язковим, зокрема й для відповідачів, та з огляду на те, що відповідачі порушили грошове зобов`язання просить позов задоволити та стягнути солідарно суму заборгованості у вигляді 3 % річних в розмірі 3\~697,15 доларів США . Ухвалою від 24.04.2023 позов прийнято та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою від 08.06.2023 підготовче судове засідання закрито та призначено до судового розгляду. 12.07.2023 від представника позивача до суду поступила заява разом із розрахунком заборгованості за кредитним договором №3942486 від 19.09.2019 станом на 03.07.2023. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу у її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 09.01.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №011-2008-001\~(на\~придбання майна),\~а саме\~квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 152,4 кв.м., житловою площею 115,8 кв.м., за умовами якого кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 120\~000 доларів США, а позичальник прийняти такі, належним чином використати та повернути кредит, а також спалити проценти за користування кредитом в розмірі 12, 95 % річних до здачі об`єкта в експлуатацію і 12,45 % річних після здачі об`єкта в експлуатацію (базова процентна ставка), строком до 01.01.2038. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.08.2018 задоволено позовні вимоги та солідарно стягнуто з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договорм №011-2008-001 від 09.01.2008 в розмірі 84\~935,56 доларів США та судовий збір в розмірі 16\~696,21 грн. з кожного. Постановою Львівського апеляційного суду від 19.08.2021 рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.08.2018 скасовано в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині вирішення питання судових витрат і в цій частині ухвалено нову постанову про часткове задоволення позову АТ «Універсал Банк», якою стягнено солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 011-2008-001 від 09.01.2008 в розмірі 78636,83 доларів США, з яких: 1379,80 доларів США - прострочена заборгованість, 73402,72 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту, 3794,75 доларів США - відсотки, 59,56 доларів США- підвищені відсотки. Постановою Верховного Суду від 09.02.2023 постанову Львівського апеляційного суду від 19.08.2021 у частині задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 78\~636,83 доларів США-залишено без змін. 19.10.2021 Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчі листи №464/3214/16-ц про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №011-2008-001 від 09.01.2008 в розмірі 78\~636,83 доларів США та судового збору в розмірі 13\~535,47 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 09.11.2021 №67442271 відкрито виконавче провадження про солідарне стягнення з [PERSON] ,, [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованості за кредитним договором №011-2008-001 від 09.01.2008 в розмірі 78 636,83 доларів США та стягнення з [PERSON] судові витрати в розмірі 13\~535,47 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 09.11.2021 №67443094 відкрито виконавче провадження про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованості за кредитним договором №011-2008-001 від 09.01.2008 в розмірі 78636,83 доларів США та стягнення з [PERSON] судові витрати в розмірі 13\~535,47 грн. За вимогами ч.4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. За змістом положень\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з положеннями ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями\~ст. 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06. 2019 року у справі № 916/190/18. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої\~статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три відсотки річних від простроченої суми. У постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 20.01.2016 року у справі № 6-2759цс15 про те, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані\~Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до якого було надано кредит строком до 01.01.2038. У зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом. Таким чином, з ухваленням судом у 2021 році рішення про стягнення з відповідачів боргу за кредитним договором від 09.01.2008, зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та фактичного виконання ними грошового зобов`язання не відбулось. Відтак, кредитор має право на стягнення з відповідача сум, передбачених\~статтею 625 ЦК України, за час прострочення. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума до стягнення згідно рішення суду становить - 78\~636,83 доларів США, відповідачем сплачено за період з 19.08.2021 по 15.03.2023 - 668,59 доларів США, залишок суми становить - 77\~968, 24 доларів США, 3 % річних за період з 19.08.2021 по 15.03.2023 3\~697,15 доларів США. З 17.03.2022 набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Виимоги позивача про застосування ст.625 ЦК України заявлені в тому числі за період, який стосується періоду дії в країни воєнного стану. З врахування наведеного вище суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідачів 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 19.08.2021 23.02.2022 в розмірі 1 221,56 доларів США. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог з кожного по 443,40грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial