Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

29 червня 2023 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 25 лютого 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилося двоє спільних дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами втрачено почуття взаємної любові. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2022 року, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 51, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 лютого 2006 року (а.с. 15). Від подружнього життя у сторін народилося двоє спільних дітей: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 738 (а.с. 16); дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 762 (а.с. 17). У вказаних свідоцтвах про народження батьками дітей зазначені позивач та відповідач. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами втрачено почуття взаємної любові, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2022 року, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved