Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просили визнати за ними право на приватизацію кімнати [ADDRESS] , а також зобов`язати відповідача вчинити заходи, спрямовані на реалізацію права позивачів на приватизацію вказаної кімнати. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що з 1995 року проживають у кімнаті [ADDRESS] . Вказаний будинок мав статус гуртожитку і вселення в кімнату відбулось на підставі ордеру, який потім був зданий до Житлово-експлуатаційної контори, правонаступником якої стало КП «Служба Єдиного Замовника». Кімната є об`єктом приватизації, перешкоди у приватизації відсутні. Проте відповідачем відмовлено їм у проведенні приватизації вказаної кімнати, у зв`язку з відсутністю ордеру чи договору найму житлової кімнати. Оскільки у кімнаті гуртожитку вони зареєстровані та проживають на законних підставах, право приватизації ними не реалізоване, тому вважають відмову відповідача незаконною. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду від 05.05.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача - Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області 17.05.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачі не звертались в установленому законом порядку з питання приватизації кімнати у гуртожитку і відповідач не відмовляв їм у наданні дозволу на право приватизації. 20.02.2023 до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради надійшла заява [PERSON] про надання їй дозволу на приватизацію кімнати в гуртожитку або про надання аргументованої відмови у видачі дозволу на приватизацію. На вказану заяву було надано відповідь, в якій зазначено повний перелік документів, які необхідно подати для приватизації кімнати. В подальшому позивачі з необхідними для приватизації документами до виконавчого комітету не звертались, що свідчить про відсутність порушень прав позивачів відповідачем, а отже і про безпідставність позову. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Івашко В.В. позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові, та просив його задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Лях О.М. просила відмовити у задоволені позову з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. За правилами статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. У частині третій статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Питання приватизації жилих приміщень у гуртожитках регулюються Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Статтею 1 Закону передбачено, що сфера його дії поширюється на громадян та членів їх сімей, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Стаття 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», одним із способів приватизації житла визначає безоплатну передачу громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] понад 5 років зареєстровані та проживають в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , загальна площа кімнати № 301 становить 35,6 м2 (а.с. 6-7, 17-22). Вказане свідчить, що позивачі дійсно мають право на безоплатну приватизацію житлового приміщення у гуртожитку. Згідно із частиною 11 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. У частині 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Як вбачається з копії заяви від 20.02.2023 (а.с 9), позивач [PERSON] зверталась до Ніжинського міського голови Кодоли О.М. з проханням допомогти у вирішенні питання приватизації кімнати [ADDRESS] , а саме: або надати дозвіл на приватизацію, або відмовити у письмовій формі із зазначенням підстави такої відмови. У відповіді від 17.03.2023 № 01.2-07/К-400 на звернення [PERSON] , представником Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області було повідомлено позивачу, що для приватизації кімнати у гуртожитку необхідно надати пакет документів (перелік яких наведено у відповіді) та отримати спеціальний бланк заяви. Крім того, оскільки у [PERSON] був відсутній ордер чи договій найму житлової кімнати, їй було рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права користування житловим приміщенням у гуртожитку на законних підставах та подати відповідне рішення суду замість копії ордера або договору найму при подачі повного пакету документів, необхідних для приватизації житла (а.с. 10-11). Заява від 23.03.2023, подана [PERSON] до міської ради, стосується питання видачі архівних документів, які підтверджують законність вселення позивача у 1995 році в гуртожиток (а.с.12). Доказів, які свідчать, що позивачі в подальшому звертались до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради з повним пакетом документів та заявою, встановленого зразка для приватизації житла, матеріали справи не містять. Згідно із ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 81 ЦПК України). Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, проаналізувавши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не відмовляв позивачам у реалізації їх права на приватизацію житла, а роз`яснював процедуру приватизації житла та необхідність звернутися до Виконавчого комітету із заявою встановленого зразка та пакетом документів, визначених законодавством, проте позивачі в установленому порядку із заявою про приватизацію житла не звернулись. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право, в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що судом не встановлено порушення чи невизнання відповідачем прав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на приватизацію кімнати в гуртожитку, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed