Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і протягом всього часу проживання з дитиною інвалідом. Свої вимоги позивач мотивує наступним. З 02.02.2011 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого народилось четверо дітей, одна дитина є інвалідом І групи підгрупи А. Дитина потребує постійного догляду, тому змоги піти на роботу немає. Через важке матеріальну становище змушена була звернутись до суду з позовом. Ухвалою суду від 20 січня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Відповідачем подано клопотання про зупинення розгляду справи, оскільки останній є військовослужбовцем та перебуває у складі Збройних Сил України. Ухвалою суду від 29.06.2023 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі відмовлено. Ухвалою суду від 29.06. 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач [PERSON] надала суду заяву, якою просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити його повністю. Відповідач [PERSON] про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення з приводу позову, відповідно до яких позов визнав частково, просить стягнути на користь позивача 1/8 частину від усіх видів заробітку, оскільки на даний час не має можливості сплачувати частину. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до рішення Турійського районного суду Волинської області від 18.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Від шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області, актовий запис № 2 (а.с. 5). [PERSON] є дитиною інвалідом І групи підгрупи А, що підтверджується медичним висновком № 613/32 від 19.07.2022 року, яке дійсне до 08.06.2027 року (а.с. 12). Сімейним Кодексом України визначені особливості надання утримання дружині, з якою проживає дитина з інвалідністю. Відповідно до Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005р. N 2961-IV(з подальшими змінами): дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. За правилами ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право: 1) один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом; 2) дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; 3) цей з подружжя опікується нею; 4) другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, є не тільки наявність в дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність в другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. На даний час позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною-інвалідом. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, а позивачка у зв`язку з доглядом за дитиною-інвалідом не має змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. Твердження відповідача про те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини заробітку доходу, так як вже сплачує на дітей частину від усіх видів заробітку, крім того пройшов дорого вартісне лікування та має можливість сплачувати лише 1/8 частину від усіх видів заробітку, суд приймає, однак виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, дитини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 05.01.2023року і протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом. У зв`язку з викладеним, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial