Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 1500 грн. на частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свій позов обґрунтовує тим, що вона з [PERSON] з лютого 2010 року по лютий 2019 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2019 року у цивільній справі № 643/14936/19 присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісяця, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 13.09.2019 року до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на утримання дитини значно зросли, у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, позивач не працює, відповідно рівень її доходу не є достатнім для належного утримання малолітнього сина, забезпечення його гармонійного розвитку, а тому позивачка була змушена звернутися до суду з відповідним позовом. 15.05.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачу [PERSON] було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками за адресою його місця реєстрації, але до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ст.128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в суді. Крім того, відповідач повідомлений про розгляд справи згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). 19.11.2019 року рішенням Московського районного суду м. Харкова з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісяця, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 13.09.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-14). Згідно довідки Пенсійного фонду України відомості про суми заробітку за 2023 рік відсутні (а.с.15-16). Відповідно до ст. 180 СК України, (батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття). Згідно до п.23 Постанови Пленуму ВССУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них). Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як, вбачається з Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», (кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13). У випадках вказаних в ст. 192 СК України до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів може звернутись як стягувач, так і платник аліментів. В той же час ст. 181 СК України визначаються способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Ч. 3 ст.181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки ). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний правовий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 27.05.2020 року викладеної при розгляді справи № 128/373/18. Обґрунтування мотивів рішення суду з оцінкою аргументів сторін. Предметом розгляду даної справи є зміна способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру. Стосовно зміни способу стягнення аліментів з стягнення у частках від доходу на стягнення у твердій грошовий сумі, суд виходить із того, що діючи законодавством право особи, на вихованні якої знаходиться дитина та яка отримує аліменти, на зміну способу в період стягнення аліментів є абсолютним, а тому відсутні будь які підстави для відмови у задоволені таких вимог, а тому такі вимоги задовольняються. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 «Конвенції ООН про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789X11 ( 78912 ) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180-182, 192 СК України, оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», (кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ). Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved