Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за № 186809 про стягнення з неї на користь відповідача коштів у розмірі 63 090,00 грн. за кредитним договором № 4101714 від 07.03.2021, а 17.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. відкрито виконавче провадження № 68702143 та здійснюється виконавче провадження з стягнення з неї зазначених коштів на користь відповідача. Вважає, що вищезазначений виконавчий напис нотаріуса може бути визнано такими, що не підлягає виконанню, так як зазначений кредитний договір вона з відповідачем не укладала, а тому він не мав права стягувати заборгованість за ним, шляхом вчинення нотаріального напису, так як нотаріально посвідчений він не був. Відповідно до п.1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (зі змінами) передбачено, що виконавчі написи нотаріуси роблять виключно на нотаріально посвідчених договорах. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 186809, вчинений 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 63 090,00 грн. та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.18). Відповідач - ТОВ «Кредит-Капітал», який належним повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.34), свого представника в судове засідання не направив і про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.32), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, за наявними у справі матеріалами (а.с.35). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, із змінами, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору та засвідчено стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Разом з тим, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано нечинною та незаконною Постанову КМ України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема п.2 вказаних Змін, яким було передбачено стягнення заборгованості з підстав, що стосуються кредитних відносин, зокрема кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, які не посвідчено нотаріально. Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правові позиції Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017, Верховного Суду у справі №758/14854/20 від 10.11.2021). В судовому засіданні встановлено, що 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 186809 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 4101714 від 07.03.2021, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», яке відступило право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги № 72-МЛ від 11.06.2021 ТОВ «Кредит-Капітал», заборгованості у розмірі 63 090,00 грн. (а.с.37). 22.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.22). За вказаними виконавчими написами звернуто стягнення на доходи [PERSON] , яка отримує дохід в ТОВ «Склянний Альянс». Разом з тим, вказані виконавчий напис нотаріусом вчинено 17.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, доказів того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису був посвідчений нотаріально, відповідачем не надано, що дає суду підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові ВС від 12.03.2020 (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19). До того ж, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, а позивачка оспорює факт укладення кредитного договору та заборгованість по ньому, доказів, які б підтверджували безспірність вказаної заборгованості на момент видачі виконавчого напису нотаріусом, а також доказів отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень, що передбачено підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України відповідачем не надано. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що виконавчий напис про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором, нотаріусом вчинено на підставі норми закону, яка визнана нечинною у судовому порядку, без належного підтвердження безспірності вимог кредитора, тому позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис № 186809 слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (а.с.1) сплачений за подання позовної заяви та судовий збір в розмірі 536,80 грн. (а.с. 20) сплачений за подання заяв про забезпечення позову, всього в розмірі 1610,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст.18, 50, 87, 88 «Про нотаріат», ст.ст.12, 81, 133, 141, 247, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України суд,-

Outcome: approved