Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому [INFO] народився син - [PERSON] . У 2015 році відповідач почав зустрічатися з новою жінкою і вони з сином змушені були переїхати до її батьків. З того часу вони з відповідачем не спілкуються, останній сином не цікавиться. Рішенням суду від 31.10.2017 шлюб між ними розірвано. З 27.05.2021 вона перебуває у шлюбі з [PERSON] . Також вона самостійно утримує та піклується здоров`ям сина, його фізичним, духовним та моральним розвитком. З 2015 року відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться. [PERSON] свідомо самоусунувся від своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина не бере. Зважаючи на вищенаведене, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задоволити. Позивач додатково зазначила, що з моменту розірвання шлюбу сторони не спілкуються. З нею та сином відповідач не контактує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася. Начальник Служби у справах дітей Меденицької селищної ради Дубинецька Х.Є. подала заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтримує. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Медеицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, у будинку [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] (після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] ) зареєстрували шлюб 27.05.2021 у Дрогобицькому ВД РАЦС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів), актовий запис №62. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з розрахунку заборогованості по аліментах, що проведений державним виконавцем від 01.03.2023, ВП [NUMBER], заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 28.02.2023 становить 85223 грн. Відповідно до довідки Тинівської середньої загальноосвітньої школи І ст. Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області від 28.02.2023 за №5, учень 2 класу [PERSON] регулярно відвідує заняття в школі. Мати дитини спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Батько [PERSON] контакту зі школою не підтримує, з вчителями не спілкується. Дитину до школи приводить і забирає мати. Листом сімейний лікар [PERSON] - [PERSON] повідомив, що лікуванням дитини займається лише мати [PERSON] . До медичного закладу на прийом до сімейного лікаря батько дитини - [PERSON] не приходив, чим хворіє дитина не знає. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , враховуючи пояснення [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , дослідивши матеріали справи, орган опіки та піклування Меденицької селищної ради зазначив про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області від 29.04.2023 за №60 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15 та п.16 постанови від 30.03.2007 за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. На думку суду, надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків і необхідність позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved