Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

21.03.2023 року позивач [PERSON] звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом до [PERSON] відповідно до якого прохала суд розірвати шлюб з відповідачем, укладений між ними 02.09.2017року. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Останнім часом сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю, близько року не проживають разом та не мають бажання проживати однією сім`єю і в майбутньому. Внаслідок втрати поваги, любові, довіри та дружби сім`я фактично зруйнувалася. На даний час сторони шлюбних стосунків не підтримує, взаємними правами і обов`язками не пов`язані. Примирення вважає неможливим та категорично наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави суду від 28.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом всіх учасників справи. В судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про день, місце та час слухання справи. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали суд задовольнити їх. В судове засідання 24.07.2023року відповідач, будучи повідомленим про день, місце та час слухання справи, не з`явився, правом на подачу відзиву не скористався, заяв чи клопотань не надсилав. Разом з тим, виклик відповідача у судове засідання 24.07.2023року здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади (Октябрського районного суду м. Полтави). Про причини своєї неявки суд не повідомляв. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, про що постановлено ухвалу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що знаходиться в матеріалах справи, встановлено що 02.09.2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу - [PERSON] ), [INFO] в Подільському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 172. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1002. Як встановлено з позовної заяви, подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримує, позивач примирення не бажає. Фактично сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Спір про місце проживання дитини та поділ майна не заявлено. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтовано, та підтверджено доказами, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не наполягала на зміні прізвища після розірвання шлюбу. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved