Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним по 1/2 частці земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 2622083901:01:001:0436, площею 0,2500га, цільове призначення - для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також за [PERSON] право власності на земельну ділянку за адресою: с. Княжолука Калуського району Івано-Франківської області, кадастровий № 2622082400:04:001:0013, площею 0,2370 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2370 га, в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця - матері [PERSON] , 1932 р.н., яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] померла їхня мама [PERSON] . Ще за життя вона на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла їм. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] та з трьох земельних ділянок, дві з яких знаходяться за цією ж адресою, а одна - на території с. Княжолука Калуського району Івано-Франківської області. 05 грудня 2012 року вони звернулися до Долинської міської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була зареєстрована спадкова справа. В процесі оформлення спадщини 21.12.2022 між ними, [PERSON] та [PERSON] , був укладений договір про поділ спадщини, у якому вони вирішили, що: житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка з кадастровим № 2622083901:01:001:0436, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, на якій він розташований, переходить на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному; земельна ділянка з кадастровим № 2622082400:04:001:0013, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2370 га, переходить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність [PERSON] ; земельна ділянка з кадастровим № 2622083901:01:001:0310, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1661 га, переходить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність [PERSON] . Однак їм постановами приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Депутат О.З. було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/2 кожному частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, кадастровий № 2622083901:01:001:0436, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Йому, [PERSON] , постановою приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Депутат О.З. також відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, кадастровий № 2622082400:04:001:0013, загальною площею 0,2370 га, яка розташована на території с. Княжолука та входить до складу Долинської об`єднаної територіальної громади. Підставою відмови слугувала відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Оскільки існують перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, тому іншого способу захисту свого права, окрім як звернутися до суду з даним позовом, у них немає. У підготовчому судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представники відповідачів - Вигодської селищної ради та Долинської міської ради у підготовче судове засідання не з`явилися, подали клопотання, в яких вказали, що заперечень щодо задоволення позовних вимог сторін не мають. Розгляд справи просили проводити за їх відсутності (а.с. 56, 57). Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 19.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення її недоліків. 31 травня 2023 року позивачі виправили недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 01.06.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 18 липня 2023 року через канцелярію суду та 24 липня 2023 року на електронну адресу суду поступили клопотання від представників відповідно Долинської міської ради та Вигодської селищної ради, в яких вони не заперечили проти задоволення позову. Просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ними позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.07.2012, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 28). На випадок своєї смерті [PERSON] зробила таке розпорядження: належний їй на праві особистої власності житловий будинок з погосподарськими будівлями та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , на підтвердження чого перші надали свої свідоцтва про народження (а.с. 29, 30). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] та з трьох земельних ділянок, дві з яких знаходяться за цією ж адресою, а одна - на території с. Княжолука Калуського району Івано-Франківської області. Позивачі після смерті матері звернулися у нотаріальну контору за реалізацією своїх спадкових прав, у зв`язку з чим була зареєстрована спадкова справа, на що вказує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32656495 від 05.12.2012 (а.с. 27). В процесі оформлення спадщини [PERSON] та [PERSON] уклали договір про\~поділ спадщини\~від 21.12.2022\~(а.с.\~16),\~в якому вирішили, що: житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка з кадастровим № 2622083901:01:001:0436, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, на якій він розташований, переходить на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному; земельна ділянка з кадастровим № 2622082400:04:001:0013, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2370 га, переходить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність [PERSON] ; земельна ділянка з кадастровим № 2622083901:01:001:0310, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1661 га, переходить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21.12.2022, [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщитну за кожним на 1/2 частку житлового будинку , який знаходиться у [ADDRESS] (а.с. 9, 12). Вказані свідоцтва про право на спадщину зареєстровані у Спадковому реєстрі, на що вказують відповідні витяги (а.с. 10, 13). Право власності за кожним по 1/2 частці житлового будинку, який знаходиться у [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] як спільна часткова власність, про що свідчать витяги з Державного реєстру ревочих прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2022 (а.с. 11, 14). Однак, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв на спадщину за заповітом за кожним по 1/2 частці у праві власності за земельну ділянку з кадастровим № 2622083901:01:001:0436, на що вказують постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2022 (а.с. 17, 18). У постановах зазначено, що [PERSON] та [PERSON] надали свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 30.04.2004 на вищевказану земельну ділянку, яка належала померлому [INFO] чоловіку [PERSON] [PERSON] (а.с. 15), та повідомили, що державний акт на дане нерухоме майно спадкодавець за життя не отримала, право власності не зареєструвала, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7100549952022 від 22.08.2022 - право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] (а.с. 20-22). Надати документи нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується довідкою № 227 від 18.08.2022 (а.с. 26), вищевказана земельна ділянка з кадастровим № 2622083901:01:001:0436 знаходиться по [ADDRESS] , тобто під житловим будинком, право власності на який зареєстровано за позивачами. Право власності ж на землю під ним [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості зареєструвати, оскільки нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності за заповітом за відсутності правовстановлюючих документів на неї у спадкодавця. Крім того [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з кадастровим № 2622082400:04:001:0013 (а.с. 19), оскільки останній надав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 30.04.2004 на вищевказану земельну ділянку, яка належала померлому [INFO] чоловіку [PERSON] [PERSON] (а.с. 15), та повідомив, що державний акт на дане нерухоме майно спадкодавець за життя не отримала, право власності не зареєструвала, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5600786702022 від 25.11.2022 - право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] (а.с. 23-24). Надати документи нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо. Оскільки право власності на дане майно не зареєстровано за спадкодавцем у встановленому законом порядку, нотаріусом було відмовлено позивачу [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину, у видачі свідоцтва про право на спадщину у цій частині. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Оцінка суду: вислухавши сторін, беручи до уваги визнання позову відповідачами, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачами доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] , яка померла [INFO] , серед іншого належали земельні ділянки з кадастровим № 2622083901:01:001:0436, площею 0,2500 га, цільове призначення - для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та кадастровим № 2622082400:04:001:0013, площею 0,2370 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної соби, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено в судовому засіданні, померла [PERSON] заповіла позивачам все своє майно, яке вони поділили та закріпили поділ нотаріально посвідченим договором про поділ спадщини. Позивачі прийняли спадщину у встановленому законом порядку, так як звернулася з відповіданими заявами до нотаріальної контори. Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як визначено ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивачі звернулися до нотаріуса за видачею їм свідоцтв про право на спадщину за заповітом, яку вони прийняли після смерті [PERSON] , однак у видачі свідоцтв про право на спадщину їм відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлої на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняли, однак, у зв`язку з відсутністю документів про право власності за померлою на земельні ділянки, на одній з яких розміщений житловий будинок, який по 1/2 частці їм належить на праві власності, не мають змоги оформити свої спадкові права на них, відповідачі позов визнали, інших спадкоємців, в тому числі які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, немає (чоловік помер швидше, ніж спадкодавиця), тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави, щоб заявлений позов задовольнити та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним по 1/2 частці земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 2622083901:01:001:0436, площею 0,2500 га, цільове призначення - для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також за [PERSON] право власності на земельну ділянку за адресою: с. Княжолука Калуського району Івано-Франківської області, кадастровий № 2622082400:04:001:0013, площею 0,2370 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця - матері [PERSON] , 1932 р.н., яка померла [INFO] . На підставі викладеного, ст. 13, 16, 1216 - 1220, 1223, 1268, 1269 - 1270 1296, 1297 ЦК України, ст. 13, 78, 81, 206 ЦПК України, та підставі викладеного,

Outcome: approved