Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

[PERSON] 21.02.2022 р. звернулася до Московського районного суду м. Харкова із позовом до ТОВ « Фінпром маркет» , треті особи- приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович , приватний виконавець Виконавчого округу Луганської області- Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилається на те, що 06.10.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчиненого 25.08.2020 р. , зареєстрованого в реєстрі за номером 10176 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « Фінпром маркет» заборгованості на загальну суму 34 580 грн.51 коп. 25.01.2014 р. між позивачем та ПАТ « Дельта банк « було укладено кредитний договір. В подальшому ПАТ « Дельта банк» уклало договір факторингу з ТОВ «Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів «, яка в свою чергу уклала договір відступлення права вимоги з ТОВ « Фінпром маркет». Вважає вчинений виконавчий напис таким , що не відповідає вимогам закону, та є таким, що підлягає скасуванню, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості . Прохала визнати виконавчий напис вчинений 25 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем , зареєстрований в реєстрі за № 10176 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінпром маркет» заборгованості у загальному розмірі 34 580 грн.51 коп. таким , що не підлягає виконанню. Стягнути з ТОВ « Фінпром маркет» на користь [PERSON] судові витрати в сумі 1488 грн. 60 коп. 21.02.2022 р. позивачка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову . Прохала зупинити стягнення на підставі виконавчого напису , вчиненого 25.08.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем . 23.02.2022 р. ухвалою Московського районного суду м. Харкова заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. 23.02.2022 р. Московським районним судом м. Харкова відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін . Відповідно до частини 7 ст. 147 ЗУ « Про судоустрій і статус суддів» ,враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану , ВС розпорядженням від 08.03.2022 р. № 2\\0\\9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01.05.2023 р. дана справа прийнята до провадження та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. 05.05.2023 р. до суду надійшло клопотання директора ТОВ « Фінпром маркет» про врегулювання спору за участю судді. Одночасно до суду надійшла заява від відповідача про визнання позову та стягнення судового збору у розмірі 50 % у зв`язку з визнанням позову. Листом суд повідомив [PERSON] про клопотання відповідача та пропозицію укладення мирової угоди на умовах взаємних поступок по справі. 16.06.2023 р. до суду надійшла заява [PERSON] про відмову в укладенні мирової угоди. 3 особа приватний нотаріус пояснень не направив . Відповідно до даних з відкритих джерел діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена на підставі наказу центрального міжрегіонального управління юстиції від 30.06.2021 р. № 1075\\6. 3-тя особа приватний виконавець Лиманський В.Ю.пояснень не направив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає до задоволення посилаючись на таке. Встановлено, що 25 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 10176 , про стягнення з [PERSON] коштів у сумі 34 580,51 грн. на користь ТОВ» Фінпром маркет». В подальшому на підставі заяви відповідача про примусове виконання вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. було відкрито виконавче провадження № 67067392 від 06.10.2021 про стягнення вищевказаної суми заборгованості. З напису вбачається , що стягнення заборгованості проводиться за період з 08.02.2018 р. по 25.08.2020 р. До матеріалів справи кредитний договір не надавався та взагалі неможливо визначитися на якій термін надавався кредит , чи не минули строки для примусового стягнення за кредитом, який розрахунок заборгованості. Із вказаною заборгованістю позивач не згодна. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис. Зазначає, що ніяких повідомлень про погашення заборгованості від ТОВ « Фінпром маркет» не отримувала . Згідно з ч.1 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Відповідно до ч.2 даного Порядку неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Враховуючи вказане, для одержання виконавчого напису має бути додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. В обгрунтування даної постанови суд зазначив, що « оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватним нотаріусом Остапенком Є.М. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору № 012-12123-250114 від 25.01.2014 р. , який не посвідчений нотаріально. Крім того, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом не було перевірено факт безспірності заборгованості, яку стягують із [PERSON] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосуванняположень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц (провадження N 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17 (провадження N 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. На вчинення виконавчого напису № 10176 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « Фінпром маркет», останніми було надано кредитний договір № 012-12123-250114 від 25.01.2014 року , укладений між [PERSON] та ПАТ « Дельта Банк » , який не був нотаріально посвідчений. Відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу не було надано документів на підтвердження безспірності заборгованості, що в свою чергу свідчить про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням закону. Відповідно до п.п3.1 п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України , нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови , що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до підпункту 2.3. пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Тобто, боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за тридцять днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань. Позивач зазначає, що такі повідомлення на свою адресу до неї не надходило. Оскільки позивачу не надходило письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором , вказане свідчить про порушення її права на надання своїх заперечень щодо укладення кредитного договору як такого та наявності боргу. Вказані обставини виключали можливість приватного нотаріуса Остапенка Є.М. об`єктивно перевірити безспірність заборгованості по кредитному договору при вчинення нотаріальної дії по посвідченню виконавчого напису. Заборгованість в загальній сумі 34 580,51 грн. є спірною заборгованістю, і нотаріус всупереч вимогам ст.88 Закону не перевірив безспірність даної заборгованості хоча повинен був це зробити, шляхом витребування відповідних документів на її підтвердження від стягувача згідно підпункту 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Беручи до уваги, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис з порушенням вимог законодавства щодо змісту виконавчого напису, переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлення безспірності заборгованості, що в свою чергу призвело до порушення прав позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис за реєстровим номером №10176 є таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України із відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінпром маркет» підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 50% , оскільки позов визнав відповідач в сумі 496,20 грн. за подачу позову та 248,10 грн. за заяву про забезпечення позову, а всього 744,30 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved