Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до Печерського районного суду м.Києва в березні 2023 року в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача та просить суд стягнути з [PERSON] та свою користь заборгованість за Кредитним договором №420438033 від 22.09.2020 року у розмірі 54 032 грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. В обґрунтування позову вказує, що 22.09.2020 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «Юніт Капітал», у справі укладено Договір № 420438033, на підставі якого відповідачем отримано суму 16 000 грн., строком на 30 днів із сплатою 0,01 відсотків за Дисконтною процентною ставкою від суми кредиту за кожний день користування Кредитом. (п.п.1.2,1.3 Кредитного договору). Кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останньою кредит не погашається, що і стало підставою для звернення позивача до суду. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 29.03.2023 року передано на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м.Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 08.05.2023 року головуючим у справі визначено суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 11.05.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові зазначено про розгляд справи за відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує та проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час була повідомлена належим чином та своєчасно, як шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації: [ADDRESS] , однак повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», шляхом направлення електронного листа, що підтверджується довідкою про його доставку, так і шляхом надсилання смс-повідомлення, що підтверджується довідкою про його доставку. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлено, що 22.09.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 420438033 на суму 16 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. (п.п.1.1, 1.2 Кредитного договору) Відповідно до п.1.3 Кредитного договору, на період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідно до п. 4.7. Кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Встановлено, що Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Відповідно до п.п. 1.4., 1.7. Кредитного договору у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення); розрахунок сукупної вартості Кредиту за Дисконтною процентною ставкою та Термін платежу згідно строку передбаченого п.1.2. цього Договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до Договору). Встановлено, що сторони уклали додаткову угоду до Договору № 420438033 від 22.09.2020 року, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання Позичальником умов Договору та на підставі звернення Позичальника, продовжити строк, на який був наданий Кредит за Договором № 420438033 від 22.09.2020 на 30 (тридцять) днів. Починаючи з 22.10.2020 р., позичальник сплачує за користування кредитом 1,70 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди. Позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» являється новим кредитором, виходячи з наступного. Так, 28 листопада 2018 року між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №420438033 від 22.09.2020, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 113 від 22.12.2020 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №420438033 від 22.09.2020, що як зазначає позивач, підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 року. В подальшому, 14 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14/02/2022-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 року до Договору факторингу № 14/02/2022-01 від 14.02.2022 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 54 032 грн. 00 коп., з яких 16 000 гри. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 38 032 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у (розмірі 16 000,00 грн., відповідачеві підтверджується платіжним дорученням №а9с29е66- ba0f-4f86-81c6-c1ca714c40a9 від 22.09.2020 р. Відповідач належним чином не виконав умов договору позики у встановлений строк. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №420438033, у відповідача перед ТОВ «Юніт Капітал» виникла заборгованість у розмірі 54 032 грн., яка складається з: 16 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 38 032 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростувала. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню сума у розмірі 54 032 грн. 00 коп., яка складається з: 16 000 гри. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 38 032 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з матеріалів справи 01.12.2022 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Альма Теміс» було укладено Договір про надання правової допомоги. (а.с.58-59). Відповідно до змісту Додаткової угоди № 9 до Договору про надання правової допомоги від 01.12.2022 року від 22.02.2023 року сторони погодили, що клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справі про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №420438033 від 22.09.2020. Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг від 24.02.2023 року Додаток №2 до Договору про надання правової допомоги від 01.12.2022 року позивач отримав від АО «Альма Теміс» наступні послуги: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Узгодження правової позиції - 1 год., вартість - 1 000 грн.; складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №420438033 від 22.09.2020 - 1 год., вартість - 2 000 грн. Всього - 3000 грн. Згідно платіжного доручення № 231 від 24.02.2023 року позивач сплатив кошти за отримання правової допомоги в розмірі 3 000 грн. (а.с.67). Таким чином зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved