Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

У травні 2023 року адвокат Рубан С.Ю., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Арбузинської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] . Після її поховання, через нетривалий час, почалися боєві дії на території України та безпосередньо в Миколаївській області, що пов`язані з військовою агресією російської федерації проти України. Позивач та її сім`я практично цілодобово переховувались у підвалах житлових будинків, а в кінці квітня 2023 року, позивач, як внутрішньо переміщена особа, отримавши важкий психологічний стрес, який був викликаний постійними повітряними тривогами та бойовими діями на території Миколаївської області, залишила своє місце проживання в селищі Кавуни Первомайського району Миколаївської області та переїхала в безпечне місце в Кіровоградську область до своїх родичів на тимчасове перебування та проживання, де й перебувала до кінця березня 2023 року. За цей період часу позивач неодноразово намагалася телефонувати до нотаріальної контори, щодо з`ясування питання прийняття спадщини після смерті тітки, але телефони не відповідали. Крім того, нотаріуси на той нас не працювали. В подальшому позивачу стало відомо, що Кабінет Міністрів України зупинив перебіг строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану. Після смерті тітки відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] було складено заповіт, за яким вона заповідала вказаний житловий будинок позивачу. 11 квітня 2023 року позивач звернулася до Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак їй було повідомлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки, оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяв про прийняття спадщини, та продовжити такий можливо лише в судовому порядку. У зв`язку з тим, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини, так як невдовзі після смерті тітки розпочалося повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну, певний час нотаріуси не здійснювали свою діяльність, вона вимушена була покинути своє постійне місце проживання до квітня 2023 року, а тому не звернулася до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк, тому для поновлення своїх прав на спадкове майно, вимушена звернутися до суду. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03.05.2023 року провадження у справі відкрито та ухвалено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 31.05.2023 року витребувано з Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Процесуальним правом надати відзив на позов відповідач не скористався. Ухвалою суду від 16.06.2023 року справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача до суду надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову. До початку розгляду справи, через канцелярію суду, представник відповідача голова Арбузинської селищної ради Первомайського району Миколаївської області Є.І. Травянко надав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості та пропорційності, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [INFO] народилася позивач [PERSON] Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 05.12.2019 року розірвано шлюб, укладений 29.01.2013 року між [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу позивачу по даній справі залишено прізвище " [PERSON] ". Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] під час реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с. 8). Відповідно до довідок від 19.04.2022 року № 3508-7000816064 та № 3508-7000816432 [PERSON] разом з дитиною [PERSON] взяті на облік внутрішньо переміщених осіб 19.04.2022 року (а.с. 12-13). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № р011047900011 від 27.04. 2010 року, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0, 0600 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 11). За життя [PERSON] 13.06 2017 року склала заповіт, яким на випадок смерті заповідала [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS] та все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно на не складалося. Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6) Згідно роз`яснення завідувача Арбузинською державною нотаріальною конторою В.А. Бойченка від 11.04.2023 року № 175/01-16 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 7). Відповідно до довідки Арбузинської селищної ради Миколаївської області № 699 від 11.04.2023 року [PERSON] , яка померла [INFO] , по день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , інші зареєстровані особи - відсутні (а.с. 9). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) наданої на адресу суду завідувачем Арбузинською державною нотаріальною конторою В.А. Бойченко від 05.06.2023 року № 260/01-16, відсутня інформація і щодо запису у Спадковому реєстрі відомостей щодо спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 28-29). Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). У відповідності до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьою статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з позовом, представник позивача зазначив поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини, як початок бойових дій на території України та безпосередньо в Миколаївській області, що пов`язані з військовою агресією російської федерації проти України, через нетривалий час після смерті тітки позивача, зміну місця проживання останньої та набуття статусу внутрішньо переміщеної особи. На думку суду, наведені представником позивача причини пропуску строку для прийняття спадщини за умови визнання позову відповідачем можливо вважати поважними. У відповідності до частини 3 статті 15 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Процесуальні права та обов`язки сторін визначено статтею 49 ЦПК України, зокрема, пунктом 1 частини 1 передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В заяві від 06 лютого 2023 року представник відповідача визнав позов повністю. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, суд приймає визнання позову відповідачем. На підставі викладеного, оскільки позивач не мала можливості протягом встановленого законом строку звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , а потім, через незначний проміжок часу після її смерті, почалися боєві дії на території України та безпосередньо в Миколаївській області, що пов`язані з військовою агресією російської федерації проти України через що позивач вимушена була виїхали в іншу область, де набула статусу внутрішньо переміщеної особи та лише після спливу шестимісячного строку мала можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала роз`яснення про неможливість оформити спадщину за спливом шестимісячного строку, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved