Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

24 квітня 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У вказаній позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 12 листопада 2015 року віділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 3539. Позовні вимоги мотивує тим, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 12 листопада 2015 року. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні інтереси та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, в зв`язку з чим кожен з них живе окремим життям, спільного господарства з віповідачем не ведуть, відновлення шлюбних стосунків неможливе, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу між ними буде шкодити їхнім інтересам,та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб просить розірвати. Спору щодо місця проживання дитини немає. Строк для примирення просить не надавати, так як це нічого не змінить у їхніх відносинах із відповідачем. Судові витрати з відповідача просить не стягнути, залишити за ним. Ухвалою суду від 12 травня 2023 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, проте на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Строк для примирення просить не надавати. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в підготовче засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у підготовчому судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим віділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 3539(а.с.9). Під час перебування в шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим віділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 612 (а.с.10). Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви відповідача про визнання позовних вимог. Причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що з наданих суду відомостей не вбачається спору між сторонами про місце проживання дитини і спільне майно подружжя, беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, їхнє бажання розірвати шлюб, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. На підставі вищевикладеного, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач наполягає на розлученні з підстав, що наведені в позові та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Однак, позивач просить не стягувати із відповідача понесені судові витрати, а залишити судові витрати за ним.

Outcome: approved