Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

31 серпня 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов даний позов, у якому позивач просив - зменшити розмір аліментів, що стягується з нього на підставі судового наказу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.08.2019 року на користь [PERSON] на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 від усіх видів його заробітку (але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку) щомісяця. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2022 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.09.2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Від позивача до суду надійшло клопотання, у якому він просить розглядати справу без його участі зазначаючи, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася про причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Наказом Центрального\~районного суду\~м.\~Миколаєва від\~14.08.2019\~року стягнуто\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків:\~ [NUMBER] \~,\~який проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ реєстраційний\~номер облікової\~картки платника\~податків \~ [NUMBER] ,\~зареєстрованої за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти у\~розмірі 1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходів)\~боржника,\~але не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~та не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дітей відповідного віку, починаючи з 29.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Як зазначає позивач у позові у нього наразі змінилися обставини таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини у вказаному розмірі, оскільки за рішенням ЛКК КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» від 08.04.2022 року він здійснює догляд за хворою тіткою, яка є інвалідом І групи. Догляд за якою тягне за собою певні витрати, які складають 9\~000,00 грн на місяць. Також позивачем зазначено, що після початку військової агресії російської федерації проти України він втратив роботу, розмір його доходів суттєво зменшився, тому сплата аліментів в визначеному судом розмірі ставить його у дуже скрутне матеріальне становище. З довідки №1240 від 16.08.2022 року слідує, що [PERSON] перебуває на обліку у відділі соціальних виплат управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення та отримує допомогу по догляду за особою з інвалідністю 2 групи в наслідок психічного розладу, [PERSON] , [INFO] , призначену на період з 01.04.2022 року по 30.09.2022 року. Інших допомог не отримує. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає наступне. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Стаття 182 СК України, передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для праці. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за ч. 2 ст.182 СК України. Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Так частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вивчивши матеріали\~справи,\~судом встановлено,\~що позивач\~є батьком\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] \~та має\~обов`язок по\~її утриманню\~та відповідно\~до наказу\~Центрального районного\~суду м.\~Миколаєва від\~14.08.2019\~року сплачує\~на утримання\~дитини аліменти\~у розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходів)\~боржника,\~але не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~та не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дітей відповідного віку, починаючи з 29.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Тож, відповідно до законодавства України в мінімальному розмірі. Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів, суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи розмір аліментів, які позивач сплачує на користь відповідача, відповідно до законодавства України є мінімальним. Відповідно до ч. 1 ст. 81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали суд дійшов, що позивачем не надано належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану. Беручи до уваги зазначене та, зважаючи на те, що позивач є особою працездатного віку, суд дійшов всиновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог. Судові витрати відповідно до статті 141 ЦПК України сплачені під час звернення до суду із цим позовом.

Outcome: dismissed