Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

13 липня 2023 року до Сколівського районного суду Львівської області надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису, яку заявниця обґрунтовує тим, що спільне проживання її, її доньки та онуків за адресою: [ADDRESS] , з колишнім зятем заявниці [PERSON] , який проживає за вказаною адресою без реєстрації, стало неможливим, оскільки вона та її дочка постійно зазнають домашнього насилля, а саме: постійна нецензурна лайка, погрози фізичною розправою, пошкодження та знищення майна заявниці [PERSON] , який зловживає алкогольними напоями. Просить застосувати щодо [PERSON] обмежувальний припис, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , її дочкою та онуками ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори або контактувати з заявницею чи її дочкою через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 14 липня 2023 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 18 липня 2023 року. В судове засідання заявниця - [PERSON] - не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з небажанням бачитися з заінтересованою особою. Заінтересована особа - [PERSON] - у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином (докази належності повідомлення містяться в матеріалах справи), що відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1 ч. 1 - особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; п. 3 ч. 1 - батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства. Згідно зі ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. За приписами п.п. 3, 6-8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). [PERSON] звернулася з заявою про видачу обмежувального припису, яку обґрунтувала тим, що разом із своєю дочкою та онуками проживає за адресою: [ADDRESS] . Спільно з ними без реєстрації проживає колишній зять заявниці (колишній чоловік її дочки) - [PERSON] , який регулярно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, дебоширить, погрожує їм розправою, вчиняє домашнє насильство над своєю сім`єю. Крім того, заявниця послалася на пошкодження та знищення колишнім зятем її майна, яке вона придбавалося нею безпосередньо. Зазначає, що вона неодноразово зверталася до органів поліції з заявами та повідомленнями про вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно неї та дочки, що підтверджується постановами суддів Сколівського районного суду Львівської області від 23 січня 2023 року у справі № 453/1630/22, від 21 лютого 2023 року у справі № 453/258/23, від 22 червня 2023 року у справі № 453/615/23. Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. З наданих суду матеріалів вбачається, що між заявницею, її дочкою та колишнім чоловіком її дочки наявний конфлікт та вкрай напружені стосунки, а саме: між сторонами існують неприязні, конфліктні відносини. Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄСПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄСПЛ. Суд вважає, що вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, - не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці. Підсумовуючи викладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і тому підлягає частковому задоволенню та ухвалення судового рішення про видачу обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В той же час, встановлені судом обмеження, у відповідності до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» можуть стосуватись виключно заявниці - [PERSON] , а не її дочки та онуків, оскільки дочка, [PERSON] , яка хоч і є особою, яка постраждала від домашнього насильства, згідно з постановами суддів Сколівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2023 року у справі № 453/258/23 та від 22 червня 2023 року у справі № 453/615/23, з заявою про видачу обмежувального припису не зверталась, а у заявниці відсутні належні повноваження на представлення її інтересів. Щодо онуків заявниці, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , то з доданих заявницею до заяви доказів не вбачається вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо дітей. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial