Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

В червні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третьої особи - органу опіки і піклування Калинівської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є матір`ю [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] . Реєстрацію народження дитини було проведено згідно ст. 135 Сіменйного кодексу України. Позивач, разом зі своєю дочкою - відповідачкою [PERSON] та онуком [PERSON] проживали в квартирі, що належить позивачу, її рідному брату, відповідачці та знаходиться за адресою [ADDRESS] . З літа 2022 року [PERSON] періодично залишала дитину з позивачкою [PERSON] на кілька місяців, приїздивши додому максимум на тиждень-два. В листопаді 2022 року відповідачка залишила дитину з позивачкою та втекла з дому. В квітні 2023 року відповідачка повернулася додому на кілька днів, однак її поведінка не виправилась і вона знову залишила дитину. На даний час місце знаходження відповідачки позивачці невідоме. На даний час відповідачка [PERSON] життям сина не цікавиться, не виконує свої материнські обов`язки, про що свідчать копії протоколів та постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності. Позивач забезпечує онука [PERSON] всім необхідлним (харчуванням, медичним доглядом, лікуванням при потребі), піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання та відпочинок. Тому позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, відповідно до якої уточнила свої позовні вимоги, та просить справу розглянути за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в поному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надала власноруч написану заяву відповідно до якої уточнені позовні вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглянути у її відсутність. Третя особа - уповноважений представник органу опіки та піклування Калинівської міської ради Вінницької області в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Калинівської міської ради № 03-15/1041 від 08.08.2023 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » та рішення виконавчого комітету Калинівської міської ради № 57 від 02.08.2023 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ». Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] . Реєстрацію народження дитини було проведено згідно ст. 135 Сіменйного кодексу України. Позивач, разом зі своєю дочкою - відповідачкою [PERSON] та онуком [PERSON] проживали в квартирі, що належить позивачу, її рідному брату, відповідачці, та знаходиться за адресою [ADDRESS] . З літа 2022 року [PERSON] періодично залишала дитину з позивачкою [PERSON] на кілька місяців, приїздивши додому максимум на тиждень-два. В листопаді 2022 року відповідачка залишила дитину з позивачкою та втекла з дому. В квітні 2023 року відповідачка повернулася додому на кілька днів, однак її поведінка не виправилась і вона знову залишила дитину. На даний час місце знаходження відповідачки позивачці невідоме. На даний час відповідачка [PERSON] життям сина не цікавиться, не виконує свої материнські обов`язки, про що свідчать копії протоколів та постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності. Позивач забезпечує онука [PERSON] всім необхідлним (харчуванням, медичним доглядом, лікуванням при потребі), піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання та відпочинок. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Однак, всупереч вказаній нормі Закону, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини. Як вбачається з висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області № 57 від 02.08.2023 року Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету міської ради вирішила вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. При вирішенні питання позбавлення батьківських прав відповідачки щодо малолітнього сина, суд бере до уваги те, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина, що в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою позбавлення батьківських прав. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо переконливих доказів щодо ухилення відповідачкою [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно довідки до акта огляду МСЕК позивачка є інвалідом 2 групи, внаслідок чого звільнена від сплати судового збору та при зверенні до суду судовий збір не сплачувала. За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, її позов задоволений, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved