Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

[PERSON] , 07.07.2023 звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 000 грн. 00 коп., щомісячно, на період навчання, починаючи з часу звернення до суду з позовом і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років мотивуючи тим, що з 04.10.2004 перебуваєу зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають дитину [PERSON] , [INFO] , що відповідач участі у вихованні та утриманні сина не бере, а їй самій матеріально важко забезпечувати потреби [PERSON] , який є студентом денної форми навчання в ДНЗ «Судововишнянський професійний ліцей», що відповідач [PERSON] неофіційно працює та має значний дохід, а відтак зобов`язаний та має можливість матеріально забезпечувати потреби сина у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 10.07.2023 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 13). Позивачка [PERSON] у заяві від 31.07.2023 вимоги підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 20). Третя особа [PERSON] у заяві від 26.07.2023 позов підтримав, просив вимоги задовольнити, справу розглядати за його відсутності (а.с. 17). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила у заяві від 31.07.2023 позивачка [PERSON] (а.с. 16, 19, 20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Зазначене узгоджується з Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у п. 20 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Із змісту заяви від 07.07.2023, із долучених до справи копій свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] та свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видно, що сторони з 04.10.2004 перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Як убачається із Витягу № 347 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.07.2023, [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю на [ADDRESS] та перебуває на повному утриманні позивачки (а.с. 6). Згідно долученої до заяви довідки № 62 від 07.07.2023, [PERSON] , [INFO] є студентом ІІ-го курсу ДНЗ «Судововишнянський професійний ліцей», денної форми навчання, спеціальність тракторний-машиніст, термін навчання до 30.11.2023 (а.с. 7). За наведеного, враховуючи принципи справедливості та розумності, беручи до уваги вік, стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, фінансову можливість відповідача і зокрема, що він працездатного віку, здоровий,інших утриманців не має, а також витрати пов`язані з навчанням сина в ДНЗ, про які заявила позивачка, в тому числі пов`язані з його доїздами до навчального закладу, відсутність у справі заперечень відповідача щодо неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, розмір прожиткового мінімуму на одну особу згідно Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік», інші обставини, що мають істотне значення, суд доходить висновку, що стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 000 грн. щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років, буде достатнім вкладом [PERSON] в матеріальне утримання дитини. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 1 073 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved