Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , (далі - відповідачка), зазначивши третьою особою Службу у справах дітей та сім`ї Макарівської райдержадміністрації, в якому вказав, що з 11.06.2016 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 17.08.2020 року. За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Ще за час шлюбу в сім`ї викали суперечки з приводу спілкування позивача зі старшою дочкою від першого шлюбу, [PERSON] негативно ставилась до спільного проведення часу батька з дитиною та забороняла привозити її на канікули. Сімейні відносини поступово погіршувались і в кінці березня 2020 року сторони почали проживати окремо та звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу. Вже тоді у подружжя почали виникати суперечки щодо того, яким чином батько має брати участь у вихованні дитини, [PERSON] заявила, що тільки вона буде вирішувати дозволяти чи забороняти позивачу контактувати з дитиною. Станом на день звернення до суду з вказаним позовом відповідачка взагалі перестала відповідати на телефонні дзвінки позивача, текстові повідомлення та фактично позбавила позивача можливості виконувати батьківські обов`язки та реалізувати свої права. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, оскільки позивач хоче виконувати свої батьківські обов`язки та брати участь у вихованні дочки, крім того зазначив, що добровільно надає відповідачці матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач при визначенні способу участі у вихованні дитини просить суд врахувати, що він позитивно характеризуюся за місцем проживання, офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, орендує окреме житло, алкогольних напоїв не вживає та не палить, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на Конвенцію про права дитини, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 150, 151, 153, 157, 159 СК України, просив суд зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні та участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] ; визначити йому порядок спілкування та участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , у наступний спосіб: 1) у формі постійного (цілодобового) проживання дитини разом з позивачем за адресою його постійного проживання, а саме: [ADDRESS] , безперервним терміном з 17.00 год. вечора кожної п`ятниці по 20.00 год. вечора кожної неділі, без присутності матері, що складає у сукупності - вісім або дев`ять днів протягом кожного місяця; 2) у формі постійного (цілодобового) перебування дитини разом з позивачем на відпочинку для оздоровлення, а саме безперервним терміном протягом 1 (одного) місяця весною (березень), 1 (одного) місяця влітку (червень) та 1 (одного) місяця взимку (січень), без присутності матері. Просив визначити місце передачі дитини [PERSON] , [INFO] , для спілкування з [PERSON] - Бишівську сільську раду. Крім того, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати у розмірі 3363,20 грн. судового збору та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу. У встановлений судом строк та у встановленому законом порядку відповідач [PERSON] подала відзив на позов (а.с.101-104), у якому зазначила, що вона ніколи не забороняла позивачу брати участь у вихованні їхньої спільної доньки, ніколи не забороняла зустрічей батька з донькою, але лише з однією умовою - це знати про місце перебування своєї доньки, що є законним правом матері, яка любить, піклується та переживає за свою дитину. Натомість позивач як батько дитини відмовляється повідомляти таку інформацію матері і саме через це виникали суперечки. Вважає, що постійні переїзди дитини щовечора кожної п`ятниці по 20.00 год. вечора кожної неділі може негативно вплинути на психіку та здоров`я дитини, адже для такого віку дитини це буде вкрай обтяжливим. Мати також має право проводити свій вільний час у вихідні з донькою. Обов`язково потрібно врахувати, що у дитини є також друзі з якими вона залюбки хоче проводити час на подвір`ї за місцем свого проживання у вільний від навчального процесу час. А тому вважає за можливе визначити спосіб участі батька у виховані доньки на протязі одного дня на вибір батька, з тих, що припадають на вихідні: субота чи неділя. Щодо визначення способу участі батька у формі постійного (цілодобового) перебування дитини разом з ним на відпочинку для оздоровлення, а саме безперервним терміном протягом 1 (одного) місяця весною (березень), 1 (одного) місяця влітку (червень) та 1 (одного ) місяця взимку (січень), без присутності матері вважає не можливим, оскільки дитині такого віку буде вкрай обтяжливим перебування на протязі цілого місяця у іншому місці та ще й без матері. Проте, вона не проти, щоб батько брав участь у оздоровленні дитини, оскільки для матері інтереси дитини вище всього. Тому вважаю за можливе визначення способу участі батька у формі постійного (цілодобового) перебування дитини разом з ним на відпочинку для оздоровлення не більше двох тижнів (14 див), з обов`язковим підтвердженням матері відомостей, куди дитина їде на оздоровлення та з врахуванням медичних висновків дитячого лікаря. Щодо п`ятої вимоги, а саме: визначення місця передачі дитини для спілкування з батьком - Бишівська сільська рада, вважає таким, що не підлягає задоволенню, навіть з підстав врахування робочого часу працівників Бишівської сільської ради, які вже з 17 год. у п`ятницю не працюють, а неділя у них вихідний. Також зазначила, що витрати на правову допомогу позивача [PERSON] нічим не підтверджені, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, [PERSON] , в свою чергу заявила зустрічний позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.105-116), в якому вказала, що після розірвання шлюбу з [PERSON] , донька [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. При цьому домовленості між нею та [PERSON] про способи виконання обов`язку про утримання дитини не досягнуто, а тому вона просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання доньки [PERSON] аліменти в твердій грошовий сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною повноліття. Правом на подання відзиву на зустрічну позивну заяву [PERSON] не скористався. Ухвалою суду від 26.05.2021 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.09.2021 року. Ухвалою суду від 02.09.2021 року у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою замінено третю особу у справі Службу у справах дітей та сім`ї Макарівської райдержадміністрації на Служба у справах дітей та сім`ї Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області. Також даною ухвалою суду вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів об`єднано в одне провадження із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини. Ухвалою суду від 02.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 05.06.2023 року, яке відкладено на 29.06.2023 року. У судовому засіданні 29.06.2023 року представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] за первісним позовом підтримав повністю та просив їх задовольнити, щодо вимог про стягнення із [PERSON] судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. відмовився. Також представник [PERSON] щодо вимог за зустрічним позовом про стягнення аліментів, зазначив, що їх визнає частково у розмірі 3000,00 грн. на місяць. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, а вимоги [PERSON] за первісним позовом не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Ухвалою суду від 29.06.2023 року поновлено судовий розгляд у справі, зобов`язано Службу у справах дітей та сім`ї Бишівської сільської ради у порядку ч.5 ст. 19 СК України надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 27.07.2023 року. 21.07.2023 року від Служби у справах дітей та сім`ї Бишівської сільської ради надійшла відповідь з додатками, які приєднані до матеріалів справи (а.с.196-207). В судовому засіданні 27.07.2023 року представник [PERSON] - [PERSON] та представник [PERSON] - [PERSON] зазначили, що доповнень до раніше висловленої позиції не мають. Представник третьої особи в судове засідання 27.07.2023 року не прибув. Згідно поданої письмової заяви третя особа просила розглядати справу у відсутності їх представника. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові її матеріали, судом встановлено наступне. Сторони у справі [PERSON] та Самусь ( [PERSON] ) з 11.06.2016 року перебували у шлюбі, під час якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 17.08.2020 року у справі №370/1316/20 шлюб між ними було розірвано. Дитина залишилася проживати разом з матір`ю в с. Бишів Макарівського району Київської області. Вказані обставини підтверджуються вказаним вище рішенням суду (а.с.59), свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 27.07.2016 року (а.с.50) та визнаються сторонами. Як вказав [PERSON] , що він надає матері дитини [PERSON] матеріальну допомогу на утриманні їх доньки [PERSON] на підтвердження чого надав копії відповідних квитанцій про перерахунок коштів [PERSON] : від 16.05.2020 року на суму 2010,05 грн., від 13.05.2020 року - 2010,05 грн., від 14.07.2020 року - 2000,00 грн., від 14.08.2020 року - 2000,00 грн., від 14.09.2020 року - 2000,00 грн., від 14.10.2020 року - 2000,00 грн., від 14.11.2020 року - 2000,00 грн., від 15.04.2020 року - 2319,00 грн. (а.с.51-58). Крім того, у зустрічній позовній заяві [PERSON] підтвердила, що [PERSON] частково забезпечує доньку матеріально (а.с.105-зворот). Відповідно до характеристики №400, виданої 27.08.2021 року Бишівською сільською радою (а.с.103), [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею проживають її доньки: [PERSON] , 2008 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно. Відповідно до характеристики [PERSON] №1, виданої 01.09.2021 року дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) «Каштан» (а.с.104), як мамі дитини [PERSON] , 2016 р.н., яка є вихованцем старшої групи «Метелик» Бишівського ЗДО «Каштан», [PERSON] активно займається вихованням дітей, нарікань з боку працівників та адміністрації закладу не надходило. Згідно відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Бишівської сільської ради №06-34/65 від 20.07.2023 року (а.с.196-197) на ухвалу суду від 29.06.2023 року про зобов`язання надати письмовий висновок щодо розв`язання спору, Служба повідомила наступне. Розглянувши документи, які надав [PERSON] , було з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ; станом на 17.07.2023 року до кримінальної відповідальності не притягувався та судимості не має, відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-001247425. [PERSON] - фізична особа підприємець. Умови проживання [PERSON] задовільні, в квартирі зроблений сучасний косметичний ремонт, наявні необхідні меблі та побутова техніка, стосунки в сім`ї доброзичливі, у висновку зазначили, що можливе перебування дитини з ночівлею, відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.07.2023 року затвердженого начальником Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Анжели-Ангеліни Дордюк. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 17.08.2020 року справа №370/1316/20 за спільною заявою подружжя [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. Розглянувши документи, які надала [PERSON] , [INFO] , (паспорт № [NUMBER] , дата видачі 10.02.2021 року, орган, що видав 3236), було з`ясовано, що [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , після повномасштабного вторгнення рф в Україну виїхали за межі України, а саме до Королівства Швеції, де проживає разом з донькою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] [PERSON] 19.07.2023 року написала заяву Службі у справах дітей та сім`ї Бишівської сільської ради, в якій зазначила свою теперішню адресу перебування/проживання за межами України. Також зазначила, що вона не перешкоджає [PERSON] у спілкування та вихованні малолітньої дитини [PERSON] . Стверджує, що займається вихованням [PERSON] в повному обсязі, піклується про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує її здобуття освіти, виконує всі свої материнські обов`язки. Батько [PERSON] участі у вихованні доньки не приймає, дитину з днем народження не привітав, хоча має змогу телефонувати на Вайбер. Служба у справах дітей та сім`ї Бишївсьої сільської ради не має можливості надати Макарівському районному суду Київської області письмовий висновок про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини, у зв`язку з тим, що [PERSON] разом з [PERSON] проживають/перебувають за межами України, Служба у справах дітей та сім`ї Бишівської сільської ради відповідно до п. п. 72, 73 постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів, опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» не має змоги визначити умови проживання, дохід [PERSON] , спроможність виконання батьківських обов`язків, з`ясувати думку та прихильність малолітньої дитини [PERSON] до кожного із батьків. Служба у справах дітей та сім`ї Бишівської сільської ради позовні вимоги по позивача підтримує. Вирішуючи вимоги за первісним позовом, суд керується наступним. Статтею 141 СК України передбачено рівні права та обов`язки обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із вимогами ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною, та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Також слід зазначити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Вказані засади передбачають, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд вважає, що позивачем в ході розгляду справи доведено, що відповідач створювала йому перешкоди в побаченнях з дитиною і ця обставина не заперечувалася відповідачкою. Причина відмов відповідачки у побаченнях позивача з донькою, в даному випадку неузгодженість дій, часу побачень, інтересів відповідача в даному випадку не має правового значення, а тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Щодо графіку побачень з донькою, запропонованим позивачем, то враховуючи інтереси дитини, пояснення позивача/представника та представника відповідачки при розгляді справи, відповідь органу опіки і піклування, а також з огляду на розумний баланс щодо участі обох батьків у вихованні дитини, суд вважає, що графік побачень із донькою, запропонований позивачем є частково прийнятним, окрім визначення місця передачі дитини - Бишівська сільська рада, та вважає за доцільне визначити його у наступній формі: 1) визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , на протязі одного дня на вибір позивача, з тих, що припадають на вихідні: субота чи неділя; 2) та у формі постійного (цілодобового) перебування дитини разом з позивачем на відпочинку для оздоровлення не більше двох тижнів (14 днів) на протязі року, з обов`язковим підтвердженням матері [PERSON] відомостей куди дитина їде на оздоровлення та з врахуванням медичних висновків дитячого лікаря. Вказаний порядок участі позивача у вихованні доньки не суперечитиме його інтересам та інтересам дитини, не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини і буде відповідати обсягу обов`язків та прав батька щодо дитини. Окрім цього, з урахування вікових змін дитини, її розвитку та потреб, позивач не позбавлений у майбутньому права звернутися до суду із позовом про зміну встановленого судом способу участі у вихованні дитини. Також встановлений судом порядок не забороняє позивачу проводити спільний відпочинок чи побачення з дитиною під час канікул. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1681,60 грн. - пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів за зустрічним позовом, суд керується наступним. Як встановлено судом неповнолітня дитина [PERSON] , проживає разом з матір`ю [PERSON] ( [PERSON] ) та перебуває на її утриманні. В обґрунтування позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів та утримання доньки, [PERSON] зазначила, що відповідач матеріально доньку частково забезпечую, проте на сьогоднішній день між ними не досягнуто згоди про способи виконання обов`язку батька по утриманню дитини. Наведені обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, так щодо часткового матеріального забезпечення доньки відповідачем [PERSON] надані суду квитанції про перерахування [PERSON] грошових коштів, однак всі вони датовані 2020 роком, тобто на сьогоднішній день дане питання між сторонами не узгоджене. Тож, між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Максимальний розмір аліментів не може бути більшим десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.5 ст. 183 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908,00 грн. судового збору.

Outcome: partial