Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

05 жовтня 2022 року через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, представником позивача було подано уточнену позовну заяву, на виконання вимог ухвали суду від 30 вересня 2022 року, з визначеним суб`єктний складом сторін, а саме: позивач: [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); відповідачі: Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Конкурсної комісії при відділу освіти, культури молоді та спорту Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. В прохальній частині уточненої позовної заяви від 05 жовтня 2022 року, позивач просить суд: визнати протиправними дії Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області код ЄДРПОУ 04338339, Конкурсної комісії при відділі освіти, культури, молоді та спорту Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо не прийняття рішення про призначення [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) директором Горянівського ліцею Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та не укладення строкового трудового договору (контракту) зі строком дії до 31 серпня 2027 року; зобов`язати Обухівську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області код ЄДРПОУ 04338339, Конкурсну комісію при відділі освіти, культури, молоді та спорту Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області прийняти рішення про призначення [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на посаду директора Горянівського ліцею Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області і укласти з нею строковий трудовий договір (контракт) зі строком дії до 31 серпня 2027 року. 22 листопада 2022 року представником відповідача Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області селищним головою - Гезь В. було направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вважав дану позовну заяву необґрунтованою, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню та просив відмовити позивачу в повному обсязі. 06 грудня 2022 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву задоволено частково. 17 квітня 2023 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області - задоволено частково, а саме: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року скасовано, провадження закрито та оскільки розгляд справи віднесено до суду цивільної юрисдикції, роз`яснено, що [PERSON] має право протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутись до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. У зв`язку з чим 16 травня 2023 року Третім апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу про направлення справи до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. 25 травня 2023 року справу передано до провадження судді Васюченка О.Г. та 26 травня 2023 року постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначено судове засідання. В судовому засідання представник позивач - адвокат Заєць П.Л. позов підтримав та просив задовольнити. Позивач [PERSON] підтримала позовну заяву в повному обсязі. Представник відповідача Гусопасов А.В. просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також зазначив, що строк звернення до суду позивачем був пропущений. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] очолює посаду директора «Горянівського закладу загальної середньої освіти І-III ступенів» Обухівської селищної ради з 28.08.1985 року. В подальшому лише змінювалась назва закладу, який наразі називається Горянівський ліцей Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Рішенням Обухівської селищної ради, у зв`язку зі змінами у законодавстві, від 19 травня 2021 року було оголошено конкурс на заміщення вакантної посади керівника К3 «Горянівський заклад загальної середньої освіти I-II ступенів» Обухівської селищної ради. Протоколом №4 засідання конкурсної комісії при відділі освіти, культури, молоді та спорту Обухівської селищної ради від 03.08.2021 року було оголошено переможцем [PERSON] та вирішено укласти строковий трудовий договір згідно п.15 та п. 16 положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти. Розпорядженням селищного голови від 31.08.2021 року №75 вирішено призначити [PERSON] на посаду директора Горянівського ліцею Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, як ту що успішно пройшла конкурс відбору 03.08.2021 року. Укласти строковий трудовий договір з [PERSON] терміном на 1 рік з 31.08.2021 по 31.08.2022 року. Позивач зазначає, що вчиненням таких дій з боку Обухівської селищної ради відбулося перше порушення прав та законних інтересів [PERSON] , а саме - не укладення строкового трудового договору на шість років та прийняття рішення не у відповідності до вимог Закону. Позивач також зазначає, що остання є юридично не обізнаною особою, працююча в системі освіти системі більше 35 років і як було останній роз`яснено з боку Обухівської селищної ради, що оскільки Закон передбачає укладення строкового трудового договору у вигляді контракту то таке укладення контракту буде здійснюватися щороку зі строком на один рік. 31 серпня 2021 року [PERSON] було підписано контракт строком на один рік, тобто до 31 серпня 2022 року. Оскільки у серпні 2022 року строк дії контракту закінчувався [PERSON] зверталася в усній формі до Обухівської селищної ради із зазначенням, що вже скоро навчальний рік і є необхідним підписання контракту, оскільки це є необхідним в силу Закону для належно виконання своїх обов`язків та підтвердження своїх повноважень. Однак, на такі усні звернення відредаговано не було. 29 серпня 2022 року [PERSON] подала до Обухівської селищної ради заяву за вх.№1974 щодо підписання зі строком дії до 31.08.2027 року строкового трудового договору (контракту). Оскільки навчальний рік був вже через два дні, було підписано додаткову угоду до контракту від 31 серпня 2021 року, в якому п 7.1 Розділу VII контракту викладено у наступній редакції «Цей контракт діє з 31 серпня 2021 року по 21 листопада 2022 року». Також, Обухівською селищною радою будо надано відповідь на звернення [PERSON] від 29.08.2022 року, в якій селищною радою зазначено, що 17 серпня 2022 року набув чинності Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 №2500-IX яким затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573/2022 за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року. На підставі зазначеного Обухівською селищною радою вирішено продовжити строк дії контракту від 31.08.2021 року до 21 листопада 2022 року. На підставі означених дій Обухівської селищної ради, позивач вважає, що такими діями порушено права [PERSON] , оскільки не було прийнято рішення щодо підписання контракту на визначений шестирічний строк, встановленого Законом, тобто до 31 серпня 2027 року, з урахуванням чого, позивач звернулась до суду з цим позовом. В судовому засіданні, суд встановив, що в матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача [PERSON] , якою визначено трудовий шлях останньої. Рішенням Обухівської селищної ради, у зв`язку зі змінами у законодавстві, від 19 травня 2021 року було оголошено конкурс на заміщення вакантної посади керівника К3 «Горянівський заклад загальної середньої освіти I-II ступенів» Обухівської селищної ради, що підтверджується копією витягу з рішення, копія якого міститься в матеріалах справи. Протоколом №4 засідання конкурсної комісії при відділі освіти, культури, молоді та спорту Обухівської селищної ради від 03.08.2021 року було оголошено переможцем конкурсу [PERSON] та вирішено укласти строковий трудовий договір згідно п.15 та п. 16 положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти, що підтверджується копією протоколу №4 від 03.08.2021 року, який міститься в матеріалах справи. Розпорядженням селищного голови від 31.08.2021 року №75 вирішено призначити [PERSON] на посаду директора Горянівського ліцею Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, як таку що успішно пройшла конкурс відбору 03.08.2021 року, укласти строковий трудовий договір з [PERSON] терміном на 1 рік з 31.08.2021 по 31.08.2022 року. (Копія розпорядження міститься в матеріалах справи). 31 серпня 2021 року між [PERSON] та Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області було підписано контракт строком на один рік, тобто до 31 серпня 2022 року про призначення на посаду директора Горянівського ліцею Обухівської селищної ради Дніпровського району, Дніпропетровської області. (копія означеного контракту міститься в матеріалах справи). 29 серпня 2022 року [PERSON] подала до Обухівської селищної ради заяву за вх..№ 1974 щодо підписання зі строком дії до 31.08 2027 року строкового трудового договору (контракту). Однак, було підписано додаткову угоду до контракту від 31 серпня 2021 року, в якій п 7.1 Розділу VII контракту викладено у наступній редакції «Цей контракт діє з 31 серпня 2021 року по 21 листопада 2022 року». Також Обухівською селищною радою будо надано відповідь на звернення [PERSON] від 29.08.2022 року, в якій селищною радою зазначено, що 17 серпня 2022 року набув чинності Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 №2500-IX яким затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 р. №573/2022 за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 23 серпня 2022 р. строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року. На підставі зазначеного Обухівською селищною радою вирішено продовжити строк дії контракту від 31.08.2021 року до 21 листопада 2022 року. Не погоджуючись з тим, що відповідачем-1 не було прийнято рішення щодо підписання контракту на визначений шестирічний строк, встановленого ЗУ «Про повну загальну середню освіту», тобто до 31 серпня 2027 року, позивач звернувся до суду з цим позовом. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові, організаційні та економічні засади функціонування і розвитку системи загальної середньої освіти визначає Закон України "Про повну загальну середню освіту". Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про повну загальну середню освіту" законодавство України про загальну середню освіту складається з Конституції України, Закону України "Про освіту", цього Закону, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про повну загальну середню освіту" управління закладом загальної середньої освіти здійснюють: засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган; керівник закладу освіти; педагогічна рада; вищий колегіальний орган громадського самоврядування закладу освіти. Відповідно до статті 37 цього Закону права та обов`язки засновника (засновників) закладу загальної середньої освіти визначаються цим Законом, Законом України "Про освіту" та іншими актами законодавства (частина 1). Засновник закладу загальної середньої освіти або уповноважений ним орган (посадова особа), серед іншого: затверджує статут (його нову редакцію), укладає засновницький договір у випадках, визначених законом; затверджує положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти та склад конкурсної комісії; приймає рішення про проведення конкурсу на посаду керівника закладу загальної середньої освіти (частина 2). Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України "Про повну загальну середню освіту" керівником закладу загальної середньої освіти може бути особа, яка є громадянином України, вільно володіє державною мовою, має вищу освіту ступеня не нижче магістра, стаж педагогічної та/або науково-педагогічної роботи не менше трьох років (крім керівників приватних, корпоративних закладів освіти), організаторські здібності, стан фізичного і психічного здоров`я, що не перешкоджає виконанню професійних обов`язків, пройшла конкурсний відбір та визнана переможцем конкурсу відповідно до цього Закону. Обрання, призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу загальної середньої освіти визначає стаття 39 Закону України "Про повну загальну середню освіту". Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про повну загальну середню освіту" керівник державного, комунального закладу загальної середньої освіти обирається на посаду за результатами конкурсу, що проводиться відповідно до вимог цього Закону та положення про конкурс, затвердженого засновником або уповноваженим ним органом (посадовою особою). Рішення про проведення конкурсу приймається засновником державного чи комунального закладу загальної середньої освіти або уповноваженим ним органом (посадовою особою): одночасно з прийняттям рішення про утворення нового закладу загальної середньої освіти; не менше ніж за два місяці до завершення строкового трудового договору, укладеного з керівником закладу загальної середньої освіти; не пізніше десяти робочих днів з дня дострокового припинення договору, укладеного з керівником відповідного закладу загальної середньої освіти, чи визнання попереднього конкурсу таким, що не відбувся (частина 2). Оголошення про проведення конкурсу оприлюднюється на офіційному веб-сайті засновника та на офіційному веб-сайті закладу освіти (за наявності) наступного робочого дня після прийняття рішення про проведення конкурсу (частина 3). Відповідно до частини 4 даного Закону для проведення конкурсу засновник формує та затверджує конкурсну комісію чисельністю від 6 до 15 осіб, до складу якої на паритетних засадах входять представники: засновника (посадові особи органу державної влади чи депутати відповідного представницького органу місцевого самоврядування (не більше однієї особи від однієї фракції чи групи); відповідної місцевої державної адміністрації чи територіального органу центрального органу виконавчої влади із забезпечення якості освіти (державні службовці); інститутів громадянського суспільства (громадських об`єднань керівників закладів освіти, професійних об`єднань педагогічних працівників, районної (міської) профспілкової організації та інших громадських формувань, а також експертів, фахівців у сфері загальної середньої освіти тощо). Вимоги до членів конкурсної комісії та порядок її формування визначаються положенням про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти. Члени конкурсної комісії зобов`язані: брати участь у роботі конкурсної комісії та голосувати з питань порядку денного; заявляти самовідвід у разі наявності чи настання підстав, передбачених цією статтею, що унеможливлюють їх участь у складі конкурсної комісії. Конкурсна комісія є повноважною за умови присутності на засіданні не менше двох третин її затвердженого складу. Конкурсна комісія приймає рішення більшістю голосів від її затвердженого складу. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови конкурсної комісії. Рішення конкурсної комісії оформляється протоколом, який підписується всіма присутніми членами конкурсної комісії та оприлюднюється на офіційному веб-сайті засновника протягом наступного робочого дня з дня проведення засідання конкурсної комісії. Конкурсна комісія та її члени діють на засадах неупередженості, об`єктивності, незалежності, недискримінації, відкритості, прозорості, доброчесності. Не допускаються будь-які втручання в діяльність конкурсної комісії, тиск на членів комісії та учасників конкурсу. Відповідно до частини 8 статті 39 Закону України "Про повну загальну середню освіту" конкурсний відбір переможця конкурсу здійснюється за результатами: перевірки знання законодавства у сфері загальної середньої освіти, зокрема цього Закону, Закону України "Про освіту" та інших нормативно-правових актів у сфері загальної середньої освіти; перевірки професійних компетентностей шляхом письмового виконання ситуаційного завдання; публічної та відкритої презентації державною мовою перспективного плану розвитку закладу загальної середньої освіти, а також надання відповідей на запитання членів конкурсної комісії в межах змісту конкурсного випробування. Перелік питань для перевірки знання законодавства у сфері загальної середньої освіти затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Форма перевірки знання законодавства (письмове чи комп`ютерне тестування), зразок ситуаційного завдання та критерії їх оцінювання визначаються у положенні про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти. Засновник зобов`язаний забезпечити відеофіксацію та (за можливості) відеотрансляцію конкурсного відбору з подальшим оприлюдненням на своєму офіційному веб-сайті відеозапису протягом одного робочого дня з дня його проведення. Відповідно до частини 9 цієї статті зазначеного Закону конкурсна комісія протягом двох робочих днів з дня завершення конкурсного відбору визначає переможця конкурсу та оприлюднює результати конкурсу на офіційному веб-сайті засновника. За результатами конкурсних випробувань конкурсна комісія визначає переможця конкурсу або визнає конкурс таким, що не відбувся. Частиною 10 статті 39 Закону України "Про повну загальну середню освіту" встановлено, що конкурсна комісія визнає конкурс таким, що не відбувся, якщо: відсутні заяви про участь у конкурсі; до участі в конкурсі не допущено жодного кандидата; жоден із кандидатів не визначений переможцем конкурсу. У разі визнання конкурсу таким, що не відбувся, проводиться повторний конкурс. Відповідно до частини 11 статті 39 Закону України "Про повну загальну середню освіту" протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення рішення про переможця конкурсу посадова особа засновника (голова відповідної ради чи керівник державного органу) або керівник уповноваженого ним органу (структурного підрозділу з питань освіти) призначає переможця конкурсу на посаду та укладає з ним строковий трудовий договір. Не може бути укладено трудовий договір з особою, яка не може обіймати посаду керівника закладу загальної середньої освіти відповідно до цього Закону. Відповідно до частини 12 статті 39 Закону України "Про повну загальну середню освіту" трудовий договір укладається на шість років на підставі рішення конкурсної комісії. Після закінчення строку, на який укладено строковий трудовий договір, трудові відносини припиняються та не можуть бути продовжені на невизначений строк. Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного законодавства України, так і доводів сторін викладених як в уточненій позовній заяв, так і відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне. Доводи представника відповідача-1, стосовно того, що до 1 липня 2020 року засновники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти або уповноважені ними органи зобов`язані припинити безстрокові трудові договори з керівниками таких закладів та одночасно укласти з ними (за їх згодою) трудові договори строком на шість років (з керівниками, які отримують пенсію за віком, - на один рік) без проведення конкурсу. У разі їх незгоди з продовженням трудових відносин на умовах строкового трудового договору - звільнити їх згідно з пунктом 9 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. Після завершення строку трудового договору такі особи мають право обиратися на посаду керівника того самого закладу освіти на ще один строк відповідно до статті 39 цього Закону. Відповідно до п.9 Особової картки працівника, яку заповнювала особисто [PERSON] 19 березня 2019 року, та яка зберігається в відділі освіти, культури, молоді та спорту Обухівської селищної ради, вона отримує пенсію за віком. Відповідно до копії трудової книжки позивача, 02.07.2020 року з [PERSON] було укладено строковий трудовий договір (контракт), як передбачено Законом - з керівниками, які отримують пенсію за віком - на один рік. Перед завершенням цього строку, Рішенням Обухівської селищної ради від 19 травня 2021 року № 84, було оголошено конкурс на вакантну посаду, і враховуючи вимоги Закону що після спливу строку контракту "такі особи мають право обиратися на посаду керівника того самого закладу освіти на ще один строк", з [PERSON] , як переможницею, було укладено строковий трудовий договір ще на такій же строк. Так, 02.07.2020 року, відповідно до вимог розділу Х Закону України "Про повну загальну середню освіту" з [PERSON] було укладено контракт строком на один рік а не на шість, без проведення конкурсу, у зв`язку з тим, що [PERSON] отримує пенсію за віком, та після закінчення строку цього контракту, з нею було укладено ще один контракт на такий само термін - 1 рік, що відповідає вимогам Закону, спростовуються наступним. Статтею 39 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» визначено порядок обрання, призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу загальної середньої освіти. Так, саме ч.12 означеної статті визначено, що трудовий договір укладається на шість років на підставі рішення конкурсної комісії. Після закінчення строку, на який укладено строковий трудовий договір, трудові відносини припиняються та не можуть бути продовжені на невизначений строк. Водночас, суд зазначає, що ч.2 ст.22 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» визначено, що педагогічні працівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, які досягли пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, працюють на основі трудових договорів, що укладаються строком від одного до трьох років. Однак, ст. 22 ЗУ «Про повну загальну середню освіту», на відміну від ст.39 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» визначає положення щодо педагогічних працівників, а не регулює обрання, призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу загальної середньої освіти, як це визначено нормою ст.39 ЗУ «Про повну загальну середню освіту». Оскільки, позивач [PERSON] , в означених правовідносинах з відповічачем-1, перебуває в статусі керівника закладу загальної середньої освіти, а саме: займає посаду директором Горянівського ліцею Обухівської селищної ради Дніпровського району, Дніпропетровської області, суд зазначає до даних правовідносин необхідно застосовувати саме норми ст. 39 ЗУ «Про повну загальну середню освіту». Матеріалами справи не підтверджене виконання відповідачем вимог законодавства, чим допущено протиправну бездіяльність. Не можуть бути взяті до уваги посилання представника відповідача, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом виходячи з наступного. Так, безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами, зокрема працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору (ст. 232 КЗпП України). Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Суд бере до уваги, що 31 серпня 2022 року дії контракту закінчились, оскільки він був підписаний на один рік, а саме: з 31 серпня 2021 року по 31 серпня 2022 року відповідно, а з позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії [PERSON] звернулась до суду 29 вересня 2022 року (уточнена позовна заява подана 05 жовтня 2022 року). Разом з тим, згідно зі змінами, внесеними до КЗпП України Законом №540-ІХ від 30 березня 2020 року, Глава ХІХ Прикінцеві положення Кодексу викладені у наступній редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобіганню поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначенні статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою КМУ від 17 червня 2020 року №500 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 дія встановленого на всій території України карантину з 12 березня 2020 року була продовжена до 31 липня 2020 року, постановою КМУ №641 від 22 липня 2020 року до 31 серпня 2020 року, постановою КМУ від 26 серпня 2020 року до 31 жовтня 2020 року, постановою КМУ від 13 жовтня 2020 року до 31 грудня 2020 року, яка неодноразово продовжувалась, Таким чином, враховуючи дату звернення з даним позовом до суду, тобто в період дії карантину, тому в даному випадку строк звернення до суду, встановлений ч. 1 ст. 233 КЗпП України у зв`язку з його продовженням не є пропущеним, а посилання відповідача є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведене, приймаючи до уваги вимоги позивача, виходячи із принципу диспозитивності, закріпленого ст. 13 ЦПК України, про те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, надходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивач довів, а відповідачі не спростували правомірність заявлених щодо визнання дій Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області код ЄДРПОУ 04338339, Конкурсної комісії при відділі освіти, культури, молоді та спорту Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо не прийняття рішення про призначення [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) директором Горянівського ліцею Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та не укладення строкового трудового договору (контракту) зі строком дії до 31 серпня 2027 року протиправними. Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області код ЄДРПОУ 04338339, Конкурсної комісії при відділі освіти, культури, молоді та спорту Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області прийняти рішення про призначення [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на посаду директора Горянівського ліцею Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області і укласти з нею строковий трудовий договір (контракт) зі строком дії до 31 серпня 2027 року, суд зазначає наступне. Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта. Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі. Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13. Так, призначення на посаду директора є дискреційним повноваженням відповідача-1. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. У зв`язку з чим суд, вважає можливим, визнати дії Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області код ЄДРПОУ 04338339 щодо не прийняття рішення про призначення [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) директором Горянівського ліцею Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та не укладення контракту зі строком дії до 31 серпня 2027 року протиправними, зобов`язати Обухівську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області вчинити дії щодо призначення [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на посаду директора Горянівського ліцею Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та укладення з нею строкового трудового договору (контракт) зі строком дії до 31 серпня 2027 року, у відповідності до норм ст.39 «Про повну загальну середню освіту», з урахуванням висновків суду, а в іншій частині заявлених позовних вимог відмовити. Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. У відповідності до ст.141 ЦПК України вирішується питання про розподіл судових витрат по справі, оскільки позов задоволено, суд присуджує - стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: partial