Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту належності документів, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що 05.12.1984 року [PERSON] оформив трудову книжку, а 01.04.1986 року [PERSON] отримав військовий квиток, де зазначено ім`я заявника « [PERSON] » на російській мові. 28.11.1996 року [PERSON] отримав паспорт громадянина України. На українській мові в документах ім`я заявника значиться як « [PERSON] ». У зв`язку з необхідністю оформлення пенсії [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою на призначення пенсії. Листом від 28.04.2023 року йому було відмовлено, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудової книжки [NUMBER] від 05.12.1984 р. та військового квитка [NUMBER] від 01.04.1986 р., оскільки ПІБ в документах не відповідає паспортним даним. Вказані невідповідності в написанні імені заявника утворились через те, що існує відмінність російського та українського правопису. Відомості у вказаних документах заповнювались російською мовою під час існування СРСР, а паспорт громадянина України було видано у 1996 році, де ім`я було зазначено з однією літерою «н». Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка серії [NUMBER] від 05.12.1984 р. та військовий квиток серії [NUMBER] від 01.04.1986 р. належить [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2023 року було відкрито провадження по справі. Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області в судове засідання не з`явилася, раніше надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, на підставі чинного законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За загальними правилами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 05.12.1984 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено на російській мові « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до копії військового квитка серії [NUMBER] , заповненого 01.04.1986 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено на російській мові « [PERSON] », [INFO] . Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 28.11.1996 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено на українській мові « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до дублікату картки фізичної особи - платника податків, виданого 05.03.2002 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявника зазначено на українській мові « [PERSON] ». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом № 6620-6782/Г-02/8-0800/23 від 28.04.2023 року повідомлено [PERSON] , що за результатом розгляду його звернення прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи та довідки про проходження військової служби та участі в бойових діях. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 05.12.1984 та військового квитка [NUMBER] від 01.04.1986, оскільки ПІБ в документах не відповідає паспортним даним. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Крім того, [PERSON] не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заявником доведено та не викликає сумніву факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] від 05.12.1984, яка видана на ім`я по батькові та прізвище російською мовою « [PERSON] ». Що стосується заявленої вимоги стосовно встановлення факту, що військовий квиток серії [NUMBER] від 01.04.1986 року належить заявнику, то суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 315 ЦК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Таким чином, в частині встановлення належності правовстановлюючого документа, а саме: військового квитка [NUMBER] від 01.04.1986 року слід відмовити.

Outcome: partial