Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 22 червня 2010 року Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач не підтримують зв`язків, так як мають різні політичні погляди ще з 2014 року. Спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини припинені з 2014 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні. На момент подачі позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем не подано іншого позову до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позивач не має можливості вжити заходів досудового врегулювання спору, так як відповідач не бажає примирення, фактичне його місце проживання позивачу не відомо. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 березня 2023 року матеріали цивільної справи були передані для розгляду по суті судді Свяченій Ю.Б. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2023 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 03 серпня 2023 року сторони не з`явилися. Про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] до [PERSON] зареєстрований шлюб 22 червня 2010 року Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач не підтримують зв`язків, так як мають різні політичні погляди ще з 2014 року. Спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини припинені з 2014 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні. На момент подачі позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем не подано іншого позову до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позивач не має можливості вжити заходів досудового врегулювання спору, так як відповідач не бажає примирення, фактичне його місце проживання позивачу не відомо. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тож позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими.

Outcome: approved