Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовними вимогами до Державного агентства України з питань кіно про стягнення заборгованості по виплаті стипендії. В обґрунтування позову зазначив, що позивач перебував в складі Ради з державної підтримки кінематографії («Рада») з 06.03.2019 по 06.03.2021. Державне агентство України з питань кіно мало сплачувати позивачу, як члену ради - стипендію щомісяця за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за програмою «Державна підтримка кінематографії» у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (постанова КМУ №588 від 26.07.2018 «Деякі питання виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії»). Позивач повідомив, що з початку діяльності Ради та до лютого 2020 стипендія її членам не виплачувалась. У зв`язку з чим, 18.11.2019 члени Ради звернулись до Кабінету Міністрів України з колективним зверненням. З лютого 2020 позивачу протягом 11 місяців нараховано стипендію у розмірі 809270,00 грн. Відповідач перерахував стипендії у розмірі 651462,35 грн. (з вирахуванням ПДФО 18 % та військового збору 1,5%). За січень - лютий 2021 позивачу сплатили 127914,50 грн. Позивач вказує, що відповідач досі не виплатив членам Ради стипендію за 9 місяців (з квітня по грудень) 2019 та за січень 2020, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості перед позивачем становить 678685,00 грн. Отже, на підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з Державного агентства України з питань кіно на користь [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 794825 (сімсот дев`яносто чотири тисячі вісімсот двадцять п`ять) грн. сорок сім копійок) 47 коп. з яких: заборгованість по виплаті стипендії у загальному розмірі 678685 (шістсот сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп., інфляційні нарахування у розмірі 79707 (сімдесят дев?ять тисяч сімсот сім) грн. 82 коп., 3% річних у розмірі 36432 (тридцять шість тисяч чотириста тридцять дві) грн. 65 коп. Крім того, просив стягнути з Державного агентства України з питань кіно на користь [PERSON] понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7948 (сім тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 25 коп. та стягнути з Державного агентства України з питань кіно на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу, що підлягають оплаті у раз задоволення позову в розмірі 79482 (сімдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 55 коп. Ухвалою суду від 14.07.2021 у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами (загального) позовного провадження. 03.12.2021 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов по справі відзив, в якому представник відповідача позов не підтримував в повному обсязі, просив відмовити, з огляду на наступне. 26.04.2017 набрав чинності Закон України «Про державну підтримку кінематографії» від 23.03.2017 №1977-VІІІ. Згідно положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну підтримку кінематографії» з метою ефективного розпоряджання коштами державної підтримки кінематографії у формах, передбачених с. 7 цього Закону Кабінетом Міністрів України в установленому ним порядку утворюється Рада з державної підтримки кінематографії у складі дев`яти осіб, члени якої призначаються строком на два роки. Представник відповідача просить звернути увагу суду на той факт, що станом на дату призначення членів Ради державної підтримки кінематографії (06.03.2019). Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії в редакції станом на 06.03.2019 не передбачала виплату стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії. Відтак, відповідно до чинного бюджетного законодавства України для виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за програмою «Державна підтримка кінематографії» необхідно було внести зміни з відповідним напрямом використання бюджетних коштів до Порядку використання коштів передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №339, який в редакції станом на 06.03.2019 зовсім не передбачав виплату стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії. Зважаючи на те, що станом на момент призначення позивача членом Ради з державної підтримки кінематографії в пункті 10 частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України, в редакції від 06.12.2018 та в пункті 4 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії в редакції від 18.04.2018 був відсутній напрям видатків з Державного бюджету України на державну підтримку кінематографії й відповідно з виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії, кошторисні призначення на її нарахування і виплату Державним бюджетом України на 2019 рік не передбачалися. 3 огляду на це, Держкіно відповідно до чинного бюджетного законодавства України не мало законних підстав для нарахування стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії та взяття на облік кредиторської заборгованості у 2019 році. Ухвалою суду від 29.11.2022 у справі за вказаним позовом закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті. 18.05.2023 через канцелярію суду від представника відповідача було подано заяву про приєднання копій письмових доказів до матеріалів справи, в яких представник відповідача додатково звернув увагу суду на те, що в позовній заяві позивач зазначав , що виконував покладені обов`язки належним чином за весь час перебування Позивача у складі Ради, у 2019 організовано і проведено 22 засідання Ради, ухвалено 399 рішень, у 2020 організовано та проведено 20 засідань Ради, ухвалено 304 рішення, про що Держкіно звітувало на офіційних вебсайтах…». Представник відповідача також просив звернути увагу, що в позові позивач не вказує на те, що він був відсутній на засіданні Ради з державної підтримки кінематографії, що відбулося 10.05.2019 приховавши таким чином цей юридичний факт умисно від суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримував, просив задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 202-р утворено Раду з державної підтримки кінематографії, до складу якої включено, зокрема, [PERSON] . Позивач перебував в складі Ради з державної підтримки кінематографії («Рада») з 06.03.2019 по 06.03.2021. Державне агентство України з питань кіно мало сплачувати позивачу, як члену ради - стипендію щомісяця за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за програмою «Державна підтримка кінематографії» у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (постанова КМУ №588 від 26.07.2018 «Деякі питання виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії»). 3 початку діяльності Ради та до лютого 2020 стипендія членам не виплачувалась. У зв`язку з чим, 18.11.2019 члени Ради звернулися до Кабінету Міністрів України з колективним зверненням (Додаток № 5). 09.12.2019 відповідач надав відповідь (Додаток № 6), зі змісту якої вбачається, що виплата стипендії буде здійснена після внесення КМУ відповідних змін до постанови КМУ № 339 від 18.04.2018 та до річних кошторисних призначень. 27.12.2019 член Ради [PERSON] звернулася до Кабінету Міністрів України та відповідача із запитами про надання публічної інформації щодо стадії прийняття рішення про внесення вищезгаданих змін (Додатки №7 - 8). Відповідач надав відповідь на цей запит (Додаток № 9) та повідомив, що зміни на той момент не набрали чинності. 11.05.2021 адвокат адвокатського об`єднання «Аксон Партнерз» направив адвокатський запит до відповідача з проханням надати належним чином завірені копії документів, на підставі яких нараховувалась та виплачувалась стипендія членам Ради, повідомити суми стипендії, які підлягали до сплати та були фактично сплачені за весь період дії Ради попереднього складу до якого входив позивач (Додаток № 10). Відповідач повідомив, що/не мав законних підстав для нарахування та виплати стипендії у 2019 (Додаток № 11). 3 матеріалів справи вбачається, що з лютого 2020 позивачу протягом 11 місяців нараховано стипендію у розмірі 809270,0 грн. Відповідач перерахував стипендії у розмірі 651462,35 грн: (з вирахуванням ПДФО 18% та військового збору 1,5%). За січень-лютий 2021 позивачу сплатити 127914,50 грн. (з вирахуванням податків). Детальний розрахунок викладений у Таблиці № 1, що міститься в матеріалах справи. 26.04.2017 набрав чинності Закон України «Про державну підтримку кінематографії» від 23.03.2017 №1977-VІІІ. Згідно положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну підтримку кінематографії» з метою ефективного розпоряджання коштами державної підтримки кінематографії у формах, передбачених ст. 7 цього Закону Кабінетом Міністрів України в установленому ним порядку утворюється Рада з державної підтримки кінематографії у складі дев`яти осіб, члени якої призначаються строком на два роки. Члени Ради з державної підтримки кінематографії не є державними службовцями (ч. 8 ст. 9 Закону України «Про державну підтримку кінематографії»). Члени Ради з державної підтримки кінематографії за виконання своїх функцій отримують плату - стипендію (ч. 8 ст. 9 Закону України «Про державну підтримку кінематографи», п. 2 Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії). Розмір та порядок виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина восьма статті 9 Закону України «Про державну підтримку кінематографії»). Розмір щомісячної стипендії кожному членові Ради з державної підтримки кінематографії становить 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі, встановленому станом на 1 січня календарного року (п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії» від 26.07.2018 №588). Виплата стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії здійснюється щомісяця не пізніше ніж 15 числа за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за програмою «Державна підтримка кінематографії» (пункт 3 Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії). Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату призначення членів Ради державної підтримки кінематографії (06.03.2019). Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії в редакції станом на 06.03.2019 не передбачала виплату стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії. Таким чином, Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії станом на 06.03.2019 вичерпно визначив напрямки, на які спрямовуються кошти державного бюджету. Відтак, відповідно до чинного бюджетного законодавства України для виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за програмою «Державна підтримка кінематографії» необхідно було внести зміни з відповідним напрямом використання бюджетних коштів до Порядку використання коштів передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 №339, який в редакції станом на 06.03.2019 не передбачав виплату стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії. Внесенню вищезазначених змін відповідно до чинного бюджетного законодавства України у свою чергу повинні були передувати зміни до пункту 10 частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України, оскільки він в редакції станом на 06.03.2019 також не передбачав такого видатку, як державна підтримка кінематографії. Так, проект Закону про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо державної підтримки кінематографії перебував на розгляді Верховної Ради VIII скликання одночасно із проектом Закону про державну підтримку кінематографії в Україні, однак його розгляд затягнувся на роки. Вищезазначений законопроект було прийнято у вересні 2019 на 1 сесії Верховної Ради України ІХ скликання. Відтак, відповідні зміни до Бюджетного кодексу України щодо виплати стипендії членам Ради були внесені лише у 2019 році Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо державної підтримки кінематографії» від 12.09.2019 № 76-ІХ, яким підпункт «г» пункту 10 частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України було викладено в наступній редакції: «г) державну підтримку кінематографії» та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом. На виконання Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо державної підтримки кінематографії» від 12.09.2019 № 76-IX Кабінет Міністрів України 27.12.2019 прийняв постанову №1173 «Про внесення змін до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії» (набрання чинності відбулося 06.02.2020), якою вніс зміни до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 339, виклавши його у новій редакції. Так, згідно положень пункту 4 Порядку використання коштів передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії (в редакції від 27.12.2019) було визначено, що бюджетні кошти спрямовуються на: п. 12) виплату стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії; Згідно положень частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Під випадком розуміються будь-які діяння, не викликані чиїмось наміром або необережністю, тобто відсутність вини порушника. Випадковою можна визнати обставину, яку не можна передбачити та попередити при застосуванні обов`язкової для боржника обачності. Це суб`єктивна неможливість передбачити, а отже і попередити діяння, що викликало невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Зважаючи на те, що станом на момент призначення позивача членом Ради з державної підтримки кінематографії в пункті 10 частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України, в редакції від 06.12.2018 та в пункті 4 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії в редакції від 18.04.2018 був відсутній напрям видатків з Державного бюджету України на державну підтримку кінематографії й відповідно з виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії, кошторисні призначення на її нарахування і виплату Державним бюджетом України на 2019 рік не передбачалися. 3 огляду на це, Держкіно відповідно до чинного бюджетного законодавства України не мало законних підстав для нарахування стипендій членам ради з державної підтримки кінематографії та взяття на облік кредиторської заборгованості у 2019 році. Згідно положень частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених Бюджетним кодексом України чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України (пункт 20), здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів без реєстрації бюджетних зобов`язань (пункт 23), нецільове використання бюджетних коштів (пункт 24), порушення встановлених вимог щодо застосування бюджетної класифікації (пункт 31). Згідно положень ч. 1 ст. 119 БК України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України; напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми або в порядку використання бюджетних коштів (включаючи порядок та умови надання субвенцій); бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів). Посадові особи, з вини яких допущено порушення бюджетного законодавства, несуть цивільну, дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законом (ч. 1 ст. 121 БК України). Порушення бюджетного законодавства, вчинене розпорядником чи одержувачем бюджетних коштів, може бути підставою для притягнення до відповідальності згідно з законами України його керівника чи інших відповідальних посадових осіб, залежно від характеру вчинених ними діям (ч. 2 ст. 121 БК України). У випадку здійснення Держкіно у 2019 році грошових виплат членам Ради з державної підтримки кінематографії, видатки на які з Державного бюджету України не було передбачено на той момент підпунктом «г» п. 10 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України «Про Внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 №79-VIII) було б витрачанням на цілі, що не відповідали ані напрямам використання бюджетних коштів, визначених у Паспортах бюджетної програми (затверджених наказами Міністерства культури України від 08.02.2019 №93, №94 та № 95), ані напрямам використання бюджетних коштів, визначених у пункті 4 Порядку, використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії (в редакції від 18.04.2018) - тобто це було б прямим та грубим порушенням Держкіно як розпорядником бюджетних коштів чинного на той момент бюджетного законодавства України нецільовим використанням бюджетних коштів, що не могло бути допущено ним з мотивів дотримання законності. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що з боку відповідача за період з 06.03.2019 по 06.02.2020 не було допущено порушень чинного законодавства України з огляду на об`єктивну та юридичну неможливість здійснити виплату стипендії Позивачу у зв`язку із відсутністю необхідних норм в бюджетному законодавстві України у 2019 році, оскільки необхідні для виконання відповідачу своїх зобов`язань щодо сплати стипендії правові норми бюджетного законодавства України були прийняті компетентними органами (Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України) лише наприкінці 2019 року та набули чинності на початку 2020 р. На підставі вищевикладеного, враховуючи той факт, що позивачу протягом 11 місяців нараховувалась стипендія, тобто відповідач не ухилявся від обов`язку перерахування стипендії та діяв в межах законодавства, судом не вбачається порушення відповідачем прав позивача, за таких обставин, твердження позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed