Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила: змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.10.2014 року (справа №686/21370/14-ц) на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми у розмірі 800,00 гривень щомісячно на 1/3 частку від усіх видів його доходу, але гне менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу, але гне менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу до досягнення малолітнім [PERSON] , [INFO] трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який був розірваний згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.01.2017 року. У шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2014 року було стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 800,00 гривень щомісячно. З метою налагодження стосунків вони з відповідачем знову відновили стосунки ат стали проживати разом. [INFO] у них народилася спільна дитина - син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося та вони припинили спільне проживання. Діти залишилися проживати разом з нею. Відповідач надає матеріальну допомогу лише на утримання доньки у розмірі 800,00 гривень. Вказаного розміру є вочевидь не достатньо для забезпечення базових потреб доньки. Матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] відповідач не надає, хоча як батько дитини зобов`язаний та має можливість це робити. Крім того, вона, як мати, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, має право на отримання аліментів від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Надавати таку матеріальну допомогу відповідач має можливість, оскільки перебуває на військовій службі та отримує стабільний дохід. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не заперечував проти збільшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання доньки [PERSON] та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] . Водночас вважав, що сукупний розмір таких аліментів, які будуть стягуватися на утримання двох дітей, з огляду на розмір доходу, який він отримує, та необхідність забезпечення власних потреб, не повинен перевищувати 1/3 частки від його доходу. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання самої позивачки до досягнення сином трирічного віку, зазначив, що такі вимоги є безпідставними та просив відмовити у їх задоволенні. Також суду пояснив, що дійсно станом на даний час він проходить військову службу у лавах Збройних Сил України та отримує стабільний дохід. Фактичні обставини встановлені судом. З 12.03.2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.01.2017 року (справа №686/23770/16-ц). Сторони є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено представленими суду свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2014 року (справа №686/21370/14-ц) вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800,00 гривень щомісячно, починаючи з 07.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на даний час діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] . [PERSON] є учасником бойових дій та станом на теперішній час є військовослужбовцем у Збройних Силах України. Застосовні норми права та мотиви з яких виходить суд. Щодо позовних вимог про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на другу дитину. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю - позивачем у справі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2014 року (справа №686/21370/14-ц) вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800,00 гривень щомісячно, починаючи з 07.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, є військовослужбовцем та отримує стабільний дохід. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. З огляду на зміну віку дитини [PERSON], що вочевидь призводить до зміни її життєвих потреб та відповідно збільшення витрат, які б ці потреби забезпечували, визначений попереднім рішенням суду розмір аліментів який є меншим ніж встановлений у державі мінімально гарантований розмір, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та задоволення її мінімально необхідних вікових потреб. За таких обставин, зважаючи на особу платника аліментів, який є працездатним, фізично здоровим, отримує стабільний дохід, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] суд зазначає наступне. Так, встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. За таких обставин, зважаючи на особу платника аліментів, який є працездатним, фізично здоровим, отримує стабільний дохід, наявність у нього на утриманні іншої дитини [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання [PERSON] . Відповідно до положень частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст.75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно положень частин 2 та 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного (шестирічного) віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини та визначальним у даному випадку є встановлення спроможності відповідача надавати відповідну матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, зважаючи на те, що з позивачем проживає дитина [PERSON] , [INFO] , яка не досягла трьох років, остання має право на отримання від відповідача - батька цієї дитини, аліменти до досягнення цієї дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь позивачки на її утримання, суд враховує, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, отримує стабільний дохід, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (повинен сплачувати аліменти на їх утримання у загальному розмірі 1/3 частки від його доходу). За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання позивачки аліменти у розмірі 1/10 частики від його доходу щомісячно, до досягнення малолітнім [PERSON] , [INFO] трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial