Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 24 вересня 2005 року між нею [PERSON] та відповідачем - [PERSON] було укладено шлюб та зареєстрований смт. Середнє Ужгородського району, Закарпатської області, що підтверджується актовим записом за №03 та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивачка зазначає, що з моменту укладання шлюбу, вони з відповідачем та їхніми дітьми проживали в позивачки вдома за адресою: [ADDRESS] . Протягом тривалого часу сімейне життя між позивачем та нею погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З 2021 року відповідач живе окремо з іншою жінкою в цьому ж селі, та став позивачці, чужою людиною. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби.. Відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім`ю. Зароблені ним кошти практично не надавались для потреб нашої сім`ї. Вже на протязі тривалого часу ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства припинено. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у позивача, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Позивач вважає за таких обставин шлюб зберігати недоцільно, оскільки суперечить позивача інтересам та інтересам дітей, як і недоцільно надавати строк на примирення. А тому, вважає, що за даних обставин шлюб необхідно розірвати. Зважаючи на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб між позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачем - [PERSON] , [INFO] , який було укладено 24 вересня 2005 року та зареєстрований в смт. Середнє Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується актовим записом за №03 та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від її представника адвоката Калинич О.І. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Судове засідання у справі було призначене на 27.07.2023 року на 15 год. 40 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2005 року смт. Середнє Ужгородського району Закарпатської області України було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як стверджує позивачка подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у позивача, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved