Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано, та від шлюбу мають двох дітей. Рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 09.04.2009 р. та до їх повноліття. Наразі виконавчий лист №2-3095 від 21.09.2009р. знаходиться на виконанні в Дарницькому РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві (ВП № 33283448). Позивач зазначає, що жодних коштів на утримання спільних дітей відповідач добровільно не надає. Спільний син сторін [PERSON] має здібності у сфері IT, поглиблено вивчає програмування, через що 19.07.2022 року позивачем, в інтересах Ореста, було укладено Договір № А 1101358 про навчання у сфері IT за напрямком Full Stack Online 64, де вартість послуг за договором складає 29900 грн. Водночас, у зв`язку із запровадженим карантином через пандемію коронавірусу COVID-19 у 2020 році та військовою агресією російської федерації проти держави Україна в 2022 році у країні було запроваджено дистанційну форму навчання, при цьому безпеку учнів, які навчатимуться онлайн, мають подбати батьки, як і про технічну можливість навчатися дистанційно. Через зазначені загальновідомі обставини, позивач була вимушена понести додаткові витрати, пов`язані із придбанням ноутбуку Apple MacBook Air 13 M l Chip 256GB/7GPU Space Gray 2020 (M GN63) (M GN63/Z1240002D) вартістю 36 790,03 грн. Позивач вказує на достатню фінансову спроможність відповідача сплачувати аліменти та брати участь у додаткових витратах на своїх неповнолітніх дітей. Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 понесених додаткових витрат на дитину - [PERSON] , [INFO] , одноразово в розмірі 33 345 грн. Ухвалою судді від 12.05.2023 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2012 р. № 33283448 вбачається, що Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-3095 від 21.09.2009 р. про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 09.04.09 р. і до повноліття. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2012 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Прокуратура Голосіївського району м. Києва про визначення місця проживання дітей задоволено. Визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] , з їх матір`ю [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання. 19 липня 2022 року [PERSON] , в інтересах [PERSON] , та ФОП [PERSON] укладено Договір № А 1101358 про надання інформаційно- консультаційних послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати за рахунок замовника інформаційно- консультаційні послуги у сфері ІТ за напрямком Full Stack Online 64 визначеній замовником особі, а саме [PERSON] , а замовник зобов`язується здійснити оплату таких послуг на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 2.5. Договору навчання № А 1101358 строк навчання починається з 26.07.2022р. і триває до 26.05.2023р. включно. Відповідно до п. 3.1. Договору навчання № А 1101358, загальна ціна з навчання складає 29900 грн. 20.07.2022р. та 15.09.2022р. згідно квитанцій №0.0.2615275599.1 та №0.0.2674923908.1 відповідно позивач сплатила за навчання у відповідності до умов договору № А 1101358 суму в розмірі 29 900 грн. Згідно касового чеку №9128 від 03.03.2023р. було придбано в магазині «Техно їжак» (ФОП Крепюх О.), за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 12, ноутбук Apple MacBook Air 13" M l Chip 256GB/7GPU Space Gray 2020 (M GN63) (M GN63/Z1240002D) із комплектуючими вартістю 36 790,03 грн. Довідкою про розрахунок заборгованості від 01.03.2023 № 33283448/8, виданою Дарницьким ВДВС в місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) зазначено, що відповіач отримує дохід: у Філія «Центр охорони здоров`я» Київська клінічна лікарня на залізничному транспорті № 30 - за основним місцем роботи; ТОВ «Консультативно діагностичний центр» Святошинського району м.Києва; Державній науковій установі «Центр інноваційних медичних технологій НАН України». Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно дост. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, а тому розмір додаткових витрат, що стягується повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами, чеками тощо). Враховуюче те, що протягом 2018 - 2019 років дитина позивача та відповідача Орест відвідував школу робототехніки та програмування «RoboCode», що в подальшому стало підставою для розвитку дитини у сфері ІТ, то суд враховує посилання позивача на те, що дитина має здібності в цій сфері, а тому потребує додаткової фахової допомоги в розвитку своїх здібностей. Крім того, суд вважає доведеною необхідність придбання позивачкою для Ореста ноутбука, оскільки 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р., наразі збройна агресія рф проти України є триваючою та широкомасштабною, у зв`язку із чим воєнний стан продовжено, а тому навчальні заклади переведені на онлайн навчання. Вказані вище обставини є загальновідомими, а тому в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України доказування не потребують. Позивач вказує, що понесені додаткові витрати на розвиток здібностей сина та придбання ноутбуку складають суму в розмірі 66 690 грн., що підтверджено відповідними копіями квитанцій, та доказів на спростування обґрунтувань позивача відповідачем суду не надані, а також будь-які заперечення з його боку до суду не надходили. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що відповідач є фізично здоровим, матеріально забезпеченим, працює на декількох роботах, а відтак зобов`язаний брати участь у таких витратах, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених нею додаткових витрат на дитину, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved