Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2023 року звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила встановити факт, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2009 року по день його смерті [INFO] . Також просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] ) в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] спадкодавця [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та з яким позивач з 2009 року проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири загальною площею 52.10 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яка належить померлому на праві приватної власності. Позивач вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки [PERSON] в шлюбі раніше не перебував, дітей не має, заповіт не складав. 12 липня 2022 року позивач звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо у зв`язку з відсутністю свідоцтва про реєстрацію шлюбу з померлим. Наголошує, що з [PERSON] позивач проживала однією сім`єю в його квартирі з 01.01.2009. З того часу вони не розлучалися, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, спільно несли витрати на утримання квартири. У 2021 році [PERSON] захворів на Covid-19. З 14 січня 2022 року по 10 лютого 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні № 8, де його було прооперовано з приводу видалення пупкової грижі. Після виписки з лікарні у [PERSON] зразу ж пішли ускладнення зі здоров`ям і він був доставлений в клінічну лікарню № 15, в якій і помер. Протягом всього періоду лікування позивач постійно опікувалася чоловіком, доглядала за ним, купувала необхідні ліки, медичні препарати, робила все необхідне, щоб він якнайшвидше одужав. Організацією та похоронами займалася також позивач. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року за вказаним вище позовом відкрито провадження по справі. 08 червня 2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому представник останнього просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі у зв`язку з тим, що надані позивачем докази не підтверджують факту її проживання та [PERSON] однією сім`єю, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Представник відповідача акцентувала увагу, що у позивача права на спадкування не має, а у випадку встановлення даного факту її довіритель буде позбавлений права на визнання спадщини відумерлою. Позивач разом зі своїм представником у судовому засіданні просили суд позовні вимоги до Київської міської ради в частині визнання права власності на квартиру в порядку спадкування залишити без розгляду, а в іншій частині просили позовні вимоги задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року на підставі заяви позивача цивільну справу за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в частині позовних вимог про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування залишено без розгляду. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, доказів поважності неявки не надала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, доказів поважності неявки не надав. Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити у зв`язку з наступним. [INFO] у віці 51 року помер [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири загальною площею 52.10 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яка належить померлому на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.04.2005 Комунальним підприємством «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва. 12 липня 2022 року позивач звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви була відкрита спадкова справа № 586/2022 (у спадковому реєстрі № 69464086). Як убачається з матеріалів спадкової справи № 586/2022 (у спадковому реєстрі № 69464086) щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , окрім позивача, ніхто для прийняття спадщини до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. Заповіт [PERSON] при житті не складав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. У пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, ремонт житла і т.п. У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що він працює у відділі охорони магазин «Мега-Маркет», розташований по [ADDRESS] . У 2008 році до них у відділ працевлаштувався [PERSON] , який був в його підпорядкуванні. У магазині, який вони охороняли, працювала позивач [PERSON] , яка сподобалася [PERSON] . Спочатку вони зустрічалися, а з 2009 року вони стали проживати разом в квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Свідку відомо зі слів [PERSON] , що жили вони без реєстрації шлюбу, але він був задоволений тим, що проживає разом з [PERSON] , що вона добра господиня, і після зміни [PERSON] поспішав завжди додому. З 2009 року вони були завжди разом. Також свідок повідомив, що після вселення в квартиру позивача вони приблизно в 2010 році засклили балкон, а уже десь в кінці 2020 року та на початку 2021 року стали займатися ремонтом в квартирі. На роботі усі знали, що це чоловік та жінка. Коли [PERSON] помер, то похоронами займалася позивач [PERSON] , яка дуже переживала за смерть чоловіка. У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що він також працює у відділі охорони магазина «Мега-Маркет», розташований по [ADDRESS] з 2009 року. Разом з ним працював [PERSON] . На момент його знайомства з [PERSON] , він уже проживав з позивачем [PERSON] . Зі слів [PERSON] свідку відомо, що він перебував у цивільному шлюбі з позивачем [PERSON] і вони проживали в його квартирі. Жили дружно, разом їздили на роботу, купували продукти додому та побутові речі, разом відпочивали. Свідок особисто чув розмови [PERSON] , коли він на роботі постійно телефонував позивачу та перживав за її здоров`я. Коли [PERSON] помер, то похоронами займалася позивач [PERSON] , яка дуже переживала за смерть чоловіка. У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що з 2020 року вона працює в магазині « [PERSON] », де познайомилась спочатку з [PERSON] , яка через пару днів познайомила її зі своїм чоловіком [PERSON] , який працював у відділі охорони магазину. У них склалися хороші дружні стосунки. З`ясувалося, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] , а свідок недалеко від них у будинку [ADDRESS] . Вони часто разом їздили з роботи додому, виходили разом на станції метро «Мінська», а там ще під`їжджали тролейбусом. [PERSON] та [PERSON] йшли до себе додому, а свідок до себе. [PERSON] та [PERSON] разом ходили в магазин та робили закупки продуктів. Зі слів [PERSON] свідку відомо, що вони змінили вікна на балконі, почали робити ремонт в туалеті. Це було десь в кінці 2020 року, на початку 2021 року. У них були хороші сімейні стосунки. Свідок навіть не здогадувалася, що вони не перебувають в зареєстрованому шлюбі. У 2021 році [PERSON] захворів, потрапив на стаціонарне лікування. [PERSON] щодня їздила до нього, купувала необхідні ліки, готувала домашні страви, які завозила в лікарню ще до початку своєї роботи, а після роботи знову їхала до [PERSON] . Похоронами також займалася позивач. У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є колегою по роботі позивача в магазині «Мега-Маркет» з 2006 року. У 2008 році до них у відділ працевлаштувався [PERSON] , після чого він з 2009 почав проживати разом з позивачем у своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] . На роботі усі знали, що це чоловік та жінка, оскільки вони разом приходили і виходили з роботи, а також здійснювали різного роду побутові речі. Коли [PERSON] помер, то похоронами займалася позивач [PERSON] , яка дуже переживала за смерть чоловіка. Оцінюючи покази свідків, суд уважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не є заінтересованими у справі, і підстав для обмови відповідача у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до правової позиції та висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17, щодо встановлення факту проживання однією сім`єю з метою спадкування за законом, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Відповідно до правової позиції та висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 21 січня 2020 року справа № 396/2046/18, щодо строку, у який спадкоємець, що прийняв спадщину може зареєструвати своє право власності. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підтвердження своїх вимог щодо факту проживання однією сім`єю позивача з [PERSON] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2009 року по день його смерті, позивач надала наступні докази: свідоцтво про право власності на квартиру, виданого 14.04.2005 КП «Управління ЖКГ Оболонського району м. Києва»; свідоцтво про смерть [PERSON] ; довідку про причину смерті № 75, виданою Клінічною лікарнею № 15; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання; рахунок ритуальних послуг від 26.03.2022; довідка про одержання праху [PERSON] ; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі; спільні фотографії, зроблені в квартирі, в якій позивач проживала разом з [PERSON] , а також в інших місцях; документи, які належали [PERSON] , та які після смерті останнього залишилися у позивача, а саме: свідоцтво про право власності на житло, трудова книжка, військовий квиток, свідоцтво про його народження, свідоцтво про одруження його батьків, свідоцтва про смерть батьків, сімейні альбоми, світлини і т.п. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч. 1-2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що факт, про встановлення якого просить позивач, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, встановлення факту постійного проживання має для позивача юридичне значення і потрібне для реалізації спадкових прав, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved