Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Заявник звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області із заявою про встановлення факту, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку, зазначивши, що впродовж 11 років і 6 місяців, а саме з 14 квітня 2010 року по 05 листопада 2021 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в с. Торговиця Голованівського району Кіровоградської області. За час спільного проживання сторони були пов`язані побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, який разом витрачали, купували майно для спільного користування, здійснювали витрати на утримання житла, спільно харчувались, обробляли город, утримували птицю. За весь час спільного проживання вони так і не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію шлюбу, хоча впродовж 11 років і 6 місяців в них були реальні сімейні відносини. [INFO] , коли [PERSON] померла, заявник здійснював її поховання. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 5,16 га, виділеної останній із земель Покровської сільської ради, на підставі Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку КР №017638 від 01.03.2001 р., який було втрачено. За життя [PERSON] заповіт не складала, спадкоємців за законом не мала. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, та відсутність спадкоємців за законом першої, другої і третьої черг, [PERSON] вважає, що у відповідності зі ст. 1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четверту чергу, оскільки прийняв та не оформив спадщину. Постановою приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Малютяк А.В. від 21.10.2022 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, яка розташована на території Покровської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, належної спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з відсутністю у спадкоємця, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, на підтвердження родинних відносин та правовстановлюючих документів на землю. Просив суд: встановити: - факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у с. Торговиця Голованівського району Кіровоградської області в період часу з 14 квітня 2010 року по 05 листопада 2021 року; - встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №017638 від 01.03.2001 р., виданого рішенням сесії Покровської сільської ради. від 15.12.2000 р. №40 на ім`я [PERSON] , загальною площею 5,16 га, розташованої на території Покровської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №138; визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на земельну ділянку площею 5,16 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №017638 від 01.03.2001 р., виданого рішенням сесії Покровської сільської ради. від 15.12.2000 р. №40 на ім`я [PERSON] , загальною площею 5,16 га, розташованої на території Покровської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив, розгляд справи проводити за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач - представник Надлацької сільської ради - в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач - представник Новоархангельської селищної ради - в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Із заяв вбачається, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, звернулись до суду із заявами про слухання справи у їх відсутність. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до инаступного висновку: Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р. справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є справа щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме факту належності проживання однією сім`єю та факту належності правовстановлюючого документу, а також вимога про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні встановлено, що заявник впродовж 11 років і 6 місяців проживав однією сім`єю, як чоловік і жінка з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.11.2021 р., актовий запис № 414 (а.с. 13). Згідно довідки №56 від 05.10.2022 р., наданої Новоархангельською селищною радою, [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] проживала по [ADDRESS] . Виписана, у зв`язку зі смертю. В даному домоволодінні був офіційно зареєстрований та фактично проживав її співмешканець, [PERSON] , [INFO] з 07.04.1997 року по даний час. Торговицькою сільською радою від імені [PERSON] заповіти не посвідчувались (а.с. 15, 16). Відповідно з довідкою №1024 від 05.10.2022 р., наданої Новоархангельською селищною радою, [PERSON] , [INFO] дійсно проживав разом з [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] з 14.04.2010 р. до дня її смерті [INFO] та вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний бюджет, утримували спільний будинок (а.с. 17). Згідно довідки №593 від 26.07.2022 р., наданої Новоархангельською селищною радою, [PERSON] , 1956 р.н. дійсно проживали разом з [PERSON] , 1947 р.н. за адресою [ADDRESS] з 14.04.2010 р. до дня її смерті [INFO] та вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний сімейний будинок, в якому разом проживали з 14.04.2010 р. до дня її смерті [INFO] (а.с. 18). Згідно довідки №1092 від 10.11.2022 р., наданої Новоархангельською селищною радою, [PERSON] , здійснював похорон [PERSON] , 1947 р.н., за власний рахунок (а.с. 20). За життя [PERSON] отримала земельну ділянку, рішенням сесії Покровської сільської ради. від 15.12.2000 р. №40 на ім`я [PERSON] , загальною площею 5,16 га, розташованої на території Покровської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №017638 від 01.03.2001 р. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №138 (а.с. 14). З огляду на довідку №6 від 05.01.2023 р., наданої Надлацькою сільською радою Вільшанськеого старостинського округу, [PERSON] , [INFO] , яка згідно свідоцтва про смерть померла [INFO] та [PERSON] (Державного акту на право приватної власності на землю) є однією і тією ж особою. Інших осіб під таким прізвищем, ім`ям, по-батькові в с. Покровка Голованівського району не проживали і не проживають. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №017638 від 01.03.2001 р., виданий Покровською сільською радою Новоархангельського району на ім`я [PERSON] фактично належить [PERSON] (а.с. 19). Постановою приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк А.В. від 21.10.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, яка розташована на території Покровської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, належної спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] , через відсутність у спадкоємця, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, на підтвердження родинних відносин та правовстановлюючих документів на землю (а.с. 21). Позивачем було розміщено оголошення в засобах масової інформації, про те, що втрачений Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №017638, виданий Покровською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області від 01.03.2001 р. на ім`я [PERSON] , вважати недійсним (а.с. 23). Згідно відповіді на заяву №б/н від 06.02.2023 р., відділ №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ ДГК Держгеокадастру надав довідку, що розмір нормативно-грошової оцінки 1 га ріллі на території колишньої Покровської сільської ради станом на 01.01.2023 р. складає 37797, 00 грн. (а.с. 22). Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 вказаної Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", та постановою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. В п. 21 вказаної Постанови Пленуму вказується, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки,зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України). Таким чином, при вирішення питання про встановлення факту проживання однією сім`єю ключовим критерієм є наявність спільного побуту, взаємних прав та обов`язків. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначений правовий висновок висловив Верховний Суд в своїй постанові від 07 лютого 2018 року, справа № 127/1765/16-ц. Згідно п. 4.4 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., факт проживання спадкоємця однією сім`єю із спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ст. 328 ЦК України). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд вважає, що встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю та факту належності правовстановлюючого документу, про які просить заявник, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні, об`єктивність не викликає в суду сумніву, заяви про встановлення даних фактів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку також підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для визнання за позивачем права приватної власності за втраченим Державним актом про право приватної власності на земельну ділянку, який засвідчував право власності спадкодавця на неї. Судові витрати слід залишити за позивачем згідно поданої ним про це заяви.

Outcome: approved