Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Позивач КП «Черкасиводоканал» ЧМР звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення. Позов обґрунтовує тим, що позивач КП «Черкасиводоканал» ЧМР надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановленні договором або законом. Також, законодавством передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Також позивач зазначає, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальні послуг. Відповідно до ст.1 цього закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послуги для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Також позивач вказує, що відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом та Витягу з ДРРПНМ, право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] . Всупереч вимогами законодавства, якими передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, - відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.11.2021 року утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 8519 грн. 82 коп. Також позивач зазначив, що відповідачі на протязі тривалого часу не здійснювали погашення заборгованості, тому КП «Черкасиводоканал» звернулося до Придніпровського районного суду м.Черкаси з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за наданні послуги. 13.07.2021 року ухвалою суду по справі №711/4259/21 у видачі судового наказу було відмовлено. На підставі вищевикладеного, просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 8519,82 грн., а також витрати за сплату судового збору в сумі 2481 грн. Ухвалою суду від 19.12.2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження. 24.01.2023 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву про стягнення боргу, відповідно до якого просила відмовити позивачу у задоволенні вимог повність, оскільки вони є необґрунтованими та не справедливими, посилаючись на те, що квартиру [ADDRESS] вона успадкувала після смерті свого небіжа [PERSON] , який помер [INFO] . З моменту смерті [PERSON] , в квартирі ніхто не проживав, оскільки вона не придатна для проживання, про що складено акт №314 від 7.12.2022 року. Крім того, тривалий час, а саме з 2021 року відповідач взагалі мешкала за межами міста Черкаси, а у 2022 році, у зв`язку з початком бойових дій на території Укрїани, виїхала з країни. Також вказала, що визнає суму 426,90 грн., яку нараховано за абонплату за водокористування та водовідведення та зобов`язалась її погасити до прийняття рішення по справі. Зазначила, що в грудні 2022 року в квартирі було встановлено лічильник холодної води. Крім того, просила врахувати її скрутний матеріальний стан, та не стягувати витрати по сплаті судового збору, оскільки вона є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 5360 грн., а сума судового збору в розмірі 2481,00 грн. це майже половина від її місячного доходу. Разом з відзивом, відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності. В судовому засіданні представник позивача Зелтіньш Ю.Ю. не заперечувала щодо застосування строків позовної давності, та просила врахувати, що платежі за надані комунальні послуги нараховуються щомісячно та строк давності застосовується до кожного платежу окремо. Обов`язок сплати платежу споживачем до 20-го числа місяця, що наступає за розрахунковим. З 21-го числа місяця, що наступає за розрахунковим, у виконавця виникає право вимоги сплати боргу цього платежу. Нарахована плата за листопад 2019 р. повинна була сплачена до 20.12.2019 р. З 21.12.2019 р. у КП «Черкасиводоканал» виникло право вимоги до такого боргу. Позовну заяву подано 28.11.2022 р. Отже, до цього платежу не сплив трирічний строк позовної давності. Тому, в межах строків позовної давності є нарахована плата з листопада 2019 р. Тому, за період з 01.11.2019 р. по 01.11.2022 р. заборгованість становить 7902,82 грн. (7601,88+308,50-7,56 (перерахунок)). Крім того, звернула увагу суду, що наданий відповідачем акт опитування сусідів не може слугувати як доказ, оскільки особи, які його підписали не зареєстровані за вказаними адресами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Наполягала на застосуванні судом строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що позивач - КП «Черкаиводоканал» надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України. Позивач є постачальником послуг водопостачання та водовідведення за адресою [ADDRESS] . Власником вказаної квартири до 15 січня 2020 року, тобто до моменту смерті, був [PERSON] , 1992 року народження, що сторонами не заперечується. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зобов`язання з оплати заборгованості за комунальними платежами включається до складу спадщини. Так, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Обов`язок власника квартири оплачувати послуги з централізованого опалення, передбачений статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з якою споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно статей 7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води, послуг з питного водопостачання та водовідведення мають право на забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним санітарним нормам і правилам, кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів питного водопостачання; забезпечення послугами з централізованого водовідведення відповідно до нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин; Споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість утворена з 01.07.2019 року, тобто ще за життя [PERSON] , в подальшому, відповідна заборгованість була утворена саме відповідачкою [PERSON] , оскільки витрати по утриманню вказаного майна покладаються на спадкоємця з часу відкриття спадщини, тобто відповідно заборгованість відповідача за період з 01.07.2019 року по 01.11 2022 року складає 8519,82 грн. З моменту надання позивачем споживачам послуг з водопостачання та водовідведення, відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що вона не отримувала послуги позивача з водопостачання та водовідведення оскільки у вказаній квартирі не проживала. Слід зазначити, що відповідно до п.6 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. На підтвердження свого не проживання у вказаній квартир відповідач надала акт опитування сусідів 07.12.2022 року, з якого вбачається що в квартирі [ADDRESS] з 15.01.2020 року ніхто не проживав, водокористування не здійснювалося. Вказаний акт підписаний сусідами [PERSON] (квартира 1), [PERSON] (квартира [ADDRESS] ) та [PERSON] (квартира 5) та затверджений посадовою особою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради. Форма вказаного акту затверджена рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №522 від 12.07.2022 року. Разом з тим, суд вважає вказаний акт неналежним доказом, оскільки у вказаному акті зазначені дві дати його складання. Крім того, згідно довідки департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №1083/01.03-01 від 23.02.2023 року, в квартирі [ADDRESS] відсутні зареєстровані особи, [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] вказаного будинку з 22.06.2020 року, а в квартирі [ADDRESS] зареєстрована інша особа ніж [PERSON] . Також суд враховує, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги. Доказів, які б свідчили про те що відповідач зверталася до позивача з претензіями щодо якості та кількості наданих послуг, позивач суду не надала. Отже, матеріали справи не містять документального підтвердження тимчасової відсутності відповідача за вказаною адресою. Крім того відповідачем не надано доказів її звернення до КП «Черкасиводоканал» з заявами про відключення від послуг водопостачання та опломбування запірних вентилів, відмови від послуг водопостачання та водовідведення У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для власника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Між тим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме щодо визначення періоду, за який нарахована заборгованість та розміру боргу. Так, під час розгляду справи відповідачем було подано клопотання про необхідність застосування строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтями 257-258 ЦК України, встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік. Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з частиною 5 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Перебіг позовної давності щодо вимог кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 зазначено, що відповідно до статті 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Аналогічна позиція Верховного Суду України викладена у Постановах від 19.03.2014 року у справі № 6-20цс14; від 18.06.2014 року у справі № 6-61цс14; від 03.06.2015 року у справі № 6-31цс15. Відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, у редакції, що була чинною впродовж спірного періоду встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Договором не передбачено іншого строку оплати. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. З 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Платіж за листопад 2019 р. повинен був сплачений до 20.12.2019 року. З 21.12.2019 року у КП «Черкасиводоканал» виникло право вимоги до такого боргу. Позовну заяву подано 28.11.2022 рок, отже, до цього платежу не сплив трирічний строк позовної давності. Тому, в межах строків позовної давності є нарахована плата з листопада 2019 р. За період з 01.11.2019 р. по 01.11.2022 р. заборгованість становить 7902,82 грн. (7601,88+308,50-7,56 (перерахунок)). Відповідний висновок Верховного суду викладено в постанові №712/8916/17 від 07.07.2020. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» підлягають до часткового задоволення, так, до стягнення з відповідача [PERSON] підлягає заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.11.2019 року по 01.11. 2022 року включно у розмірі 7902,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір, а тому до стягнення з відповідача [PERSON] на користь КП «Черкасиводоканал» підлягає 2481.00 грн судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial