Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що понад 20 років, будучи військовим пенсіонером, отримує пенсію у відділенні №2 АТ «Ощадбанк» у м. Бориспіль. Під час зміни пенсійної картки у зв`язку з закінченням терміну її дії позивачу замість пенсійної картки була видана соціальна картка. Починаючи з 2019 року щомісячно позивачу нараховуються борги та здійснюється списання коштів з рахунку. Позивач звертався до керуючої відділенням №2 АТ «Ощадбанк» Чумаріної О.А. з проханням надати оригінали документів на підставі яких проводиться систематичне нарахування боргів на рахунок, який має бути закритим у зв`язку з анулюванням пенсійної картки; проводиться систематичне зникнення коштів, а також оригінал договору списання. Прийнявши вказане звернення працівники банку належним чином не відреагували. Натомість направили вказане звернення до Головного управління АТ «Ощадбанк» в м. Києві. В листі від 14 лютого 2023 року Головне управління АТ «Ощадбанк» в м. Києві не надало відповіді на жодне з поставлених питань. За таких обставин [PERSON] просив витребувати у керуючої відділенням №2 АТ «Ощадбанк» у м. Бориспіль Чумаріної О.А. оригінали наступних документів: на підставі яких проводиться систематичне нарахування боргів на розрахунковий рахунок, який повинен був бути закритий у зв`язку з анулюванням пенсійної картки; проводиться систематичне зникнення коштів з іншого рахунку; оригінал договору списання; пояснення стосовно того, чому позивачу була видана соціальна, а не пенсійна картка. 2. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 3. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні. Відповідач та її представник Щербак Н.В. просили відмовити в задоволенні пред`явленого позову, вказавши на те, що інформація, яку просить витребувати позивач, раніше та детально була роз`яснена листом АТ «Ощадбанку» №100/10/2-07/235 від 25 січня 2023 року та надані оригінали документів на підставі яких здійснювалось списання коштів. Крім цього, позивач звернувся з позовом про витребування інформації та документів, які перебувають у володінні філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», до фізичної особи Чумаріної О.А . Тому позов пред`явлений до неналежного відповідача. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 18 січня 2023 року [PERSON] звернувся до керуючої відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль Чумаріної О.А. з заявою, якою просив надати: оригінал документу, на підставі якого проводиться систематичне нарахування боргів по його картковому рахунку; оригінал документу, на підставі якого проводить систематичне списання коштів з карткового рахунку, а також оригінал договору списання (а.с.3). Листом №100.10/2-07/235 від 25 січня 2023 року Головним управлінням по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» була надана відповідь на заяву [PERSON] від 18 січня 2023 року (а.с.9). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.72 «Банківський рахунок» ЦК України та нормами Закону України «Про банки та банківську діяльність». 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. У відповідності до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з ч.1 ст.56 цього Закону клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: 1) відомості, які підлягають обов`язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; 2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; 3) перелік послуг, що надаються банком; 4) ціну банківських послуг; 5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; 6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків; 7) інформацію, обов`язковість надання якої передбачена законом. 5.2. норми процесуального права. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. За змістом ч.1 та ч.2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до керуючої відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль Чумаріної О.А. як до відповідача про ненадання інформації та документів, які стосуються договірних відносин між ним та АТ «Ощадбанк». З огляду на те, що спірні договірні відносини виникли виключно між [PERSON] та АТ «Ощадбанк». Тому позивач як клієнт банку вправі вимагати інформацію та надання оригіналів документів стосовно його карткового рахунку виключно від АТ «Ощадбанку». З цієї підстави, суд вважає, що керуюча відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль Чумаріна О.А. є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах. В силу вимог, п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України позивачу було роз`яснено право про заміну первісного відповідача належним відповідачем, відповідно з керуючої відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль Чумаріної О.А. на АТ «Ощадбанк». Всупереч цьому, позивач клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. З огляду на це, судом не встановлено підстав для покладення на керуючу відділенням №2 АТ «Ощадбанк» в м. Бориспіль Чумаріну О.А. обов`язку з надання документів та інформації, яку просить витребувати позивач. Тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed