Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про захист прав споживачів, шляхом стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що восени 2021 року [PERSON] та [PERSON] , які є подружжям, зацікавились пропозицією підбору та продажу автомобіля із США за допомогою ТОВ «Везем Шиппінг». [PERSON] та [PERSON] неодноразово спілкувалась з менеджерами вказаної компанії телефоном, за допомогою додатка «Вайбер», а також отримували деяку інформацію від відповідача через електронну пошту. Працівники ТОВ «Везем Шиппінг» пояснили, що за умов сплати за послуги підбору авто та авансового платежу за транспортний засіб, [PERSON] та [PERSON] підберуть якісний автомобіль та доставлять його у найкоротший строк. [PERSON] та [PERSON] було запропоновано підписати спочатку Договір послуг № 217513, а потім також Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11009. Обидва договори датовані 10 грудня 2021 року. При цьому Договір послуг був направлений [PERSON] та [PERSON] . Новою поштою. [PERSON] його підписала та відправила назад відповідачу. Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11009 був направлений [PERSON] та [PERSON] на адресу електронної пошти та погоджений сторонами. 09 грудня 2021 року з рахунку [PERSON] було сплачено на рахунок відповідача 16332,00 грн. за призначенням платежу: оплата за надання послуги щодо підбору та бронювання транспортного засобу згідно договору 217513. 13 грудня 2021 року було обрано автомобіль VOLKSWAGEN JETTA SE 2013 (за іншими даними 2012) року випуску, VIN [NUMBER] . Деталі обговорювались [PERSON] та [PERSON] та менеджерами відповідача телефоном та через додаток «Вайбер». 14 грудня 2021 року між [PERSON] та ТзДВ «Страхова компанія Бенєфіт» було укладено договір добровільного страхування вантажів саме щодо вказаного автомобіля. Наступного дня [PERSON] сплатила страховий платіж на виконання вказаного договору у розмірі 9408,00 грн. Також на виконання вже Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11009 від 10 грудня 2021 року позивачем було сплачено двома платежами: - 13.12.2021 суму у розмірі 109055,60 грн. (призначення платежу: оплата за куп. легк. автомобіля б/у VOLKSWAGEN JETTА, ід. № [NUMBER] 2012 p., об. 2500см, бензин. [NUMBER]); - 04.02.2022 суму у розмірі 96209,70 грн. (переказ готівки за легкове авто, бу, марка - VOLKSWAGEN, модель - JETTA, інд.номер [NUMBER], 2012 p., об`єм двигуна 2500 см3, тип двигуна бензиновий). [PERSON] повідомили про номер контейнеру - [NUMBER] та очікувану дату прибуття 30.05.2022 у порт Клайпеда (Литва). Пізніше в усному порядку уточнили, що прибуття можливе навіть раніше - 08.05.2022. 13.05.2022 року позивач звернулась до відповідача для з`ясування, чи прибуло авто. Однак менеджер повідомила, що вона більше не працює у компанії. На дзвінки і повідомлення відповідей позивач більше не отримала. Автомобіль позивачу до цього часу не переданий. 12 вересня 2022 року [PERSON] направила вимогу до відповідача про повернення коштів. Однак жодної відповіді отримано не було. На даний час ТОВ «Везем Шиппінг» не виконало своїх зобов`язань за вказаними договорами. На письмові та усні звернення відповідач не реагує. У зв`язку із зазначеним [PERSON] та [PERSON] звертались до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про стягнення коштів і рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2022 позов було задоволено частково, оскільки [PERSON] був неналежним відповідачем. Таким чином, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача коштів на виконання обов`язку щодо повернення суми платежів за Договором послуг у розмірі 16 332,00 грн., а також пені у розмірі 125 919,72 грн. Розрахунок пені: вартість послуг 16332,00 грн., кількість днів прострочення станом на 23.02.2023 - 257 днів. Отже, 3% * 16332,00 * 257 = 125 919,72 грн. З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 06.03.2023 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Ухвалою суду від 09.05.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 грудня 2021 року між [PERSON] (замовник) та відповідачем ТОВ «Везем Шиппінг» (виконавець) було укладено договір послуг № 217513, відповідно до умов якого замовник доручає виконавцеві, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг з підбору, огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу. Відповідно до п. 2.2. Договору послуг, з метою виконання умов Договору для здійснення підбору, огляду та бронювання виконавцем замовник відповідно до встановленого виконавцем рахунку здійснює оплату, що за домовленістю сторін становить 16 260 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 2.710,00 грн. на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний в Договорі, одразу з моменту укладення цього договору. 09 грудня 2021 року на виконання вимог п. 2.2. Договору послуг № 217513, в процесі підбору відповідачем авто необхідного для [PERSON] , [PERSON] було сплачено відповідачу кошти в розмірі 16 332 грн. 00 коп., що підтверджується дублікатом квитанції № Р24А1786939264С6628 від 09 грудня 2021 року (призначення платежу: оплата за надання послуги щодо підбору та бронювання транспортного засобу згідно договору № 217513). Судом прийнято до уваги, що вказані кошти у розмірі 16 332 грн. 00 коп. були сплачені [PERSON] на виконання вимог Договору послуг № 217513, який був укладений між відповідачем та його дружиною [PERSON] , і відповідно вказана сума є такою, що сплачена від імені позивача [PERSON] , оскільки саме вона являється стороною вищезазначеного договору. 10 грудня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Везем Шиппінг» укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-11009. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2023 позов [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про захист прав споживачів задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь [PERSON] авансовий платіж за Попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-11009 від 10 грудня 2021 року у розмірі 205 265 (двісті п`ять тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 25 коп. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] виконала свої зобов`язання по укладеному між сторонами договору № 217513 від 10 грудня 2021 року. Натомість відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем проведений розрахунок 3 % річних, що станом на 23.02.2023 складає 125 919,72 гривень (3%*16332,00*257). Розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства. Згідно положень статей 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь [PERSON] кошти в рахунок повернення суми платежів за договором послуг № 217513 від 10 грудня 2021 року у розмірі 16 332 грн. 00 коп., а також пеню у розмірі 125 919 грн. 72 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 1 422 грн. 52 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач [PERSON] була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved