Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

В квітні 2023р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд: - стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 15000,0 грн., з щомісячною індексацією, починаючи з 01 вересня 2022р. до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з [INFO] . В провадженні суду перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу. В шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільні діти сторін фактично перебувають на утриманні позивачки, оскільки відповідач самоусунувся від виховання та утримання дітей, проживає окремо. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивачка вимушена була звернутись о суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу. У встановленому законом порядку, учасники справи були оповіщені судом про відкриття провадження по справі та призначення справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 12 липня 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що при зверненні до суд з позовом, позивачка не врахувала положень діючого законодавства про розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також те, що відповідач має ІІІ групу інвалідності, і єдиним його доходом є пенсія. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2004р., який було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023р. по справі № 761/6311/23, яке набрало законної сили. В шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що спільні діти сторін знаходяться на її утриманні, а батько дітей - відповідач по справі ухиляється від покладених на нього обов`язків щодо утримання дітей. На спростування цих обставин відповідачем не було надано до суду належних і допустимих доказів, проте зазначено, що за своїм матеріальним становищем він позбавлений можливості сплачувати аліменти у розмірі, який передбачено законом. Як і не було надано стороною відповідача доказів того, що сторона перебуває у скрутному фінансовому стані, і з незалежних від неї причин не в змозі сплачувати аліменти, при цьому судом критично оцінюються подана стороною відповідача, в якості письмового доказу довідка з Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оскільки зазначена довідка свідчить лише про отримання позивачем пенсії. В розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, стороною відповідача протягом всього часу розгляду справи в суді не було надано до суду жодного доказу того, що відповідач є непрацездатним, і за станом здоров`я не в змозі працювати. Як і не було надано до суду відомості про всі види доходів /прибутку/ відповідача; наявності в нього рухомого та нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Судом встановлено, що спільні діти сторін проживають разом з позивачкою, відповідач проживає окремо, та участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги матеріальний стан сторін, а також те, що спільні діти сторін перебувають на утриманні позивачки, враховуючи, визначений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дитину відповідного віку (установити з 1 січня 2023р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років - 2833,0 грн.), суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню аліменти на кожну дитину у розмірі по 2833,0 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2023р. та до досягнення кожною дитиною сторін повноліття. За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивачка пред`являючи позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилалась на те, що відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Враховуючи те, що стороною позивача, не надано до суду жодного належного і допустимого доказу, на підтвердження того, що стороною позивача вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати, у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд не вбачає правових підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання їх спільних дітей саме з 01 вересня 2022р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,6 грн. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial