Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом про стягнення з відповідача МТСБУ страхового відшкодування у розмірі 165 162,16 грн., що складається із несплаченого страхового відшкодування у розмірі 152 879,44 грн., витрат на проведення експертного висновку у розмірі 6 000 грн., пені у розмірі 6 282,72 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 00 грн., а також судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.12.2022 в м. Києві по проспекту Науки, 24 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням невстановленої особи яка залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та стоячого автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2023 у справі № 752/1349/23 визначено, що працівниками поліції не було належним чином встановлено особу, яка керувала автомобілем «Тойота» в момент дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку із чим провадження у справі було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Позивач вказує, що саме неправомірними діями невстановленої особи водія транспортного засобу «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , було завдано шкоду належному йому автомобілю «Рено», д.н.з. [NUMBER] . Зазначає, що 16.12.2022 він звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до МТСБУ та лише 09.01.2023 представником МТСБУ було проведено огляд його транспортного засобу. 25 січня 2023 року засобами електронної пошти він звернувся до МТСБУ про повідомлення розміру збитків. На даний час відповідачем не надано жодного документу, який би підтверджував розмір збитків. 19 квітня 2023 року отримано відмову відповідача у відшкодуванні завданої шкоди, яка обґрунтована тим, що справа про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності закрита у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а тому підстави для виплати страхового відшкодування відсутні. Позивач зазначає, що вказана відмова незаконна, оскільки відповідачем не враховано того, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] взагалі не керувала транспортним засобом «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , була лише пасажиром, а справа про адміністративне правопорушення була закрита у зв`язку із тим, що не було належним чином встановлено особу, яка керувала транспортним засобом. Згідно висновку експерта № 03/04 від 05.05.2023 проведеного судовим експертом Новоселецьким В.А., вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого колісного транспортного засобу «Рено», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди склала 152 879,44 грн. Вартість проведеної експертизи становить 6 000 грн. У зв`язку із невиплатою відповідачем страхового відшкодування позивачем нараховано пеню у розмірі 6 282,72 грн. Також позивач вказує, що внаслідок незаконних дій відповідача ним було понесено моральні страждання які він оцінює у розмірі 20 000 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.05.2023 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 43-45). 21 червня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України Гусєва П.В. надійшов відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність, та стягнути з позивача судові витрати у розмірі 2 000 грн. які планує понести відповідач (а.с. 49-52). 26 червня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив з проханням позовні вимоги задовольнити (а.с. 74-76). 26 червня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України Гусєва П.В. надійшли заперечення у яких просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та стягнути з позивача судові витрати у розмірі 2 000 грн. які планує понести відповідач (а.с. 67-68). 12 липня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від позивача [PERSON] надійшла заява з проханням стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у зв`язку із отриманням ним поштової кореспонденції від відповідача на суму 60,99 грн., зокрема відзиву та заперечень (а.с. 79). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2023 у справі № 752/1349/23, згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 367368 та № 461811 від 15.12.2022, [PERSON] , 15.12.2022 приблизно о 20 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Rav4», державний номерний знак [NUMBER] , поблизу будинку № 24 по проспекту Науки в місті Києві, порушила вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, а саме - керувала вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, крім того 15.12.2022 приблизно о 20 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Rav4», державний номерний знак [NUMBER] , поблизу будинку № 24 по проспекту Науки в місті Києві, порушила вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - не вибрала в установлених межах безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак [NUMBER] , який в свою чергу продовжив рух, виїхав на зустрічну смугу для руху та здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Renault Sandero», державний номерний знак [NUMBER] , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, тобто вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 9-10). Вказаною постановою суду провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення [PERSON] закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Позивач [PERSON] є власником автомобіля «Renault Megane», д.н.з [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 12). 16 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 11). 04 січня 2023 року позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13). Листом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 19.04.2023 № 3-01б/12848, [PERSON] відмовлено у виплаті відшкодування у зв`язку із відсутністю у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення (а.с. 38). Вказану відмову позивач вважає незаконною. Згідно висновку експерта № 03/04 від 05.05.2023 складеного судовим експертом Новоселецьким В.А. на підставі заяви [PERSON] про проведення експертизи, вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на момент проведення дослідження без урахування ПДВ, складає 152 879,44 грн. (а.с. 14-19). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Мотивуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що шкода належному йому транспортному засобу завдана невстановленою особою, яка після вчинення дорожньо-транспортної пригоди зникла, натомість цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota Rav4», д.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, а відтак у відповідача виник обов`язок з відшкодування завданої шкоди. При вирішенні спору суд враховує наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно положень пункту 1 частини 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 39.1 ст. 39, п. 39.2.1 ст. 39.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За нормою п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Аналіз вищевказаних норм «а» пункту 41.1 ст. 41, пункту 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статтей 1187, 1188 ЦК України у їх взаємозв`язку, дає можливість дійти висновку про те, що обов`язок з відшкодування завданої шкоди, що є наслідком дорожньо-транспортної пригоди виникає у Моторного (транспортного) страхового бюро України у разі наявності вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо у особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, зокрема транспортним засобом. Наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення встановлюється на підставі відповідного судового рішення. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відсутність вини [PERSON] , як власника автомобіля «Toyota Rav4», д.н.з. [NUMBER] , який відповідно до відомостей наявних у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 16.12.2022 не був забезпечений страховим полісом, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , встановлено постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2023 у справі № 752/1349/23, якою відносно [PERSON] закрито провадження у справі у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 11). Закриваючи провадження у справі № 752/1349/23, судом було встановлено факт керування автомобілем «Toyota Rav4», д.н.з. [NUMBER] , не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 9-10). Відтак, враховуючи відсутність встановленої судом вини [PERSON] , як власника незабезпеченого страховим полісом автомобіля «Toyota Rav4», д.н.з. [NUMBER] , у Моторного (транспортного) страхового бюро України відсутній визначений підпунктом «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо відшкодування позивачу шкоди завданої пошкодженням належного йому транспортного засобу. Отже, на думку суду відповідач, відмовляючи позивачу у здійсненні страхового відшкодування, діяв в межах та у спосіб визначений законом, оскільки особою відповідальною за відшкодування шкоди позивачу в результаті пошкодження належного йому автомобіля є безпосередньо особа яка керувала транспортним засобом та з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода. Таким чином, беручи до уваги встановлені судом обставини, обґрунтування позивача та їх відповідність встановленим законом підставам для відшкодування Моторним (транспортним) страховим бюро України завданої шкоди, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 152 879,44 грн. В частині вимог щодо стягнення з відповідача витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 6 000 грн., пені у розмірі 6 282,72 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. позов також не підлягає задоволенню у зв`язку із взаємопов`язаністю вказаних вимог з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються за позивача. Як убачається із відзиву на позов, представник відповідача просить стягнути з позивача судові витрати у розмірі 2 000 грн., які планує понести відповідач за вивчення та аналіз позовної заяви у справі, підготовки правової позиції, подання відзиву на позов, участі адвоката у судовому процесі та у разі необхідності подання апеляційної та касаційної скарг (а.с. 49-52). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Надання суду таких доказів (договорів, рахунків, квитанцій, описів виконаних адвокатом робіт тощо) є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правову допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. Судом встановлено, що 12.10.2021 між Моторним (трансопртним) страховим бюро України та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» укладено Договір № 4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права (далі - договір, а.с. 55-60). Відповідно до підпункту 6 пункту 1.1 договору, замовник доручає, а Виконавець за винагороду приймає на себе зобов`язання надавати послуги у сфері права. Послуги, що надаються на підставі Договору, складаються з комплексу дій та/чи самостійних операцій, необхідних і достатніх для досягнення мети, визначеної Замовником, за конкретними дорученнями Замовника і можуть включати в себе у тому числі, але не тільки: супровід судових справ (проваджень), виконавчих проваджень. Згідно п. 4.1 договору, надання послуг Замовнику здійснюється на підставі Договору та додаткових угод до нього, які є його невід`ємними частинами. У додатковій угоді обов`язково зазначаються відомості про справу за якою надаються послуги, якщо вони здійснення дій спрямовано на врегулювання наявної дебіторської чи кредиторської заборгованості Замовника. 12 червня 2023 року між Моторним (транспортним) страховим бюро України та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ ГРУП» укладено Додаткову угоду № 948 до Договору про надання послуг в сфері права № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021 (а.с. 62). Згідно до п. п. 1, 2 додаткової угоди, відповідно до умов Договору, Замовником передано, а Виконавцем прийнято завдання на ведення від імені Замовника справу № 362/23 (88987) за позовом [PERSON] до МТСБУ про стягнення грошових коштів у розмірі 165 162,16 грн. Вартість послуг становить 2 000,00 грн. Оплата послуг Виконавця в розмірі, який вказаний в пункті 1 цієї угоди, здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок виконавця протягом п`яти банківських днів з дати підписання Сторонами Акту про виконані роботи. В свою чергу, представником відповідача до відзиву на позов не надано підписаного сторонами договору акту про виконані роботи та детального опису робіт (наданих послуг), що виконані адвокатом в ході надання правничої допомоги відповідачу Моторному (транспортному) страховому бюро України в ході розгляду справи, оскільки зазначаючи у відзиві на позов розмір правничої допомоги в сумі 2 000 грн. вираховувався виходячи з комплексу послуг які можуть бути надані адвокатом під час розгляду справи, зокрема, участі адвоката у судовому процесі та у разі необхідності подання апеляційної та касаційної скарг. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд позбавлений можливості встановити реальний розмір наданої відповідачу правничої допомоги в межах розгляду вказаної справи, у зв`язку із чим суд не вважає за можливе стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат у розмірі 2 000 грн. за недоведеністю.

Outcome: dismissed