Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

У травні 2023 року позивач [PERSON] , в особі представника-адвоката Бубнова Д.Ю., звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , із зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позову зазначено, що позивач на підставі договору дарування частки у праві власності на квартиру, який укладено 05.04.2023 між [PERSON] та [PERSON] , є власником 1/5 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 7 Договору дарування, [PERSON] станом на дату укладання даного договору був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , яка на теперішній час належить позивачу у справі, та обіцяв протягом 3-х днів після укладення договору дарування знятися з реєстрації у вказаній квартирі. Квартира [ADDRESS] являє собою розподілені між кожним із співвласників житлові приміщення (кімнати), які мають окремі входи і виходи, на кожну із кімнат оформлені окремі розрахункові рахунки за якими здійснюється нарахування співвласникам та зареєстрованим у кімнатах особам комунальних послуг. Згідно із інформаційною довідкою №329448178 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, іншими співвласниками кв. [ADDRESS] , окрім [PERSON] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У свою чергу [PERSON] , який не є членом сім`ї позивача та інших співвласників, по теперішній час так і не знявся з реєстрації, внаслідок чого створює позивачу перешкоди у вільному володінні та розпорядженні своїм майном, обмежує її у здійсненні права власності. Позивач не має можливості вільно розпоряджатися належною їй частиною майна, окрім того їй необхідно нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг за відповідача. Відповідач обіцяв добровільно знятися з реєстрації місця проживання, але на даний час на контакт не виходить. Його особисті речі у квартирі відсутні. Під час звернення до реєстраційної служби [PERSON] було повідомлено, що [PERSON] на сьогоднішній день так і продовжує бути зареєстрованим у даній квартирі, для зняття його з реєстрації необхідна згода інших співвласників житла, яка повинна бути надана ними особисто або через представника. Однак, інші співвласники житла - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не бажають займатися питанням щодо зняття з реєстрації відповідача [PERSON] та не бажають звертатися із відповідними заявами до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради для зняття з реєстрації [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини та положення ст. ст. 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, позивач вважає, що є всі підстави для усунення їй перешкод у здійсненні права власності. Ухвалою судді від 05.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. 22.05.2023 до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій він також просив розглядати справу за його відсутності. Треті особи у справі правом на подання пояснень по суті позову не скористались. У судове засідання не з`явились, про причини неявки у судове засідання суд не повідомили. У судове засідання позивач та її представник також не з`явились. 24.07.2023 від представника позивача надійшли письмові пояснення у справі із долученими до них документами. Крім того, від представника позивача - адвоката Бубнова Д.Ю. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та адвоката, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі договору дарування частки у праві власності на квартиру від 05.04.2023, який укладено між нею та відповідачем [PERSON] , набула право власності на 1/5 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Право власності позивача [PERSON] на вищевказану частину квартири 18.04.2023 було зареєстровано у встановленому Законом порядку, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Згідно вказаної інформації, іншими співвласниками квартири [ADDRESS] є треті особи у справі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] з 20.04.2011 і по теперішній час є зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] , яка на даний час належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна (будинку) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України та ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Права власника житлового будинку, квартири визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання; проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Як передбачено ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україна», зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них. Як зазначає позивач у позові, [PERSON] обіцяв знятися із реєстраційного обліку із належної їй частки квартири протягом трьох днів з дати укладання ним договору дарування, але із заявою про зняття його з реєстрації до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради не звертається, на зв`язок із позивачем не виходить. [PERSON] зверталася до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із заявою власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), відповідно до якої просила зняти з реєстрації місця проживання, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , але їй, як співвласнику квартири, було відмовлено у знятті з реєстрації відповідача з тих підстав, що не було надано згоди інших співвласників квартири. Таким чином, для захисту права власності позивача на даний час існує лише судовий порядок вирішення питання щодо зняття [PERSON] із зареєстрованого місця проживання у квартирі позивача [PERSON] . Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначених вимог Закону дає підстави дійти висновку про те, що власник має право вимагати від відповідача, який не є членом його сім`ї, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і веде з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає та не є членом сім`ї власника житла, беззаперечно є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав власника квартири. За наведених обставин, суд доходить до висновку, що відповідач [PERSON] , який був колишнім співвласником житла, у спірній квартирі не проживає, не несе витрати на її утримання, чим порушуються права позивача [PERSON] , як співвласниці квартири, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, усунути перешкоди [PERSON] у здійсненні нею права власності, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , та зняття його з реєстраційного обліку із вказаної адреси.

Outcome: approved