Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання батьківства посилаючись на те, що з січня 2020 року сторони почали регулярно зустрічатися, підтримувати близькі стосунки між собою як чоловік і жінка. З 01 липня 2020 року стали постійно проживати в кв. [ADDRESS] . Наприкінці березня 2020 року відповідач стала на облік у КП «1-А Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» у зв`язку з вагітністю. На час вагітності відповідача, сторони не перебували в шлюбі з іншими особами. Відповідач стверджувала , що позивач батько дитини та останній в цьому не мав сумнівів. У серпні 2020 року відповідач виїхала до Франції. м. Париж, де [INFO] народила сина [PERSON] . У свідоцтві про народження дитини відомості про батька не зазначені. Після народження сина , відповідач не заперечувала , щоб у свідоцтві про народження дитини та інших документах, відповідач був зазначений як батько дитини. У квітні 2022 року відповідач змінила своє рішення щодо визнання позивача батьком. Позивач заявляє, що він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 серпня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 09 вересня 2021 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано у КП «1-А Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» інформацію щодо перебування на обліку по вагітності у 2020 році відповідача [PERSON] . Залучено до участі у справі перекладача з Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» для здійснення перекладу процесуальних документів, що підлягають врученню відповідачу. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано у КП «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» інформацію щодо перебування на обліку по вагітності у 2020 році відповідача [PERSON] . Залучено до участі у справі як перекладача [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2021 року доручено компетентному органу Французької Республіки за місцем проживання [PERSON] вручити їй копію позовної заяви , повідомлення про дату судового засідання та отримати відповіді на поставлені питання. Провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року провадження у справі поновлено. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.12.2022 року по справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза. Провадження зупинено. Ухвалою суду від 23 лютого 2023 року поновлено провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про призначення експертизи, закрито підготовче засідання та справа призначена до розгляду. Судове засідання проведене в режимі відео конференції. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка в судове засідання не з`явилась. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків. Статтею 128 ЦПК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~особою,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом установлено, що згідно договору найму житла від 01 липня 2020 року [PERSON] як наймодавець передає [PERSON] як наймачу в тимчасове платне короткострокове користування квартиру [ADDRESS] строком на 12 місяців. Пунктом 5.2 договору визначено, що наймач має право вселяти в квартиру членів своєї сім`ї, у тому числі [PERSON] . Договір підписаний як сторонами договору так і відповідачем [PERSON] . Згідно індивідуальної карти вагітної і породіллі на ім`я [PERSON] , [INFO] , адреса [ADDRESS] , остання взята на облік 08 травня 2020 року. Чоловік: [PERSON] ,1994 року народження , ТОВ «Техноелектропласт», комплектувальник. У відомостях про родичів вагітної, вказаний батько [PERSON] , адреса [ADDRESS] та зазначені номера мобільних телефонів. 03 липня 2020 року та 14 липня 2020 року відповідач надала до лікарської установи заяви, що вона від`їжджає до Франції, де і буде народжувати. Відповідно до Свідоцтва про народження (повна копія) № [NUMBER] [PERSON] , стать : чоловіча, народився [INFO] в нуль годин п`ять хвилин за адресою: [ADDRESS] . Мати : [PERSON] народилась [INFO] в с. Суханівка, П`ятихатський район, Дніпропетровська область (Україна), професія: не працює, спільне місце проживання: без постійного місця проживання м. Париж, дев`ятнадцятий округ. Таким чином, свідоцтво про народження № 3511 на ім`я [PERSON] не містить відомостей щодо батька дитини. На підставі ст.3 Європейської конвенції про правовий статус дітей, народжених поза шлюбом, від 15 жовтня 1975 року, ратифікованої Україною 14 січня 2009 року, встановлено, що батьківство стосовно кожної дитини, народженої поза шлюбом, може бути підтверджене або встановлене шляхом добровільного визнання або за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я, набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Також, держави-учасниці гарантують рівноправність дітей (ст.2); неприпустимість будь-яких форм дискримінації (ст.2); пріоритет інтересів дитини при вирішенні будь-якого питання, що стосується дітей, так званий принцип якнайкращого забезпечення інтересів дитини (ст.3); принцип забезпечення захисту і турботи про благополуччя дитини (ст.5); невід`ємність і пріоритет права на життя (на держави покладається обов`язок забезпечити їх виживання і розвиток, ст. 6); право дитини висловлювати свою думку, викладати інформацію про свої проблеми (діти мають право бути почутими, ст. 12-15); принцип збереження індивідуальності дитини (ст. 8); неприпустимість катувань та інших жорстоких, нелюдських і принижуючих гідність видів поводження і покарання (ст.37 а); принцип відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18). Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.12.2022 року по справі призначалась судова молекулярно-генетична експертиза. На адресу суду з Полтавського науково-дослідного Експертно-криміналістичного центру 17 лютого 2023 року надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи від 14 лютого 2023 року посилаючись на те, що 19 січня 2023 року та 10 лютого 2023 року [PERSON] та [PERSON] для відбору експериментальних зразків не з`явилися. Відповідач [PERSON] належним чином була повідомлена про проведення експертизи та необхідності явки її та малолітньої дитини до експертного закладу для відбору експериментальних зразків. Статтею 109 ЦПК України визначено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Судом установлено, що причиною не проведення судової молекулярно-генетичної експертизи є неявка до експертного закладу відповідача [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] . У відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статтті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Матеріали справи містять заяви відповідача [PERSON] зі змісту яких вбачається, що остання не заперечує факту, що позивач є батьком [PERSON] . 03 жовтня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшло до суду звернення в якому, відповідач не дає згоди на визначення батьківства [PERSON] та пояснює, що у вересні 2018 року познайомилась з позивачем, з яким на початку були гарні відносини. Проживши разом два роки , стосунки погіршилися, позивач неодноразово виганяв її з сином [PERSON] , 2017 року народження з квартири на вулицю, знаючи , що вона вагітна. Своєю поведінкою давав зрозуміти , що відповідач хоч і вагітна, але йому непотрібна і нецікава. У липні 2020 року відповідач залишила позивача та до недавнього часу, останній не цікавився ні нею ,ні дитиною 19 червня 2023 року від відповідача надійшло повідомлення-сповіщення, в якому зазначено, що позивач [PERSON] жодного разу не сплатив аліменти, не надавав ніякої фінансової допомоги для дитини, не цікавиться його життям, не телефонує, а лише згадує коли йому особисто це вигідно. Таким чином, відповідач у своїх зверненнях на адресу суду не спростувала викладені позивачем обставини, а саме , що сторони спільно проживали, відповідач за час спільного проживання з позивачем завагітніла, народила сина, що у свою чергу є визнання відповідачем того факту, що позивач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач у повідомленні-сповіщенні вказує щодо ненадання позивачем матеріальної допомоги для дитини, таким чином асоціює його як батька дитини, який повинен утримувати сина, цікавитися його життям. Враховуючи вище встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved