Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Адвокат Голосов Ю.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати між ними шлюб. Свої вимоги позивач мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з несумісністю характерів, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені. Ухвалою суду від 22.03.2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом належними доказами наданими сторонами, установлено, що 22.02.2019 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , дані про акт цивільного стану (номер/том/рік): 04/01/2019, відділ реєстрації актів цивільного стану муніципалітету Ретімні, Грецька Республіка. Згідно свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї стало те, що в червні 2021 року подружжя остаточно припинило шлюбні відносини та ведення спільного господарства та не підтримують стосунків. Відповідачка повернулась разом з донькою в Україну. Згідно\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2\~ст.112 СК України). Статтею 51 ч.1 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Відповідно до роз`яснень п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що надавати повторно строк для примирення не доцільно; шлюб між сторонами необхідно розірвати. Вимоги щодо компенсації понесених стороною позивача судових витрат заявлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved