Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: АТ КБ\~«ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивують тим, що [PERSON] . Звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 07.05.2021. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона булла повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які діяли станом на момент підписання анкети-заяви, та були надані відповідачу для ознайомлення, а також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 34000.00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Таким чином банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Однак в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 07.12.2022 має заборгованість 39425,23 грн., яка складається з наступного: 34944,18 грн. заборгованість за тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 4481,05 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 000,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0.00 грн. нараховано комісії. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Короткий зміст відзиву на позов: 21.03.2023 від відповідача [PERSON] поступила письмова заява із запереченнями на позовну заяву, в якій зазначено, що нею 07.05.2021 було підписано анкету-заяву на відкриття рахунку в АТ КБ «Приватбанк» для того, щоб на її картковий рахунок надходили кошти за перукарські послуги, які вона надавала клієнтам на той час, і була офіційно зареєстрована як підприємець. Однак банк невідповідально та незаконно відкрив їй рахунок, так як на час відкриття рахунку у неї були недійсні документи, а саме згідно п. 22 ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, зобов`язані мати дійсний паспортний документ. При цьому зазначає, що вона і сама не знала щодо недійсності документів, оскільки їй була видана посвідка на постійне проживання терміном на 10 років, тобто із 01.09.2020 по 31.08.2030. Факт недійсності документів виявився 20.06.2022, коли до неї по місцю проживання приїхали на перевірку працівники Служби безпеки України. Також зазначає, що вона дійсно користувалась наданим їй кредитом, оскільки в неї той час була складна життєва ситуація, однак вона не просила банк надавати їй кредитний ліміт. Також кредитний договір в паперовій формі не складався і нею не підписувався. Жодна позовна заява із Банку з доказами оформлення кредиту їй не надсилалася. Банк самостійно надав картковий кредитний ліміт. Якщо б Банк самостійно не відкрив і збільшив ліміт, вона б і не користувалась кредитними коштами. Вважає, що в діях працівників банку вбачається вина, оскільки вони, не перевіривши належність її документів, так як я була нерезидентом, надали їй кредитний ліміт. Короткий зміст відповіді на відзив: 11.04.2023 від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» поступила відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що сторона позивача не погоджується з обставинами, зазначеними у письмових запереченнях відповідача. Так, банком до позовної заяви надано належні та допустимі докази на підтвердження факту укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань, а саме: копію кредитного договору; розрахунок заборгованості; копію документу, що посвідчує особу Відповідача; виписку по рахунку; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку; довідку про видані картки; паспорт споживчого кредиту. Заяву про відкриття кредитного рахунку відповідачем було підписано стимулом на планшеті, що регламентовано Постановою НБУ № 151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Власноручний підпис на планшеті є особливим видом власноручного підпису, внаслідок чого не може бути аналогом власноручного підпису, яким відповідно до визначення є електронний підпис, а тому для його вчинення не попередня згода щодо його використання. Щодо ознайомлення відповідача умовами та правилами надання банківських зазначають, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 07-05-2021, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що засвідчив (ла), що на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 ЦК України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою.» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет, в редакції, чинній на день підписання Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Також до матеріалів позовної заяви долучено «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,5% (42% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вище зазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку. Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувалась грошима, а отже й отримала кредитну картку, без наявності якої проведення вказаних операцій є неможливим. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачувала заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Щодо посилання відповідача на недійсність кредитного договору зазначають, що на момент укладення кредитного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, зокрема надання кредиту позичальнику. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Кредитний договір укладений із відповідачем складається з Заяви позичальника, Пам`ятки Клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів Банку. Про згоду відповідача на укладення договору саме в такій формі та ознайомлення Відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами свідчить підпис Відповідача на Заяві позичальника. Відповідач не надала до суду інших Умов та Правил надання банківських послуг або ж Тарифів, з якими її було ознайомлено, не надала доказів на спростування дійсності Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, які долучені до позовної заяви, а тому неврахування Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, які містяться в матеріалах справи, є недоречним. Також 16.05.2023 від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» поступила додаткова відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що сторона позивача не погоджується з обставинами, зазначеними у письмових запереченнях відповідача. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 39425,23 грн., та стягнути сплачені судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Просила суд у задоволенні позову відмовити. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2023 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.05.2020 по даній справі визнано обов`язковою явку в судове засідання представника АТ КБ «ПриватБанк». Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 07.05.2021, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 15-28). Банком на підставі договору надання банківських послуг 07.05.2021 відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 0,00 грн. В подальшому розмір кредитного ліміту неодноразово збільшувася до кінцевої суми 34000.00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти та довідкою про отримання кредитної картки. 08.02.2022 кредитний ліміт зменшено та встановлено 00,0 грн. (а.с. 13-14). Як підтверджується банківською випискою за договором, позичальник [PERSON] використовувала кредитні кошти, а також здійснювала часткове поповнення карти (а.с. 9-12). Відповідно розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 07.05.2021, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 07.12.2022 розмір заборгованості становить 39425,23 грн., яка складається з наступного: 34944,18 грн. заборгованість за тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 4481,05 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 000,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0.00 грн. нараховано комісії (а.с. 8-9). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: В силу ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами ч. 1 статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 07.05.2021 зазначено, що відповідач [PERSON] своїм підписом засвідчила, що що на підставі власного волевиявлення, згідно зі ст. 634 ЦК України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою.» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Також у вказаній заяві зазначені основні умови кредитування, а саме: тип кредиту (відновлювальна кредитна лінія); ліміт кредиту (не перевищує 50000 грн. для карт «Універсальна»); строк кредитування (12 місяців з пролонгацією); мета отримання кредиту (споживчі цілі); спосіб та строк надання кредиту (безготівковим шляхом); процентна ставка, відсотків річних (42,0 для карт Універсальна); тип процентної ставки (фіксована); загальні витрати за кредитом, грн. (44194,00 грн. для карт універсальна); порядок повернення кредиту; процента ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних (84,0 для карт Універсальна), тощо. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.44 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відповідно до п. 2.1.1.3.1 Договору Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Вказаний договір сторонами підписано стилусом на планшеті, що регламентовано Постановою НБУ № 151 від 13.12.2019 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», відповідно до якої власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це - цифровий власноручний підпис. Фактично відповідно до ч. З ст. 207 ЦК України, цифровий підпис це аналог власноручного підпису, а за визначенням закону України «Про електронні довірчі послуги» цифровий підпис - це електронні дані, що додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис, при цьому такі дані мають бути унікальними та однозначно пов`язаними із підписувачем і не пов`язаними з жодною іншою особою. При здійсненні клієнтом власноручного підпису на планшеті не вистовувались ніякі електронні дані в якості аналогів власноручного підпису, натомість було вчинено саме власноручний підпис але на електронному документі, на екрані сенсорного пристрою. Таким чином, враховуючи що підпис вчинено власноручно без використання будь-яких додаткових даних в якості аналогу, то такий підпис не може вважатись електронним підписом лише на тій підставі, що він вчинений на екрані планшету. Теж саме зазначено у п. 1 Положення, що воно розроблено відповідно до Цивільного кодекс України, Законів України «Про Національний банк України», «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» і визначає порядок застосування особливого виду власноручного підпису - цифрового власноручного підпису клієнтами банків - фізичними особами під час підписання документів. Це Положення є актом цивільного законодавства, дія якого поширюється на відносини, що виникають між клієнтами банку та банками під час здійснення банківської діяльності та отримання банківських послуг. У п. 6 Положення передбачено, що цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису, а згідно до п. 7 Положення використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом. Таким чином, власноручний підпис на планшеті є особливим видом власноручного підпису, внаслідок чого не може бути аналогом власноручного підпису, яким відповідно до визначення є електронний підпис, а тому для його вчинення не потрібна попередня згода щодо його використання. Таким чином сторонами було обумовлено всі істотні умови кредитного договору, в тому числі сплату тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5. З виписки чітко вбачається, що Відповідач користувалась кредитними коштами, а також частково погашала наявну заборгованість та продовжувала користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці. Отже надана позивачем виписка за картрахунками відповідача у повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства щодо оформлення такої виписки. Контррозрахунок відповідачем не надано. Докази належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту також відсутні. Крім того у запереченні на позов відповідач фактично підтвердила, що користувалась кредитними коштами. Щодо посилання відповідачки на те, що кредитний договір було укладено по недійсних документах суд зазначає, що при зверненні до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та підпиисання заяви про відкриття карткового рахунку, відповідчкою [PERSON] посвідку на постійне проживання в Україні № [NUMBER] , видану 01.09.2020, дата закінчення строку дії 31.08.2030. Суд зазначає, що перевірки дійсності документів, що посвідчують особу, не входить до компетенції працівників банків, а входить до компетенції органів Державної міграційної служби України. Тому у працівників АТ КБ «ПриватБанк» при укладенні кредитного договору з відповідачкою був відсутній обов`язок щодо перевірки дійсності її документів. Крім того відповідачем особисто подавалась інформація про свої персональні дані, відповідальність за достовірність поданої інформації несе особа, яка звертається із заявою про надання банківських послуг, та подання особою завідомо неправдивої інформації тягне за собою встановлену законом відповідальність. Окрім цього Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути простована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідно до ч.І ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин. Оскільки позивач надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між позивачем і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такі висновки відповідають правовій позиції Великої палати Верховного Суду у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) від 03 липня 2019 року. Згідно розрахунку заборгованості станом на 07.12.2022 заборгованість за кредитним договором становить 39425,23 гривень, з яких: 34944,18 грн. заборгованість за тілом кредита; 4481,05 грн. заборгованість за простроченими відсотками, що за даними обставинами справи і підлягає стягненню. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Висновки суду: На підставі наведеного суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на корить позивача заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку, наданого позивачем. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 2481 грн. 00 коп. судового збору в користь позивача згідно платіжного доручення № ZZ422B1PUR від 12.12.2022 (а.с. 38). На підставі ст.ст. 204, 207, 526, 530, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved