Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

У червні 2023 року до Віньковецького районного суду Хмельницької області із Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області передано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 29.09.2020 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 467. В обґрунтування позову зазначено, що 29.09.2020 року сторони зареєстрували шлюб. Спільних дітей від шлюбу у них немає. На теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, та їхній шлюб існує формально. Подружжя втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного, мають різні погляди на шлюб та сім`ю. В сім`ї відбувались безпідставні сварки і непорозуміння, та між подружжям склалися неприязні відносини. Тому позивач вважаючи, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, та не вбачаючи підстав для збереження шлюбу, просив його розірвати. Ухвалою судді від 06.07.2023 року відкрито провадження у справі, та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. У судове засідання 03.08.2023 року сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача [PERSON] надіслав до суду письмову заяву, у якій просив розгляд справи провести за його відсутності, підтримавши заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] також надіслала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, вказавши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 29.09.2020 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Як випливає із змісту позовної заяви, сторони мають різні погляди на шлюб та сімейні обов`язки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб між сторонами існує формально, оскільки позивач та відповідачка не пов`язані спільним побутом, тривалий час проживають порізно, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Однак беручи до уваги, що позивач наполягає на припиненні шлюбу, а відповідачка позовні вимоги визнала, спільних дітей у них немає, суд вважає за недоцільне відкладати розгляд справи та надавати подружжю строк для примирення.

Outcome: approved