Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 20.06.2018 року між ним та відповідачем було підписано заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0125/980/011272710/1, на підставі якої банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб з встановленим кредитним лімітом у розмірі 47000,00 грн. Підписавши заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0125/980/011272710/1 відповідач безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що анкета-заява разом із правилами користування карткою, Інформаційним листком, тарифами, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг/кредитний наговір. 09.01.2023 року позивач на адресу відповідача направив вимогу про погашення заборгованості, однак відповідач звернення позивача проігнорував. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 03.03.2023 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 64980,24 грн., яка складається з: 47000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 17980,24 грн - заборгованість за відсотками. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою кристь заборгованість по картковому рахунку за договором № 0125/980/011272710/1 від 20.06.2018 року у розмірі 64980,24 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, підтриманні позовних вимог та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням проводити судове засідання за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом вставлено, що 20.06.2018 року між позивачем та відповідачем було підписано заяву -анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0125/980/011272710/1, відповідно до якої відповідачу оформлено поточний (картковий) рахунок та ним отримано електронний платіжний засіб. У анкеті-заяві сторонами погоджено, що розмір процентної ставки становить 5 % на місяць. Цього ж дня відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту,в якому визначено порядок та строк надання кредиту, розмір та порядок нарахування відсотків, комісії та неустойки, та порядок погашення кредиту. Відповідно до звіту-рахунку загальний розмір кредиту становить 47000,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином обов`язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором та сплати процентів станом на 03.03.2023 року позивачем нараховано заборгованість на загальну суму 64980,24 грн, яка складається з: 47000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 17980,24 грн - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості та звітом-рахунком. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, а також, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому приймається судом, у зв`язку з чим з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 64980,24 грн. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved