Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

У березні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовоом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини. Позов мотивований тим, що 08.10.2019 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народилась дитина - дочка [PERSON] р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося в силу багатьох обставин. Під час проживання разом у сторін склалися різні погляди на побут, спільне проживання подружжя, на відносини в сім`ї та на обов`язки, щодо спільного ведення справ та облаштування майбутнього, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2023 року здійснено перехід до розгляду справи за загальними правилами позовного провадження та залучено у якості третьої особи Службу у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації. Позивач, відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явивлись, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2019 року сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис - №2430 (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ, сторони від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, сім`я розпалась різні поглядів на життя, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими та суперечитимуть інтересам подружжя, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають, тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. За приписами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Конвенцією ООН про захист прав дитини у ст. 27 визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] ,вбачається, що Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] розом із матір`ю [PERSON] . З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю. Вказаний висновок суду також узгоджується із позицією органу опіки та піклування. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved