Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

В червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив позбавити його матір [PERSON] батьківських прав та стягнути з останньої аліменти на його утримання. Позов мотивований такими обставинами, що позивач проживав разом з матір`ю, меншими братом та двома сестрами у соціальній квартирі по [ADDRESS] . [PERSON] часто залишала його вдома з дітьми самих на ніч та у вихідні дні, сама йшла проживати до свого чоловіка на [ADDRESS] . Часто влаштовувала сварки, чіплялась, так 18.12.2022 року мати вигнала його з дому. З того часу [PERSON] проживає з прабабою [PERSON] по [ADDRESS] , стосунки з відповідачкою не підтримує, вона не цікавиться його життям, здоров`ям, навчанням, потребами та проблемами, повністю відмовилась та не надає матеріальної допомоги на його утримання. 04 липня 2023 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, котре ухвалою суду від 25 липня 2023 року закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив позбавити матір батьківських прав та стягнути з неї аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2500 грн. щомісячно. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, зокрема, не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] . Вказувала, що часто сварилась з сином через навчання, він не слухався, не реагував на зауваження. 18.12.2022 року вигнала сина з дому та з того часу не підтримує з ним стосунків, не цікавиться його життям, здоров`ям, навчанням, проте кожного місяця надавала йому гроші в розмірі 1000 грн. Відновлювати стосунки з сином не бажає і вважає, що не зобов`язана сплачувати аліменти на його утримання. Представник органу опіки і піклування Понінківської селищної ради Кукліновська Л.В. в засіданні позовну заяву [PERSON] підтримала, просила її задовольнити, підтвердивши доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина. Вказувала, що службі в справах дітей стало відомо, що в кінці 2022 року [PERSON] вигнала з дому старшого сина [PERSON] , аргументувала тим, що не може з ним спілкуватись, вони між собою конфліктують та влаштовують бійки. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. [PERSON] являється матір`ю для [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.03.2019 (а.с.9). 19 квітня 2023 року комісією за участю начальника служби в справах дітей Кукліновської Л.В., поліцейського офіцера громади Огойко А.В. та директора центру з надання соціальних послуг [PERSON] проведено обстеження умов проживання сім`ї відповідачки, в ході якого було виявлено, що в будинку умови проживання важкі, зі слів матері дітей, що проживають вони всі в будинку її співмешканця по [ADDRESS] , а за місцем реєстрації приходить лише в день коли збирає дітей до школи. [PERSON] допускається помилок при вихованні дітей, особливо щодо старшого сина [PERSON] , який проживає в прабаби по [ADDRESS] . З матір`ю дітей проведено бесіду та рекомендовано помиритись з сином та налагодити з ним стосунки. Даними довідки №01-02/125 від 24.05.2023 виданої Понінківським ліцеєм Понінківської селищної ради про те, що [PERSON] є учнем 10 кладу, за час навчанням мати хлопця [PERSON] контакту зі школою не підтримувала, не цікавилася його навчанням, батьківські збори не відвідувала. Дитина проживає з прабабою, яка його утримує (а.с.15). 25.05.2023 року депутатом Понінківської селищної ради Корнійчук Л.А. було складено акт на предмет обстеження умов проживання [PERSON] , в ході якого було встановлено, що сім`я проживає у соціальній однокімнатній квартирі, яка потребує поточного ремонту та облаштування меблями. В кінці 2002 року [PERSON] вигнала з дому старшого сина [PERSON] 2006 року народження, характеризується як неврівноважена, має прояви агресивності, на зауваження не реагує, у всьому звинувачує дитину та не бажає з ним спілкуватись. Рішенням виконавчого комітету Понінківської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області №362 від 14.06.2023 року, вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказував, що до нього, як до дільничного офіцера громади, надходили скарги від сусідів, що [PERSON] не належно доглядає дітей, влаштовує сварки та скандали. Неодноразово, перебуваючи в складі комісії, здійснював огляд умов проживання сім`ї в квартирі відповідачки. З грудня 2022 року [PERSON] не проживає разом з матір`ю, оскільки вона вигнала його з дому. При особистій розмові [PERSON] вказувала, що вони з сином не можуть знайти спільної мови, їй не подобається, що син спілкується з дівчатами та проводить час з друзями. Свідок [PERSON] зазначила, що сім`я [PERSON] проживає в соціальній квартирі і вона, будучи членом комісії, проводила обстеження умов проживання. В грудні 2022 року відповідачка вигнала сина [PERSON] з дому, вказавши, що син застосовує щодо неї насильство, б`є. При розмові з неповнолітнім [PERSON] та з вчителями навчального закладу, де він навчається вона встановила, що хлопчик добрий, ввічливий, розумний. На даний час [PERSON] проживає з прабабою по [ADDRESS] , мати не цікавиться дитиною. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позову суд виходить із такого. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). У\~частині сьомій статті 7 СК України\~передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тлумачення\~пункту 2 частини першої статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. У\~статті 165 СК України\~визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема один з батьків, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до ч.2 ст. 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що відповідачка 18.12.2022 року за власною ініціативою припинила спільно проживати з сином [PERSON] , вигнавши його з квартири, та з цього часу перестала цікавитись життям, здоров`ям позивача, не займається його вихованням, розвитком, не відвідувала навчальний заклад, недостатньо та не регулярно надає утримання, а отже мати свідомо знехтувала потребами свого сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. При цьому суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє [PERSON] прав на спілкування з сином і побачення з ним, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення її батьківських прав. За положеннями ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина 2). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (частина 3). Так, згідно зі\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1). Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка [PERSON] являється особою з інвалідністю третьої групи та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому у відповідності до вимог ст.184 СК України розмір аліментів на утримання [PERSON] необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який на думку суду, має становити 1500 грн., щомісячно до його повноліття. Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування над дитиною від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Приймаючи до уваги вищевикладене суд приходить до висновку про передачу неповнолітнього [PERSON] під піклування органу опіки і піклування Понінківської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп. (1073,60 грн. - за вимогу про позбавлення батьківських прав та 1073,60 грн. - за вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: partial