Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника - адвоката Бабича М.В. 13 квітня 2023 року звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що з 17 червня 2006 року по 20 жовтня 2022 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач після розлучення з позивачкою у вихованні дитини участі не бере, коштів на її утримання не надає. Він не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини, тому позивачка вимушена поставити питання про стягнення аліментів та звернутись до суду. Матеріальної допомоги від держави [PERSON] також не отримує, тому неповнолітня донька знаходиться на її повному утриманні. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 квітня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з призначенням судового засідання на 14 червня 2023 року о 13 год. 30 хв. 14 червня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 24 липня 2023 року, 14 год. 00 хв. за клопотанням представника відповідача. 10 липня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково, просить врахувати, що при зверненні до суду з позовною заявою, стороною позивача не наведено обґрунтовані та не підтверджено належними та допустимими доказами, яким чином стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі сприятиме та забезпечуватиме інтереси дитини. Не підтверджено та не доведено, що неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні та утриманні. Не доведено самоусунення [PERSON] від покладеного на нього батьківського обов`язку, регламентованого ст. 180 СК України. В позовній заяві не зазначено, жодних фактів та обставин, щодо наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у заявлені твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн.00 коп. Всупереч положенням ст.182 СК України, не зазначено обставин, які в даному конкретному випадку мають бути враховані судом зокрема: 1) у позовній заяві відсутні відомості про стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) у позовній заяві відсутні відомості про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів - [PERSON] ; 3) у позовній заяві відсутні відомості про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) у позовній заяві відсутні відомості про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення донькою повноліття (а.с. 31-33). В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивачки та представника відповідача надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони 17 червня 2006 року уклали шлюб (а.с.8) та мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.7), а також довідкою про зареєстроване місце проживання дитини з позивачко. від 14 грудня 2022 року (а.с. 9). З відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків вбачається, що [PERSON] мав дохід за жовтень 2022 року - 271,52 грн. від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», 0,06 грн. у виді спадщини, та 243000 грн. від продажу майна, за листопад 2022 року від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» - 284,45 грн., за грудень 2022 року - від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» - 278,80 грн., січень 2023 року - від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 638,77 грн., за лютий 2023 року - від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 479,30 грн., за березень 2023 року - від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 501,54 грн. (а.с. 34 - зворотній бік). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не працює, має задовільний стан здоров`я. Доводи відповідача щодо сплати аліментів у частці від його доходу не грунтуються на нормах діючого законодавства, а саме ч. 3 ст. 181 СК України, яка передбачає визнання способу стягнення аліментів за вибором того з батьків дитини, разом з яким вона проживає. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які вказували б на те, що спільна дочка сторін не перебуває на утриманні позивачки, також як і не спростовано довідку про зареєстроване місце проживання дитини разом з матір`ю. В той же час позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доходу відповідача, який би давав змогу сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. З вказаного вбачається, що відповідач має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки, в той же час, враховуючи надані докази на підтвердження розміру отримуваного відповідачем доходу, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 2000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини буде розумним і співмірним з матеріальними можливостями відповідача та не призведе до погіршення його матеріального становища. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 13 квітня 2023 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial