Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що вони з відповідачем перебували в шлюбі, який наданий час розірвано. . В шлюбі у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що згідно рішення суду відповідач сплачував аліменти на у тримання дітей до їхнього повноліття у розмірі по 1\~650 грн щомісячно. На даний час син [PERSON] повнолітній, однак продовжує навчатися у Навчально-науковому інституті фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича на денній формі навчання, на платній основі. У зв`язку із цим син не має можливості влаштуватися на роботу та самостійно утримувати себе. Після повноліття сина всі витрати на його утримання покладені на неї. Зокрема за перший рік навчання вона сплатила 32\~890 грн. Однак, крім цього син потребує витрат на харчування, одяг, забезпечення речами першої необхідності, транспортні витрати. Нести всі ці витрати самостійно вона не взмозі. Вказує, що відповідач є здоровим, працездатним та матеріально забезпеченим, отримує дохід від роботи за кордоном, що дає йому можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги батька. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі по 3\~000 грн. щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років або до закінчення навчання. В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник адвокат Юркевич подала заяву про розгляд справи в її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, його представник адвокат Лейб`юк подав письмову заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково та не заперечує щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2\~000 грн. Врахувавши заяви представників сторін, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю (а.с. 8). Згідно рішення суду від 04 вересня 2019 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання дітей у розмірі по 1\~650 грн щомісячно до повноліття останніх (а.с. 9-10). На даний час син сторін [PERSON] повнолітній, тому відповідач припинив сплачувати аліменти на його утримання. З довідки № 930 від 26 червня 2023 року видно, що [PERSON] навчається Навчально-науковому інституті фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Ю. Федьковича на денній формі навчання, термін навчання за ступенем бакалавр до 30 червня 2026 року (а.с. 12). В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно вимог ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до згадуваної Постанови Пленуму Верховного суду України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що дитина сторін, якій на сьогодні виповнилося 18 років, стаціонарно навчається, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а так як позивачка самостійно не в змозі забезпечити всіх потреб дитини, то таку допомогу повинен надавати батько. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим стягувати з нього щомісячно аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує стаціонарне навчання у розмірі на який погодився відповідач, що буде об`єктивним та справедливим. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 182, 183, 192, 196, 199, 200 СК України,

Outcome: approved