Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 12.09.2010 уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №02. Від спільного проживання в шлюбі мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду є різні погляди на життя, через що між ними виникали сварки та конфлікти з будь-яких причин внаслідок чого разом не живуть більше двох років, не підтримують фактичних шлюбних відносин, кожен живе своїм життям. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Данищук В.В. подав до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, причини неявки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.09.2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.2010 року (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на життя, втрата почуття поваги та любові, внаслідок чого сторони більше двох років не підтримують фактичних шлюбних відносин, кожен живе своїм життям. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відомостей, про бажання позивачки змінити своє прізвище після розлучення в суді не має, а тому суд не вирішує дане питання. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved