Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

представник позивача [PERSON] - адвокат Дубінін Р.В. звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути на користь позивача [PERSON] з відповідачів [PERSON] , [PERSON] борг у розмірі 896150,64 грн., з яких: основний борг з процентами - 266905, 82 грн., 3 % річних - 28541 грн., інфляційне збільшення боргу - 120273, 34 грн., пеня - 480430, 48 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у січні 2019 року було укладено договір купівлі-продажу лісоматеріалів круглих породи дуб звичайний, на час укладення договору купівлі-продажу сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Позивач виконав свої зобов`язання, відповідач вчасно плату не здійснив. 16.05.2019 року сторони домовились, що заборгованість виникла з вищевказаного договору купівлі-продажу замінити позиковим зобов`язанням. Предметом зазначеної новації є зобов`язання відповідача повернути позивачу грошові кошти в розмірі 265000 грн. у строк до 30.05.2019 р. Також, відповідач зобов`язався виплатити пеню, у випадку прострочення повернення грошових коштів, у розмірі одного відсотка від суми заборгованості за кожен день прострочення повернення грошових коштів, про що складено розписку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є подружжям, а тому солідарними боржниками. Відтак, позивач звернувся до суду та просить стягнути суму боргу, що виникла, із врахуванням інфляції, 3% річних та пені за прострочення виконання зобов`язання. Просить суд задовольнити позов. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.02.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача - адвокат Дубінін Р.В. подав суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. У вказаний строк відповідачі не надали суду відзив на позовну заяву без поважних причин, у судові засідання не з`являлися. Суд, ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів, які у судове засідання вчергове не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзиву на позов не подали, представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому суд приходить до переконання про можливість, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Розглянувши справу в порядку загального позовного провадження, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами /стаття 629 ЦК України/. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як ствердив позивач та цього не спростовано відповідачем, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у січні 2019 року було укладено усний договір купівлі-продажу лісоматеріалів круглих породи дуб звичайний, на час укладення договору купівлі-продажу сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Позивач виконав свої зобов`язання, відповідач вчасно плату не здійснив. Згідно ч.1, 2 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). 16.05.2019 року сторони домовились заборгованість, що виникла з вищевказаного договору купівлі-продажу, замінити позиковим зобов`язанням. Предметом зазначеної новації є зобов`язання відповідача повернути позивачу грошові кошти в розмірі 265000 грн. у строк до 30.05.2019 р. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч.2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були переданої йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України). Згідно долученого до матеріалів справи оригіналу розписки 16.05.2019 року [PERSON] , 1976 року народження зобов`язався повернути заборгованість за дуб кругляк у розмірі 265000 грн. [PERSON] до 30.05.2019 року. У разі недотримання вказаного зобов`язався виплатити пеню у розмірі одного відсотка від суми заборгованості за кожен день прострочення./а.с.88/. Проте, як стверджено стороною позивача, на даний час, відповідач не повернув жодних грошових коштів на виконання вимог вказаної розписки, що не спростовано відповідачем, а тому відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань перед позивачем. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Згідно даної розписки, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути позивачу позичені у нього грошові кошти на певних умовах у та у вказаний строк. Розписка написана власноручно відповідачем [PERSON] і є фактом виникнення зобов`язання відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] . Наявність у позивача розписки відповідача свідчить про неповернення ним боргу. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором. Із поданого позивачем розрахунку вбачається, що сума боргу становить 896150, 64 грн., з яких: основний борг з процентами - 266905, 82 грн., 3 % річних - 28541 грн., інфляційне збільшення боргу - 120273, 34 грн., пеня - 480430, 48 грн. Поданий позивачем розрахунок сторонами не оспорювався. Водночас, звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] як на підставу своїх позовних вимог про солідарне стягнення із відповідачів заборгованості за договором позики, покликався на те, що даний договір позики (новація) підписаний [PERSON] , який перебуває у зареєстрованому шлюбі, в інтересах сім`ї, а тому подружжя несе солідарну відповідальність по погашенню вказаного кредиту. Відповідно до вимог ч. 1-3 статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог ч.1, 2, 4 статі 65СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Із умов договору позики від 16.05.2019 року, укладеного між [PERSON] та відповідачем [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] зобов`язався повернути заборгованість, що виникла за дуб кругляк. Дружина [PERSON] - [PERSON] згоду на підписання такої розписки не надавала. Оцінивши в сукупності надані суду докази, зі урахуванням вимог ст. 61, ч. 4 ст. 65 СК України, суд прийшов до переконання, що позивачем не доведено, що придбаний відповідачем [PERSON] дуб кругляк, за який виникла заборгованість та первісне зобов`язання замінено позиковим зобов`язанням, а також грошові кошти у розмірі 265000 гривень були використані в інтересах сім`ї, а тому вказаний договір не створює будь-яких обов`язків для другого з подружжя, відтак у задоволенні позову в частині стягнення боргу із [PERSON] слід відмовити. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, оскільки відповідачем [PERSON] порушено умови підписаної ним розписки. Крім цього, представник позивача у позові просив стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 31640 гривень, а також сплачений судовий збір. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача - адвокатом Дубініним Р.В. надано договір про надання професійний правничої допомоги укладений 18.12.2022 між позивачем [PERSON] та адвокатом Дубініним Р.В. та акт-розрахунок від 20.06.2023 року, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу становить 31640 грн., у зв`язку з чим, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, такі витрати необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути із [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7169, 20 гривень.

Outcome: partial