Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 20.09.1990 року він був взятий виконавчим комітетом Сумської міської Ради на першочерговий квартирний облік для отримання протягом трьох місяців житла за номером №13201, однак був знятий з обліку відповідно до п.2 ч. 2 ст. 40 ЖК України, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту. Рішенням Конституційного Суду вказана норма була визнана неконституційною. Таким чином, впродовж 24 років відповідач не забезпечив позивача житлом та не виплатив компенсацію за належне для отримання жиле приміщення. Вважає, такими діями йому завдано шкоду. Тому просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 1150000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив, подав письмовий відзив, в якому зазначив, що при прийнятті на квартирний облік [PERSON] був зареєстрований в [PERSON] , був включений до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень, як офіцера звільненого з військової служби за скороченням штатів 23.03.1990р. Виконавчий комітет не може виплачувати грошову компенсацію, так як для органів місцевого самоврядування не розроблений порядок грошової компенсації громадянам за належне їм для отримання жиле приміщення. [PERSON] знятий з квартирного обліку рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №85, законність зняття з квартирного обліку підтверджена рішенням суду, яке набрало законної сили. На момент прийняття рішення виконавчим комітетом про зняття позивача з квартирного обліку п. 2 ч. 2 ст. 40 ЖК України був чинним. Тому вважає, що всі рішення комітету були прийняті згідно чинного законодавства та не завдали шкоди позивачу. В задоволенні позову з наведених підстав просить відмовити. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 9 березня 2023 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до підготовчого засідання на 31 березня 2023 року. Протокольною ухвалою головуючого від 31 березня 2023 року відкладено підготовче судове засідання до 24 квітня 2023 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 24 квітня 2023 року відкладено підготовче судове засідання до 5 червня 2023 року у зв`язку з зобов`язанням відповідача надати письмові відповіді в порядку ст. 93 ЦПК України. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 5 червня 2023 року справу призначено до судового розгляду на 26 червня 2023 року. 26 червня 2023 року розгляд справи відкладено до 18 липня 2023 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Позивач з 1976 року по 1990 роки проходив військову службу. У 1990 році був звільнений з військової служби за скороченням штатів. Після звільнення з військової служби він приїхав до м. Суми та протягом півроку тимчасово проживав без реєстрації у матері своєї дружини, а 20 вересня 1990 року був взятий Сумською міською радою на першочерговий квартирний облік для отримання житла. Однак після взяття на квартирний облік останній виїхав із м. Суми. На даний час останнім зареєстрованим місцем проживання позивача є [ADDRESS] . Засіданням громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Сумської міської ради від 09 січня 2014 року було вирішено питання про зняття позивача відповідно до вимог житлового законодавства з квартирного обліку та 18 лютого 2014 року рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №85 він був знятий з квартирного обліку на підставі\~ст.40\~ЖК України як не проживаючий в м. Суми\~(а.с.10-11). Згідно\~із\~статтею 40\~Житлового кодексу\~Української РСР (чинної на момент прийняття рішення виконавчим комітетом) \~громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на\~облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік (ч. 2\~ст. 40 Житлового кодексу Української РСР). Рішенням Конституційного Суду №5-р (ІІ)/2022 від 22 червня 2022 року, пункт 2 частини другої статті 40 Кодексу визнано таким, що суперечить приписам частини другої статті 24, частини першої статті 33 Основного Закону України та є неконституційним. Позивач посилається на чт. 15 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» та ст. 22 ЦК України, та просить стягнути збитки у результаті порушення його цивільного права. Разом з цим, при проведенні розрахунку посилається на порядок надання громадянам компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення. Фактично ж позивач ставить питання саме про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу місцевого самоврядування. На даний час рішення про зняття з квартирного обліку позивача не скасоване. П. 2 ч. 2 ст. 40 ЖК України, який визнаний неконституційним, втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про це. На момент прийняття рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №85 п. 2 ч. 2 ст. 40 ЖК України був чинним та підлягав застосуванню, визнання в подальшому його неконституційним не тягне за собою автоматичного скасування чи визнання нечинним самого рішення виконавчого комітету. З огляду на це судом не встановлено в діях органу місцевого самоврядування неправомірності чи незаконності на момент прийняття рішення. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~1166\~ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, в процесі слухання справи судом не встановлено в діях виконавчого комітету дискримінаційних чи неправомірних дій відносно позивача та завдання йому збитків. Рішення на підставі, якого його знято з обліку не скасовано, на момент його прийняття норма, яка була застосована як підстава для зняття з обліку була чинною та підлягала застосуванню. А тому суд не вбачає підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача шкоди, завданої незаконними діями органу місцевого самоврядування.

Outcome: dismissed