Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

27 грудня 2022 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», від імені та в інтересах якого на підставі довіреності, діє представника - адвокат Зубрич Д.О., до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про реструктуризацію № 19/487д у розмірі 20091,57 гривень, з яких: 17\~334,44 гривень заборгованість, 347,64 гривень 3% річних, 2409,49 гривень інфляційні витрати, а також просить стягнути стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2481 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено Договір про реструктуризацію заборгованості №19/487д (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідачка визнала наявну заборгованість в розмірі 25412,44 гривень та зобов`язалася оплатити її в повному обсязі до 31.03.2022. Відповідно до п.4 Договору оплата повинна була здійснюватися щомісячно по 1694,12 гривень. За час дії Договору відповідачка погасила заборгованість частково, станом на 01.12.2022 боржниця сплатила 8078 гривень, таким чином заборгованість складає 17 334,44 гривень. У зв`язку з порушенням відповідачкою умов Договору, на підставі ст.625 ЦК України, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 347,64 гривень, інфляційні витрати в розмірі 2409,49 гривень. Позивач зазначає, що в результаті невиконання [PERSON] умов Договору, станом на 01.12.2022 сума боргу відповідачки [PERSON] перед позивачем за Договором за період з 01.04.2021 по 31.03.2022 становить 20 091,57 гривень, з яких: сума боргу за невиконання зобов`язань за договором в розмірі 17 334,44 гривень, 3% річних у розмірі 347,64 гривень, інфляційні витрати в розмірі 2409,49 гривень. Ухвалою Фрунзенського районного\~суду м.\~Харкова від 13.03.2023 справу передано для розгляду до Київського районного суду м. Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2023 справа розподілена судді Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Електронним шляхом подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачки та згідно частини 4\~статті 223 ЦПК України\~\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних\~Оператора ГРМ\~за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок [NUMBER] споживача природного газу за вищезазначеною адресою. 12.03.2021 між позивачем АТ «Харківміськгаз» (Оператор ГРМ) та відповідачкою [PERSON] укладено Договір про реструктуризацію заборгованості №19/487д (далі-Договір), відповідно до умов якого відповідачка, як споживач природного газу, на підставі звірки з Оператором ГРМ, визнає наявну заборгованість в розмірі 25412,44 гривень, яка нарахована на підставі Акту про порушення №02.1/26/21 від 05.02.2021, та зобов`язується її сплатити частинами протягом одного року, тобто до 31.12.2022. Первинна сума оплати при укладенні Договору становить 5083,00 гривень. Сума щомісячного платежу по договору становить 1694,12 гривень (пункти 3-4 Договору). Відповідно до пункту 5 Договору надалі споживач зобов`язується вчасно робити оплату за спожитий природний газ у повному обсязі, згідно з типовим договором на постачання природного газу. У випадку невиконання споживачем пункту 5 Договору, його дія припиняється достроково, а Оператор ГРМ відключає споживача від системи газопостачання без попередження (пункт 6 Договору). Згідно даних, які містяться в розрахунку заборгованості за Договором, за відповідачкою числиться заборгованість у розмірі 17334,44 гривень за період з 01.04.2021 по 31.03.2022. Судом встановлено, що АТ «Харківміськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого\~Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - є Оператором ГРМ, здійснює діяльність з розподілу природного газу в рамках Кодексу газорозподільних систем та діючого законодавства України. Суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 1 частини 2\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки згідно з вимогами частини 1\~статті 14 ЦК України\~виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Стаття 626 ЦК України\~встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті\~638,\~639 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Зміна або розірвання договору відповідно до\~статті 651 ЦК України\~допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання у відповідності до\~статті 599 ЦК України\~припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно частин 4\~статті 631 ЦК України\~закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В силу частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені\~статтею 16 ЦК України. Відповідно частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2\~статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 82\~ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідачка є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . 12.03.2021 між позивачем та відповідачкою укладено Договір про реструктуризацію заборгованості №19/487д, яка нарахована на підставі Акту про порушення №02.1/26/21 від 05.02.2021. Договір укладено у простій письмовій формі та підписаний сторонами. Суд зазначає, що підписання Договору свідчить про визнання відповідачкою суми заборгованості у розмірі 25412,44 гривень, яка нарахована на підставі Акту про порушення №02.1/26/21 від 05.02.2021, та є вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку відповідно до частини третьої, першої статті 264 ЦК України. Більше того, підписавши даний Договір, відповідачка взяла на себе зобов`язання погасити заборгованість до 31.03.2022. Крім того, суд враховує положення статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. А отже, враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів визнання Договору недійсним, суд вважає, що підписанням сторонами Договору підтверджує факт досягнення між позивачем та відповідачкою згоди з усіх істотних умов Договору. В межах розгляду справи встановлено, оскільки не спростовано сторонами, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за Договором не виконала, у зв`язку з чим за нею мається заборгованість у розмірі 17334,44 гривень, що є підставою для нарахування позивачем, на підставі\~статті 625\~ЦК України, 3% річних в розмірі 347,64 гривень та інфляційних витрат в розмірі 2409,49 гривень. З огляду на зазначене, суд вважає доведеними позовні вимоги в повному обсязі та підлягають задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141\~ЦПК\~України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2481 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved