Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову вказує, що вона з 28.11.1977 по 29.11.1997 була членом колгоспу "Дружба", яке в подальшому реорганізовано в АТ "Колгосп "Дружба", яке було розташоване в с. Сподобівка Шевченківського району Харківської області. Станом на дату видачі Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 27-00-000385, зареєстрованого за № 13 від 19.01.1996, вона перебувала у списках членів цього товариства під № 158, який є Додатком № 1 до вказаного Державного акту. Позивач [PERSON] зазначає, що вона набула право на земельну частку (пай), яке є непорушним, оскільки добровільно не виходила та не була виключена з членів товариства на момент передачі землі у колективну власність у 1996 році. Однак через те, що вона через свою необізнаність не зверталась за виготовленням сертифікату на право на земельну частку (пай) та відповідно не отримувала такий, їй відмовлено у виділенні земельної частки (паю). З урахуванням викладеного, позивач уточнила свої позовні вимоги та просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель запасу в розмірі 7,67 умовних кадастрових гектарів, з яких ріллі - 6,09 умовних кадастрових гектарів, пасовищ - 1,58 умовних кадастрових гектарів. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Дудник В.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду клопотання про підтримання уточнених позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача Шевченківської селищної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, якого було залучено до справи у якості третьої особи відповідно до ухвали суду від 19.06.2023, в судове засідання не з`явився, пояснення щодо позову не надав, хоча відповідно до трекінгу відстеження електронного повідомлення вбачається, що відповідні судові документи вказана третя особа отримала на офіційну електронну адресу, а тому вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін та третьої особи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З наявного у матеріалах справи повідомлення Відділу у Шевченківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.03.2021 за № 13/150-21 вбачається, що згідно з Додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю АТ колгоспу "Дружба" серії ХР № 27-00-000385 зареєстрованого за № 13 від 19.01.1996 року [PERSON] записана за № 158. Розмір земельної частки (паю) по АТ колгоспу "Дружба" згідно Схеми паювання земель колективної власності на земельні частки (паї) по АТ колгоспу "Дружба" становить 7,67 умовних кадастрових гектарів, з яких ріллі - 6,09 умовних кадастрових гектарів, пасовищ - 1,58 умовних кадастрових гектарів /а.с. 8/. Відповідно до наявної у матеріалах справи копії трудової книжки колгоспника № [NUMBER] позивач [PERSON] з 1977 року прийнята в члени колгоспу "Дружба" Шевченківського району Харківської області /а.с.11/. Відповідно до наявного у матеріалах справи повідомлення Шевченківської селищної ради Харківської області від 14.05.2021 № 925 вбачається, що позивачу було відмовлено у виділенні земельної частки (паю) із колективної власності АТ колгоспу "Дружба" у зв`язку із відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай), що стало причиною для звернення до суду /а.с. 9/. Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) - ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості). Відповідно до п. 8 Перехідних положень Земельного Кодексу України, члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 25 Земельного Кодексу України передбачено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Згідно ч.5 ст. 25 цього ж Кодексу особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Дослідивши та оцінивши матеріали справи у сукупності, суд встановлено, що позивач [PERSON] до розпаювання земель колективної власності була прийнята до членів колгоспу "Дружба" який було реорганізовано, де пропрацювала починаючи з 1977 по 29.11.1997, при цьому вона, будучи членом колгоспу "Дружба", реорганізованого в АТ "Колгосп "Дружба", добровільно не виходила та не була виключена з членів товариства на момент передачі землі у колективну власність у 1996 році та видачі державного акту на право колективної власності АТ "Колгосп "Дружба" від 19 січня 1996 року зареєстрованого за № 13, в зв`язку з чим набула право на земельну частку (пай) у відповідному розмірі площею 7,67 в умовних кадастрових гектарах з дня видачі цього акта відповідно до положень статтей 1-3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Враховуючи, що в цей час передача земельних ділянок у власність громадян на території сіл, селищ, міст відноситься до повноважень відповідних рад, земельна ділянка [PERSON] відповідно до положень ст.ст. 12, 19, 25 Земельного Кодексу України, ст.ст. 5, 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" має бути виділена із земель резерву або запасу комунальної власності Шевченківської селищної ради Харківської області. Щодо спливу строків позовної давності у вказаних правовідносинах, сторонами у справі не заявлялося, тому положення статті 257 ЦК України судом не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: approved