Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Поліщук І.М. (ордер на надання правничої допомоги та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю приєднанні до матеріалів позовної заяви) 03.01.2023 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», пред`явив у Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 100, в якій просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на домоволодіння у складі будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою «А-1») загальною площею 216,8 кв. м., житловою площею 64,7 кв. м, допоміжною площею 42.3 кв. м., площею літніх, неопалювальних приміщень 109,8 кв. м., та господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою «Б»), вбиральні (позначена у технічній документації літерою «В»), і споруд - воріт № 1, огорожі № 2, № 3, хвіртки № 4, колонки № 5, котре розташоване по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , що настала приблизно [INFO] у с. Добрівляни Стрийського району Львівської області. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що приблизно [INFO] у с. Добрівляни Стрийського району Львівської області у віці 56 років померла матір сторін у справі - [PERSON] .. Заповіту щодо розпорядження усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті спадкодавця [PERSON] за життя не складала. Після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належне їй право на спірне домоволодіння. На даний час позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавиці [PERSON] на спірне домоволодіння, який прийняв спадщину та не відмовився від неї, оскільки інший спадкоємець першої черги за законом таких прав та обов`язків спадкодавиці [PERSON] , а саме відповідач [PERSON] , таку спадщину приймати не бажає, відмовляється від неї на користь позивача [PERSON] як його брата. Проте оформити відповідне право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на спірне домоволодіння позивач [PERSON] не може у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього, котрі, очевидно, були втрачені спадкодавицею [PERSON] за життя. З огляду на вказане, отримавши 28.12.2022 року постанову приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Швед І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавиці [PERSON] на спірне домоволодіння, позивач [PERSON] змушений був звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. У додаткових поясненнях, поданих Стрийському міськрайонному суду Львівської області 01.08.2023 року, що були зареєстровані в діловодстві за вх. № 12787, позивач [PERSON] вказує, що оскільки обоє батьків сторін у справі, зокрема й спадкодавиця [PERSON] , ніколи не працювали у колгоспі, а були працівниками робітничих професій, у тому числі й станом на 15.04.1991 року, то суспільна група господарства «колгоспний двір» не могла бути застосована у даному випадку, так як господарство, до складу котрого входило спірне домоволодіння, було робітничим. Тому просив не приймати до уваги інформацію, викладену у витягах з погосподарської книги за 1991-1995 роки, так як така не відповідає дійсності, а органом місцевого самоврядування спірне домоволодіння помилково занесло до господарства із суспільною групою «колгоспний двір», не розібравшись у ситуації. Відповідач [PERSON] у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Стрийської міської ради Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, не подав. Однак зазначений відповідач у своїй скерованій на адресу суду письмовій заяві про розгляд цієї справи по суті за його відсутності, одночасно зазначив про те, що викладені позивачем [PERSON] у своїй позовній заяві обставини не оспорює, а проти задоволення його позовних вимог не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачок - Стрийська міська рада Львівської області у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , за її участі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, не подала. Однак уповноваженою представницею такої третьої особи - головною спеціалісткою юридичного відділу Корпан-Парутою Т.Б. у своєму скерованому на адресу суду письмовому клопотанні про розгляд цієї справи по суті за її відсутності, одночасно зазначено про те, що вона при вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства. Заяви і клопотання сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Поліщук І.М., 21.02.2023 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області клопотання про витребування доказів, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 2544, в якому просив витребувати від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України відповідачем [PERSON] у період з 01.01.2010 року по даний час. Відповідач [PERSON] 27.03.2023 року, скориставшись засобами електронного зв`язку, скерував у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву із нотаріальним засвідченням виконаного на ній підпису, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 4666, в якій просить розглядати цю справу по суті за його відсутності. Одночасно у такій заяві відповідачем [PERSON] висловлено позицію про те, що він проти задоволення позовних вимог не заперечує, а викладені у позовні заяві обставини визнає повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачок - Стрийська міська рада Львівської області, у порядку представництва, котре здійснює головна спеціалістка юридичного відділу Корпан-Парута Т.Б. (довіреність від 14.03.2023 року за вих. № 03-17/189/1 у належно засвідченій копії приєднана до клопотання), 04.04.2023 року, скориставшись канцелярією, подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 5343, в якому просить розглядати цю справу по суті за відсутності зазначеної представниці. Одночасно у такому клопотанні висловлено позицію про те, що ця третя особа при ухваленні рішення у даній справі покладається на розсуд суду та просить ухвалити таке відповідно до вимог діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Поліщук І.М., 19.06.2023 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 9925, в якому просить відкласти судового розгляду цієї справи по суті на іншу дату та час у зв`язку із неможливістю прибуття зазначеної представниці в силу перебування її на лікуванні. Позивач [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Поліщук І.М., 02.08.2023 року, скориставшись канцелярією, подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві згаданого суду за вх. № 12849, в якому просить розглядати цю справу по суті за його відсутності та відсутності зазначеної представниці. Одночасно у такому клопотанні висловлено позицію про те, що зазначений позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачем у вищевказаній позовній заяві зазначений фізична особа, який не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України, 04.01.2023 року було вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання/перебування такої фізичної особи - відповідача [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 11.01.2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , який не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Стрийську міську раду Львівської області. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 21.02.2023 року, 12:30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 21.02.2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час наступного підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 30.03.2023 року, 11:00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 30.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено цю справу до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 15.05.2023 року, 10:00 год.. Задоволено клопотання позивача [PERSON] , подане через свою представницю - адвокатку Поліщук І.М., про витребування доказів. Витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України інформацію про перетин державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , у період з 01.01.2010 року по даний час. Витребувано за ініціативою суду від приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Швед І.В. належно засвідчену копію спадкової справи № 72/2022, заведеної 23.02.2022 року щодо майна спадкодавиці [PERSON] , смерть якої настала приблизно [INFO] у с. Добрівляни Стрийського району Львівської області. Витребувано за ініціативою суду від Добрянського старостинського округу виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області належно засвідчені витяги з погосподарського обліку в с. Добрівляни Стрийського району Львівської області щодо господарства по [ADDRESS] , із зазначенням відповідного особового рахунку та до якої суспільної групи господарств воно відносилось. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 15.05.2023 року судове засідання у цій справі щодо її розгляду по суті відкладено на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час нового судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 20.06.2023 року, 10:00 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 20.06.2023 року судове засідання у цій справі щодо її розгляду по суті відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час нового судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 02.08.2023 року, 10:00 год.. Сторони та інші часники цієї справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по щодо її розгляду по суті. Судом також було задоволено заяви і клопотання сторін та інших учасників цієї справи про її розгляд по суті за їх відсутності (за відсутності уповноважених представників) та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд цієї справи по суті за відсутності її сторін та інших учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, зокрема щодо спадкування, та причетність до порушення таких його прав відповідача [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторонами у цій справі у позовній заяві та у наданих ними на адресу суду письмових заявах процесуального характеру визнаються, а, отже, в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, згідно з котрими вони приходяться один одному братами та, одночасно, дітьми спадкодавиці [PERSON] , яка померла приблизно [INFO] у с. Добрівляни Стрийського району Львівської області, й суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у справі. Судом встановлено, що [PERSON] , після смерті якої позивач [PERSON] має намір оформити спадщину за законом першої черги, померла приблизно [INFO] у віці 56 років у с. Добрівляни Стрийського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.01.2019 року виконавчим комітетом Добрівлянської сільської ради Стрийського району Львівської області на підставі актового запису про смерть № 1 від 15.01.2019 року (копія міститься у справі, а. с. 8). Вказаний день смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини після її смерті. За життя спадкодавиця [PERSON] щодо розпорядження належними їй правами й обов`язками на випадок своєї смерті не зробила, відповідного заповіту у встановленому порядку не складала. Позивач [PERSON] , який бажає оформити спадщину після смерті матері [PERSON] , прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини після її смерті проживав та був зареєстрованим разом з нею в одному житловому будинку по [ADDRESS] , що стверджується будинковою книгою (копія міститься у справі, а. с. 6-7), крім того він у встановленому законом порядку та строки не відмовився від спадщини після смерті матері [PERSON] .. У свою чергу відповідач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] оформляти не бажає, з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом першої черги після її смерті до нотаріальної контори звертатися не має. Відтак, саме позивач [PERSON] за законом першої черги вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавиці [PERSON] на момент відкриття спадщини після її смерті і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавиці [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння складається із будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою «А-1») загальною площею 216,8 кв. м., житловою площею 64,7 кв. м, допоміжною площею 42.3 кв. м., площею літніх, неопалювальних приміщень 109,8 кв. м., та господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою «Б»), вбиральні (позначена у технічній документації літерою «В»), і споруд - воріт № 1, огорожі № 2, № 3, хвіртки № 4, колонки № 5, воно збудоване у 1991 році, не є самочинним об`єктом будівнитцва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 30.08.2022 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] на замовлення позивача [PERSON] (копія міститься у справі, а. с. 17-23), випискою з рішення виконавчого комітету Стрийської районної Ради народних депутатів Львівської області від 20.08.1987 року за № 227 «Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорта на забудову ділянки», яким було надано відповідний дозвіл батькові сторін у справі, а чоловікові спадкодавиці [PERSON] - [PERSON] , після смерті якого, що настала [INFO] , спірне домоволодіння перейшло у спадок його дружині - [PERSON] , яка єдина прийняла спадщину. Спадкодавиця [PERSON] за життя, враховуючи такий короткий термін між смертю чоловіка та її смертю, що становить лише півтора року, не встигла оформити (зареєструвати) своє право власності на спірне домоволодіння. Згідно Витягу з погосподарської книги за 1991-1995 роки, сформованим Добрянським старостинським округом виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області 03.05.2023 року за вих. № 85 (міститься у справі, а. с. 82), особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства станом на 15.04.1991 року - «колгоспний двір», [ADDRESS] (станом на 2023 рік - [ADDRESS] ), голова господарства - [PERSON] , [INFO] , члени двору - [PERSON] , [INFO] (дружина), [PERSON] , [INFO] (син) та [PERSON] , [INFO] (син). Згідно трудових книжок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (копії містяться у справі. а. с. 103-104), останні у колгоспі ніколи не працювали, у тому числі й станом на 15.04.1991 року, а завжди належали до працівників робітничих професій (верстатник та оздоблювальниця різних розрядів у місцевому меблевому комбінаті), у свою чергу їх обоє синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (сторони у справі), станом на 15.04.1991 року були малолітніми та не могли працювати, у тому числі й у колгоспі. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] , який прийняв спадщину у встановленому порядку після смерті матері [PERSON] , зверталася до приватної нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Швед І.В.із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 28.12.2022 року одержав постанову про відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 152/02-31, через відсутність правовстановлюючих документів (копія міститься у справі, а. с. 16). Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, які прийняли спадщину, та той з подружжя, який пережив іншого. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Оскільки судом на підставі зібраних та перевірених у судовому засіданні письмових доказів у їх сукупності та взаємозв`язку встановлено, що спірне домоволодіння було помилково записано до суспільної групи господарств «колгоспний двір», так як ані батьки сторін у справі, а ні самі сторони у справі, станом на 1991 рік, та й до цього, не працювали у колгоспі та не були його членами, то суд переконаний, що до встановлених судом цивільних правовідносин не підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (надалі - ЦК Української РСР 1963 року), Закону Української СРСР «Про власність в СРСР», Постанови Верховної Ради Української РСР від 26.03.1991 року за № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність»», Вказівок по веденню погосподарського обліку у сільських радах народних депутатів, затверджених постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року за № 69, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, котрі врегульовували питання майна колгоспних дворів. Тому, виходячи з помилкового віднесення органом місцевого самоврядування спірного домоволодіння до суспільної групи господарств «колгоспний двір» та, відповідно, наявності у господарства фактично статусу робітничого, а також враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя [PERSON] права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт не оспорюється сторонами та іншими учасниками цієї справи, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавицею [PERSON] правомірно, зокрема успадковане після смерті чоловіка [PERSON] , який помер півтора року швидше. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що спірне домоволодіння належало спадкодавиці [PERSON] , яка не встигла за життя оформити (зареєструвати) таке своє право, правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння у повному об`ємі відсутні, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачем [PERSON] прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у приватної нотаріуса, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивача [PERSON] як єдиного спадкоємця першої черги за законом, який прийняв спадщину, після смерті спадкодавиці [PERSON] , у спосіб визнання за ним відповідного права у порядку спадкування. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на домоволодіння у складі будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою «А-1») загальною площею 216,8 кв. м., житловою площею 64,7 кв. м, допоміжною площею 42.3 кв. м., площею літніх, неопалювальних приміщень 109,8 кв. м., та господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою «Б»), вбиральні (позначена у технічній документації літерою «В»), і споруд - воріт № 1, огорожі № 2, № 3, хвіртки № 4, колонки № 5, котре розташоване по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , що настала приблизно [INFO] у с. Добрівляни Стрийського району Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою майнового характеру, у з розмірі 7 599 грн. 69 коп. і підтверджуються квитанцією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № 71НМ-5К54-1Е53-М344 від 03.01.2023 року, з урахуванням наведених вище роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», слід покласти на позивача [PERSON] як єдиного спадкоємця першої черги за законом усього спірного майна. Доказів понесення сторонами та іншими учасниками цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, відповідні матеріали не містять.

Outcome: approved