Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Описова частина Короткий зміст заявлених вимог У липні 2023 року адвокат Бусахін Олександр Сергійович, який діє від імені [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересовані особи: Інгульський відділ у м.Миколаєві Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області, Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області. На обґрунтування заявлених вимог зазначав, що заявник народився [INFO] в смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області. 14 липня 1990 року був зареєстрований шлюб заявника Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області, актовий запис №45. 08 червня 1995 року вказаний шлюб було розірвано, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00038771032 від 07.03.2023. З 20.07.1995 по 25.01.1996 працював водієм автомашини автогосподарства в КП ММР «Миколаївелектротранс». 15 листопада 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №823. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаїв від 05.08.2011 даний шлюб розірвано. [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з 26.10.1993 по 12.09.1994, працював скотником в колгоспі «50 років Жовтня». З 10.11.1992 по 20.08.1993 був зареєстрований та проживав за адресою: с.Загір`я Розділянського (Фрунзівського) району Одеської області. Встановлення даного факту йому необхідно для вирішення питання про громадянство України та отримання паспорта громадянина України. З урахуванням зазначеного [PERSON] просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 липня 2023 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позиції учасників справи [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Представник УДМС України в Миколаївській області щодо вирішення заяви поклалася на розсуд суду. Надали письмові пояснення відносно заяви. Представник Інгульського відділу у м.Миколаєві Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ст.4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства України визначаються законом. Суд встановив, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 грудня 2022 року Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] народився [INFO] в селищі міського типу Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, про що 14 листопада 1972 року складено відповідний актовий запис №78 виконавчим комітетом Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00038771032 від 07 березня 2023, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстровано шлюб 14 липня 1990 року Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №45. 08 червня 1995 року вказаний шлюб розірвано Новоодеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №72 /а.с.6/. Довідкою комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» №225/45/01/05-1 від 15.03.2023, встановлено що [PERSON] дійсно працював на КП ММР «Миколаївелектротранс» в якості водія автомашини автогосподарства з 20.07.1995 (наказ про прийняття №137/К від 20.07.1995) по 25.01.1996 (наказ про звільнення №226/К від 27.11.1996) /а.с.7/. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00038771144 від 07 березня 2023, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстровано шлюб 15 листопада 1997 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №823. Вказаний шлюб розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 05.08.2011 справа 2-2547 /а.с.8/. Згідно виписки Захарівської селищної ради Розділянського району Одеської обасті №275 від 18.04.2023, [PERSON] , [INFO] , народився в смт Фрунзівське Фрунзівського району Одеської області, був приписаний у домовій книзі по [ADDRESS] з 02.08.1991 року, мав паспорт серії [NUMBER] виданий Фрунзівським РВ УМВС в Одеській області 14 березня 1991 року, виписаний у зв`язку з вибуттям до с.Білоусівка Черпухівського району Полтавської області 27.09.1991 року /а.с.9/. Випискою №155 від 28.02.2023 року з домової книги за адресою: с.Загір`я Роздільнянського (Фрунзівського) району Одеської області встановлено, що [PERSON] прибув на проживання з с.Світличне Варвинського району Чернігівської області 10.11.1992 року та мав паспорт серії [NUMBER] виданий Фрунзівським РВ УМВС в Одеській області 14 березня 1991 року, виписаний у зв`язку з вибуттям до смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області 20.08.1993 року /а.с.10/. Згідно виписки Захарівської селищної ради Розділянського району Одеської обасті №276 від 18.04.2023, [PERSON] , [INFO] , народився в смт Фрунзівське Фрунзівського району Одеської області, був приписаний у домовій книзі по [ADDRESS] з 26.10.1993 року, мав паспорт серії [NUMBER] виданий Фрунзівським РВ УМВС в Одеській області 14 березня 1991 року, виписаний у зв`язку з вибуттям до м.Полтави 12.09.1994 року /а.с.11/. Листом Інгульського відділу у м.Миколаєві УДМС у Миколаївській області [PERSON] відмовлено у оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID картки та рекомендовано звернутися до суду. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом частин першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина перша статті 319 ЦПК України). У справі, що розглядається, заявник метою встановлення факту проживання на території України зазначив отримання паспорта громадянина України в порядку встановлення належності громадянства України. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27 червня 2006 року затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Порядок відповідно до Закону України «Про громадянство України» визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Згідно пункту 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2022 року в справі № 504/2099/19 (провадження № 61-3557св21) зазначено, що: «встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України. […] Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. […]. Отже, факт проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується належними та допустимими доказами, тому суд вважає, що заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved