Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею. В свою чергу рішенням Южного міського суду Одеської області від 14.06.2011 року, у справі за її позовом, з відповідача [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , але відповідач не платить стягнуті з нього аліменти більше року, внаслідок чого має заборгованість по сплаті аліментів. Таким чином матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. При цьому, відповідач [PERSON] не виявляє жодної ініціативи щодо участі у вихованні сина, не бачиться з ним та не цікавиться його життям, внаслідок чого на сьогоднішній день дитина не знає батька та не має до нього ніяких почуттів. У зв`язку з чим позивач пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . 13.04.2023 року ухвалою суду (а.с.25-27) у даній справі відкрито провадження та призначено проведення розгляду в порядку загального позовного провадження. 07.06.2023 року ухвалою суду (а.с.68-70) продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів. 03.07.2023 року ухвалою суду (а.с.116-118) у даній справі закрито підготовче провадження та призначено її розгляд по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення № 6548106668679 про вручення їй 13.07.2023 року рекомендованого поштового відправлення № 6600001375228 із судовою повісткою про виклик. При цьому, 20.07.2023 року на адресу суду поштою надійшла заява позивача без дати, здана на пошту 17.07.2023 року, про розгляд справи за її відсутності, в якій вона також відзначила про підтримання позовних вимог в повному обсязі, а також зазначила про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 6600001375236 із судовою повісткою про виклик, яке було надіслане судом за адресою, що є зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання відповідача, згідно довідки Кодимської міської ради від 11.04.2023 року № 03-17/1206 (а.с.24), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, та повернуте поштою до суду неврученим із відміткою у довідці Ф.20 про відсутність адресата за вказаною адресою. При цьому, суд звертає увагу, що від імені відповідача [PERSON] на електронну адресу суду надійшла заява датована 06.06.2023 року про розгляд справи за його відсутності із зазначенням про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог, але до неї не додано документу на підтвердження наявності на ній електронного підпису, зокрема протоколу створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису. У зв`язку з чим та враховуючи вимоги ч.8 ст. 43 ЦПК України і висновки викладені в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 205/5252/19 (провадження № 61-1125св22), то судом не було прийнято згадану заяву до розгляду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання третя особа була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України шляхом надіслання судової повістки про виклик на офіційну електронну адресу зазначену на офіційному веб-сайті даної третьої особи та у змісті неодноразово надісланих нею до суду клопотань, що підтверджує відповідна довідка від 05.07.2023 року про доставку електронного листа із судовою повісткою про виклик (а.с.122). Таке повідомлення позивача відповідає правовій позиції висловленій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21). При цьому, раніше представник даної третьої особи надіслав поштою до суду клопотання від 30.05.2023 року № 259/23-24 (а.с.50, 56) та від 27.06.2023 року № 318/23-24 (а.с.98), в яких просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника служби у справах дітей. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання третя особа була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 6600001375210 із судовою повісткою про виклик, яке було повернуте поштою до суду неврученим із відміткою у довідці Ф.20 про відсутність адресата за вказаною адресою. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - органу опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання третя особа була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України шляхом надіслання судової повістки про виклик на офіційну електронну адресу зазначену на офіційному веб-сайті Южненської міської ради Одеської області, що підтверджує відповідна довідка від 05.07.2023 року про доставку електронного листа із судовою повісткою про виклик (а.с.123). Таке повідомлення позивача відповідає правовій позиції висловленій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21). При цьому, раніше представник даної третьої особи надіслав поштою до суду клопотання від 06.06.2023 року № 272/23-24 (а.с.54) та від 27.06.2023 року № 319/23-24 (а.с.98 на звороті), в яких просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання третя особа була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка представника. При цьому, раніше представник даної третьої особи подав до суду заяву від 01.08.2023 року № 19-01-17/239 про розгляд справи за відсутності його представника, в якій просив при ухваленні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування. Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області 19.10.2006 року (а.с.6), актовий запис № 218 від 19.10.2006 року. 08.12.2009 року шлюб укладений між сторонами було розірвано, що підтверджує копія свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області 08.12.2009 року (а.с.7), актовий запис № 105. Після розірвання шлюбу між сторонами неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем, що підтверджують копії відповідних довідок виданих ОСББ «Приморська 11» від 14.02.2023 року № 273 і № 274 (а.с.12) та копія витягу з реєстру територіальної громади від 12.122022 року за № 2022/001999208 (а.с.13). 14.06.2011 року Южним міським судом Одеської області було ухвалено рішення у справі № 2-426/11, яким з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія виконавчого листа виданого 12.07.2011 року за зазначеним судовим рішенням (а.с.8). 22.10.2016 року позивач зареєструвала інший шлюб, у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого Южненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 22.10.2016 року, актовий запис № 180 (а.с.9). Відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті стягнутих з нього аліментів, яка станом на 02.03.2023 року, становить 47590,5 грн, про що свідчить відповідний розрахунок складений у виконавчому провадженні № [NUMBER] державним виконавцем Кодимського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.03.2023 року № 21.19-1991 (а.с.18-19). Згідно копії характеристики виданої комунальним закладом загальної середньої освіти № 2 Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 24.02.2023 року № 71 (а.с.14), мати і вітчим [PERSON] завжди приділяли належну увагу його вихованню, відвідували батьківські збори, цікавились навчанням і дисципліною дитини. При цьому, дана характеристика не містить в собі оцінки участі у вихованні [PERSON] батька. Відповідно до копії висновку органу опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області - Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 24.05.2023 року № 494/23-05-03 (а.с.52, 58), позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , вважається доцільним. При цьому, у змісті зазначеного висновку відзначено ті обставини, що [PERSON] , як батько, повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, відносини з неповнолітнім сином не підтримує, вихованням дитини не займається, не цікавиться здоров`ям та не приймає участі у розвитку дитини, як особистості, внаслідок чого неповнолітній [PERSON] сприймає вітчима, як батька. Також додатково відзначено те, що сам відповідач [PERSON] надав згоду на позбавлення його батьківських прав, копію відповідної заяви останнього від 04.05.2023 року, яка була зареєстрована 04.05.2023 року за № 238/23-25, додано до копії висновку (а.с.51, 59). Водночас, 09.06.2023 року рішенням виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області № 640 затверджено висновок органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, в якому зазначено, що внаслідок недостатності наданої інформації про відповідача [PERSON] та документів, що підтверджують ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, то даний орган опіки та піклування надає висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія відповідного рішення (а.с.84) та відповідний висновок (а.с.85-86). При цьому, у змісті зазначеного висновку відзначено ті обставини, що [PERSON] жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, в полі зору соціальних служб не перебуває, питання щодо неналежного виконання батьком батьківських обов`язків на комісіях з питань захисту прав дитини не розглядалось, до органу опіки та піклування не надходило скарг чи повідомлень з навчальних закладів щодо зазначеного, тому всіма членами комісії одноголосно було прийняте рішення щодо надання такого висновку. Нормативно-правове застосування: У відповідності до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.2 і 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Схожі за своєю суттю принципи закріплені у пунктах 6-7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. В свою чергу, згідно до пункту 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно до абзацу другого пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Свідченням втрати відповідачем інтересу до своєї малолітньої дочки є його ігнорування судових засідань, незважаючи на належне повідомлення про час його проведення, та не подання до суду будь-яких заперечень проти позбавлення батьківських прав, які за змістом п.58 рішення Європейського Суду з прав людини, прийнятого у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, могли б бути свідченням її інтересу до своїх дітей. У відповідності до ч.1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім того, згідно до положень ч.4-5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч.4 ст. 164 СК України, під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Висновки суду - щодо обґрунтованості пред`явленого позову: Обставини справи свідчать про небажання відповідача [PERSON] займатися вихованням свого сина та його самоусунення від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, тобто наявна підстава для позбавлення батьківських прав, передбачена пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає. Відповідачем [PERSON] проігноровано його судові виклики у даній справі, останній не з`явився в жодне підготовче та судове засідання, які призначалися судом у даній справі, а також не подав відзиву на позовну заяву та ніякої заяви або клопотання, тобто фактично виявив ігнорування судового розгляду. При цьому, сама заява [PERSON] від 04.05.2023 року, яка була подана останнім до Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області, копії якої додано до відповідного висновку (а.с.51, 59), фактично підтверджує як визнання ним свого ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини так і відсутності зацікавленості у збереженні за собою батьківських праві у відношенні неповнолітнього [PERSON] . Водночас суд зауважує, що обставини того, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та тривалий проміжок часу не сплачує стягнуті з нього аліменти на утримання сина, жодним чином не впливає на вирішення предмету спору у даній справі, оскільки ч.1 ст. 164 СК України не передбачає таких підстав для позбавлення батьківських прав. Ураховуючи встановлені судом фактичні обставини суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач [PERSON] , як батько, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого сина. - щодо розподілу судових витрат: Позивачем при поданні до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1073,6 грн, згідно квитанції до платіжної інструкції № 40462010 відділення в м. Южне АТ «Перший український міжнародний банк» від 01.03.2023 року (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням задоволення позову, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,6 грн, сплаченого останньою за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

Outcome: approved