Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтовуючи свій позов тим, що надає послуги з централізованого опалення відповідачам за адресою: [ADDRESS] , але відповідачі у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, у результаті чого виникла заборгованість за послуги з централізованого опаленні за період з жовтня 2013 року по березень 2019 року у сумі 15 793.94 грн. Вказану суму заборгованості, а також 3% річних у сумі 539,96 грн. та інфляційні втрати у сумі 2 801,24 грн. просить стягнути на свою користь з відповідачів. Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням суду від 20 серпня 2019 року позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» задоволено повністю. Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення суду від 20 серпня 2019 року скасовано. Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР». У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Представник відповідача адвокат Тараненко О.О. та відповідачі до суду не з`явилися, про день слухання повідомлені. У відзиві на позов представником відповідача зазначено, що централізоване опалення у зазначеній квартирі частково відрізане у підвалі під`їзду з кінця опалювального сезону - весни 2013 року без волі та відома відповідачів слюсарями ТОВ «Житлосервіс-КР», яке на той час обслуговувало будинок. Про цю обставину [PERSON] дізналась майже одразу після відключення від відповідальної особи по будинку [PERSON] , яка наразі є головою ОСББ «Сахарова 1 КР». Пізніше від ТОВ «Житлосервіс-КР» на домашню адресу відповідачів було передано повідомлення про відключення централізованого опалення. Часткове функціонування централізованого теплопостачання у квартирі відповідачів полягає у тому, що опалення функціонує лише у кімнаті 6 площею 11,6 кв.м. В іншій квартирі опалення відсутнє. Така ситуація склалася у результаті того, що в 1990-ті роки за скаргою чоловіка [PERSON] до керівника КП ЖЕО № 45 на низьку якість опалення, слюсарями КП ЖЕО № 45 централізоване опалення у їх квартирі було підключено іншим чином, ніж було до моменту їх вселення. Тому у результаті відключення квартири відповідачів у 2013 році, опалення продовжувало функціонувати лише у кімнаті 6. З даного приводу [PERSON] неодноразово зверталась до позивача з усною заявою про складання акту про відключення у підвалі під`їзду централізованого опалення у квартирі відповідачів, однак результати таких звернень їй невідомі. Тому з осені 2013 року відповідачі почали опалювати кватиру електроенергією, проте продовжували частково сплачувати по рахункам за централізоване опалення, оскільки станом на 01.11.2013 мали старий борг у сумі 5 505,00 грн. Ніяких дій щодо відновлення централізованого опалення відповідачі не вчиняли, оскільки із самого введення будинку в експлуатацію опалення існувало лише юридично, а фактично було майже відсутнім у зв`язку із проблемами у системі централізованої мережі будинку. Тому на підставі п. 1 ст. 29, п. 16 ст. 32 Правил від 21 липня 2005 року № 630, оскільки відповідачі у спірний період не у повному обсязі отримали послуги з централізованого теплопостачання, а саме опалювальна площа відповідачів без їх волі зменшилася з 41.40 кв.м. до 11.60 кв.м., вважають справедливим визнати заборгованість перед позивачем пропорційно до зменшення опалювальної площі. Для розрахунку беруть загальну суму боргу - 19 135,14 грн. (з урахуванням 15 793,94 грн. заборгованості за послуги опалення, 539,96 грн. - 3% річних, 2801,24 грн. - інфляційні втрати) / опалювальну площу квартиру = 462,20 грн ( сума боргу за 1 кв.м.). Для визначення суми боргу за фактично опалювальну площу отриманий результат множать на площу, отриманий результат множать на площу кімнати, що фактично опалювалась: 462,20 грн. * 11.60 = 5 361,52 грн. Тому загальна сума заборгованості перед позивачем становить 5 361,52 грн. з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат. У відповіді на відзив представником АТ «Криворізька теплоцентраль» зазначено, що будь-яке втручання (ремонт із заміною приладів обладнання) у внутрішньо будинкову систему потребує наявності дозволу на зміни у проекті, а також інформування теплопостачального підприємства (К ПБМР «БЦТМ»») про те, що були проведені відповідні зміни. Адже внутрішньо будинкова система була запроектована і введена в дію відповідно до розрахункових показників і будь-яке самовільне втручання (заміна приладів опалення або труб на ті, які не відповідають проектним розрахункам) призводить до зміни технологічних показників роботи системи та веде до її розбалансування. Самовільне втручання та зміни у внутрішньо будинковій системі опалення заборонено згідно чинного законодавства. Ці дії негативно впливають на гідравлічне регулювання будинку, що спричиняє неякісне надання послуг з централізованого опалення іншим споживачам будинку. Тому відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил № 630, власник квартири не має права самовільно змінювати систему опалення, здійснювати від`єднання та приєднання до мереж централізованого опалення. З відзиву на позов убачається, що мешканцями квартири [ADDRESS] до основної труби системи централізованого опалення будинку, що знаходиться у підвальному приміщенні, було виконано самовільну «врізку» та напряму підключено частину спірної квартири до вказаної системи централізованого опалення. У подальшому, а саме в кінці опалювального сезону 2012-2103 р.р. слюсарями ТОВ «Житлосервіс-КР», згідно відзиву на позов, при виявлені неправомірного втручання у діючу систему централізованого опалення було здійснено його відключення. Судовий експерт у наданому висновку зазначає, що їй не було надано схему підключення житлової квартири до мережі теплопостачання та розводки теплової мережі по квартирі [ADDRESS] , тому встановити відповідність підключення квартири до мережі теплопостачання неможливо. В основу висновку судової експертизи було покладено лише опис обставин після візуального спостереження та надано відповідь на питання чи підключена квартира до системи централізованого опалення - звісно не підключена та виконує ця мережа функцію опалення квартири - звісно не виконує. Однак у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження законності відключення (перепідключення) відповідачів до системи централізованого опалення. Чинним законодавством передбачено імперативний порядок відключення будинку від системи централізованого опалення, що свідчить про те, що єдиним належним та допустимим доказом відключення квартири від системи централізованого опалення є відповідний акт про відключення, який затверджений постійно діючою міжвідомчою комісією. Таким чином, отримання відповідачами не у повному обсязі послуг з централізованого опалення є наслідком самовільного втручання у діючу систему централізованого опалення. Станом на сьогодні теплоносій до джерел постачання АТ «Криворізька теплоцентраль» до житлового будинку [ADDRESS] надається у повному обсязі, на вводі в зазначений житловий будинок на межі розподілу баланс належності встановлено прилад обліку теплової енергії. Тому враховуючи пункт 12 Правил № 630, на теперішній час підстав для здійснення перерахунку розміру плати за надану послугу централізованого опалення у позивача немає. У письмових запереченнях представником відповідача зазначено, що позивач у відповіді на відзив перекручує, ніби відповідачі самовільно втрутилися у роботу теплопостачання системи, що не відповідає дійсності. Оскільки чоловік відповідачки поскаржився до уповноваженої організації КП ЖЕО № 45, яке виконало свою роботу. Споживач послуг не зобов`язаний контролювати правильність чи законність дій обслуговуючої житлово-комунальної організації та не може відповідати за дії такої організації. Посилання на постанову КМУ № 630 від 21.06.2005 не може братися до уваги, оскілки дана постанова призначена регулювати відключення від централізованої системи теплопостачання у випадку, коли споживач встановлює автономне опалювання, про що мова наразі не йде, та указана постанова не може регулювати відносини, які склалися у 1990-х роках. Відповідачі не мали і не мають на меті відключатися від централізованого теплопостачання, а навпаки - бажають повноцінного та якісного його функціонування у квартирі. Тому просить задовольнити вимоги частково у сумі 5 361,52 грн. Представник третьої особи ТОВ «Житлосервіс-КР» звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. У письмових поясненнях зазначено, що як раніше повідомлялось письмово представнику відповідача у ТОВ «Житлосервіс-КР» дійсно відсутня інформація щодо відключення опалення у підвальному приміщенні під квартирою відповідачів враховуючи те, що ТОВ «Житлосервіс-КР» почало обслуговувати багатоквартирний будинок [ADDRESS] з 01.07.2013, тобто уже після того, як квартиру відповідачів було відключено від опалення, що мало місце згідно тверджень відповідачів навесні 2013 року. Тому при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог частини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частиною 1 статті 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як встановлено судом та не спростовано учасниками процесу, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі - Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), чинними на момент виникнення правовідносин (втрата чинності з 01.05.2022). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII). Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна позиція викладена й Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19). Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається централізоване опалення до житла відповідачів, однак відповідачами зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. Так, згідно з наданим до суду уточненим розрахунком, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири [ADDRESS] за період з 01.10.2013 по 01.03.2019 становить 15 793,94 грн.(а.с. 4, 5). Відповідачами у якості заперечень надано до суду висновок експерта з питань будівельно-технічної експертизи № 12-21, складеного 01 березня 2021 року судовим експертом Бихно М.В. ( а.с. 102-113 ) , відповідно до якої експертом встановлено, що радіатори опалення у всіх приміщеннях, окрім кімнати 6, холодні, тобто не виконують свого прямого призначення - передачі теплоенергії приміщенням. Експерту не була надана схема підключення житлової квартири до мережі теплопостачання та розводки теплової мережі по квартирі [ADDRESS] . Встановити відповідність підключення квартири до мережі теплопостачання не можливо. Житлова квартира підключена частково до мережі теплопостачання: в приміщенні 6 (житлова кімната, загальною площею 11,6 кв.м.) радіатор опалення підключено, виконує функцію теплопередачі, а приміщення 3 (житлова кімната загальною площею 18,6 кв.м.), прим. 5 (житлова кімната загальною площею 11,7 кв.м.). прим. 7 (кухня загальною площею 8,40кв.м.) не опалюється. Таким чином житлова квартира не забезпечена теплотою системи опалення повністю. Опалення наявне в транзитних стояках мережі, в радіаторі прим.6, чого недостатньо для підтримання оптимального мікроклімата в житловій кімнаті. Оптимальний рівень результуючої температури житлового приміщення для опалення у холодний період 22,0 +- 3,0 градусів по Цельцію. Даний висновок складено у 2021 році тоді як борг виник за період 2013 по 01 03 2019 року, а отже даний висновок не є доказом відсутності опалення у квартирі за період виникнення боргу. До матеріалів справи відповідачами додано акт про те, що відрізане опалення в підвалі і що три кімнати відповідачів не опалюються ( а.с. 49- акт від 26 10 2020 року ), однак даний акт не підтверджує відсутність опалення у період виникнення боргу. Згідно відповіді від 03 11 2020 року АТ « Криворізька теплоцентраль» ( а.с. 84) повідомляє, що в період з 2013 року по сьогоднішній день будь-яких скарг або звернень від Крамаренків до Товариства не надходило в результаті чого працівниками Товариства не проводилося жодних перевірок. Враховуючи викладене суд вбачає підстави для стягнення боргу в повному об`ємі та за весь період зазначений у позові. Щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. З огляду на те, що відповідачі, як встановлено судом, прострочили виконання грошового зобов`язання, вони, на вимогу позивача, повинні сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. При цьому суд враховує, що з огляду на те, що у позивача з відповідачами є фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Відтак суд погоджується з вимогами позивача про солідарне стягнення з відповідачів збитків за ст. 625 ЦК України у заявленому розмірі. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1 921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 3), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: approved