Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

В червні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 17 січня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бурдяківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Від шлюбу в них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні цінності, примирення з відповідачем не бажає. З січня 2022 року вони перестали спілкуватися, цікавитися один одним, з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Їх сім`я існує лише формально, тому позивачка просить шлюб розірвати. Від представника позивачки адвоката Стрільчука В. І. надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, погоджуються на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 17 січня 2012 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у виконавчому комітеті Бурдяківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . З січня 2022 року сторони припинили сімейні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільний бюджет у них відсутній. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved