Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" звернулось в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №3203106140/728879 від 9 вересня 2021 року в розмірі 20000,00 гривень. В позовній\~заяві позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" вказує про те, що між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Кредитна установа\~«Європейська кредитна\~група» та відповідачем [PERSON] 9 вересня 2021 року було укладено кредитний договір № 3203106140/728879 (далі Кредитний договір) відповідно до якого відповідачеві [PERSON] . Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Кредитна установа\~«Європейська кредитна\~група» надано кредит в розмірі 5000,00 гривень строком на 30 днів, тобто до 8 жовтня 2021 року, зі сплатою відсотків у порядку та на умовах визначених договором. Відповідно до п.п. 1.5 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.eurogroshi.com.ua/. Відповідно до п.п. 6.1 Кредитного договору цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника (відповідача по справі). Згідно п.п. 6.8 Кредитного договору, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. Згідно умов Кредитного договору № 3203106140/728879\~від 9\~вересня 2021\~року Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] було виконано. Однак, відповідач [PERSON] порушила умови Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Через невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 20000,00 гривень, що складається з: 5000,00 гривень заборгованості за основною сумою боргу (кредитом), 15000,00 гривень заборгованості за відсотками. В подальшому\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Кредитна установа\~«Європейська кредитна\~група» було відступлено право вимоги за вказаним Кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" на підставі договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року. Витяг з\~Реєстру боржників\~до Договору\~факторингу №\~19042022-Є\~від 19\~квітня 2022\~року,\~підтверджує те,\~що Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Кредитна\~установа «Європейська\~кредитна група» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" право вимоги за кредитним договором № 3203106140/728879 на загальну суму 20000,00 гривень. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу дня погашення існуючої заборгованості ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ні на рахунки попереднього кредитора. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 20000,00 гривень заборгованості за Кредитним договором № 3203106140/728879 від 9 вересня 2021 року, що складається\~з:\~5000,00\~гривень заборгованості\~за основною\~сумою боргу\~(за\~кредитом),\~15000,00\~гривень заборгованості\~за відсотками та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с. 4зв., 39-40, 73). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Мушкеєва В.В. до суду надійшла заява про визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог в частині стягнення 8750,00 гривень заборгованості за Кредитним договором, з яких: 5000,00 гривень заборгованості за кредитом та 3750,00 гривень процентів (заборгованість за процентами), нарахованих в межах погодженого сторонами строку кредитування (до 8 жовтня 2021 року). Позовні вимоги позивача в частині стягнення 11250,00 гривень заборгованості за процентами не визнає, посилаючись на те, що стягнення з відповідача відсотків у сумі 15000,00 гривень, тобто за період 120 днів, виходить за межі строку кредитування. Крім цього, у своїй заяві представник відповідача просив повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору та стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 гривень (а.с. 55-56). Представника відповідача [PERSON] - адвокат Мушкеєв В.В. в судовому засіданні підтримав вказану вище заяву про визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] 8750,00 гривень. Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" до суду було подано письмові пояснення, у формі відповіді на відзив, у яких вказано про те, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. Натомість відповідачем не заперечується факт укладення кредитного договору, а відповідно визнаються всі умови підписання договорів. Тому позовні вимоги позивач просив задоволити в повному обсязі, посилаючись на те, що нарахування суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками здійснювалось згідно умов Кредитного договору та відмовити стороні відповідача у стягненні з позивача судових витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 8000,00 гривень. Стягнення таких витрат на надання професійної правничої допомоги з позивача, вважали, неспівмірним та необгрунтованим. У відповіді на відзив позивач просив долучити до матеріалів справи роздруківку з електронної пошти представника позивача, копію інформаційної довідки від ТОВ «Платежі Онлайн» № 1898/06 від 27 червня 2023 року, копію розрахунку заборгованості за кредитним договором №3203106140/728879 від 9 вересня 2021 року та докази направлення сторонам відповіді на відзив з додатками. Суд, заслухавши вступне слово представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем (її представником) позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] 8750,00 гривень заборгованості за Кредитним договором, з яких: 5000,00 гривень заборгованості за основною сумою боргу (чиста сума кредиту) та 3750,00 гривень заборгованості за процентами, не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Мушкеєва В.В. до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням системи відеконференції веб-порталу Електронний суд. Дане клопотання було задоволене судом. В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали. \~ \~ \~ \~Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що 9 вересня 2021 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Кредитна установа\~«Європейська кредитна\~група» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №3203106140/728879 (а.с. 6-7, 8). Відповідно до п.1.1, п.1.2. Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №3203106140/728879, [PERSON] . Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надано кредит в розмірі 5000,00 гривень строком на 30 днів, тобто до 8 жовтня 2021 року. Згідно з п.1.3 Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №3203106140/728879 за користування кредитом відповідач [PERSON] зобов`язувалася сплачувати 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована (а.с. 6). Відповідно до п.п. 6.1 Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №3203106140/728879, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». \~\~ Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку встановленому договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у встановлений договором строк не виконала. Такі обставини визнаються відповідачем про що зазначено у поданій до суду 3 липня 2023 року заяві про визнання позовних вимог в частині стягнення 8750,00 гривень заборгованості за Кредитним договором та підтверджено представником відповідача в судовому засіданні. 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №19042022-Є, згідно якого, відступлено право вимоги за Кредитним договором №3203106140/728879 на загальну суму 20000,00 гривень Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" (а.с. 10-12, 13, 14). Згідно п.\~1.1\~договору факторингу\~№ 19042022-Є,\~за цим\~договором фактор\~зобов`язується\~передати грошові\~кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 договору факторингу № 19042022-Є, сторони погодили, що перехід від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу під Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників та витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Є від 19 квітня 2022 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по Кредитному договору № 3203106140/728879 від 9 вересня 2021 року в розмірі 20000,00 гривень (а.с. 13, 14). \~ \~ \~ \~Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язаннях. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга\~стаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України\~\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. \~ \~ \~ \~ За змістом\~статті 512 ЦК України\~у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму заборгованості за Кредитним договором №3203106140/728879 від 9 вересня 2021 року. Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту в сумі 5000,00 гривень та сплати відсотків за користування кредитом відповідно до п. 1.3 договору в розрахунку 2,5 % на добу (в сумі 3750,00 гривень) у встановлений кредитним договором № 3203106140/728879 від 9 вересня 2021 року строк до 8 жовтня 2021 року. А тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" заборгованості за кредитним договором № 3203106140/728879 від 9 вересня 2021 року в сумі 8750,00 гривень, з яких 5000,00 гривень заборгованості за основною сумою боргу та 3750,00 гривень заборгованості за процентами за користування кредитом, що нараховані в межах погодженого сторонами договору строку кредитування (до 8 жовтня 2021 року), підлягає до задоволення. Щодо решти позовних вимог, то суд відмічає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із змісту Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3203106140/728879, зокрема: Розділу 1 «Предмет та строк дії договору» та розділу 2 «Порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором», а також додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту № 3203106140/728879 вбачається, що сума кредиту становить 5000,00 гривень, проценти за користування кредитом становлять 3750,00 гривень (а.с. 6, 8). Таким чином, умовами договору визначено, що за користування кредитними коштами (в сумі 5000,00 гривень) відповідач [PERSON] мала сплатити плату - проценти в сумі 3750,00 гривень. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тобто, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у межах погодженого сторонами договору строку кредитування, у даному випадку до 8 жовтня 2021 року. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за відсотками в розмірі 15000,00 гривень, тобто за період 120 днів, який виходить за межі строку кредитування - 8 жовтня 2021 року. У своїх письмових поясненнях, оформлених як відповідь на відзив, представник позивача вказав про те, що з огляду на неналежне виконання відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору первісним кредитором нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до п.п. 4.3 Кредитного договору. Згідно п. 4.3 Кредитного договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. цього договору та, або в додатку до цього договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. Проте, нарахування відсотків згідно п. 4.3 Кредитного договору, що передбачає відповідальність сторін за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, не є платою за право користування тимчасово наданими кредитними коштами, а наслідком невиконання відповідачкою умов договору та нараховується як штрафні санкції за невиконання грошового зобов`язання. А тому, захист прав та інтересів кредитодавця в охоронюваних правовідносиних має здійснюватись згідно ст. 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду висловленою у постанові 28.03.2018 року в справі № 444/9519/12. Також, у постанові від 04.02.2020 року у справі №912/1120/16\~колегією суддів Великої Палати Верховного Суду було зазначено, що: відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення (п. 6.23. постанови). Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу (п. 6.24. постанови). У п. 6.28. постанови вказано, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, а тому, відповідно, й не може одночасно застосовуватись ч. 1 ст. 1048 ЦК України та ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тому за період\~до прострочення\~боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період\~після такого прострочення\~підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача 15000,00 гривень заборгованості за відсотками. Наданими до суду позивачем доказами встановлено, що сума заборгованості за Кредитним договором № 3203106140/728879 складає 3750,00 гривень. Разом з тим, 11250,00 гривень не є заборгованістю за процентами за користування кредитом, а є грошовою сумою, що визначена сторона Кредитного договору, як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Розглядаючи справу в межах позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 11250,00 гривень заборгованості за процентами. При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивачем понесені судові витрати, що становлять 2684,00 гривень (а.с. 1) судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON] витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1174,25 гривень (8750,00 гривень х 2684,00 гривень : 20000 гривень = 1174,25 гривень). Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає. В судовому засіданні представника відповідача [PERSON] - адвоката Мушкеєва В.В. просив повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у зв`язку з частковим визнанням позову відповідачем. Суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у зв`язку з частковим визнанням позову відповідачем, оскільки чинним законодавством, зокрема ст. 142 ЦПК України, не передбачено повернення позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету у зв`язку з частковим визнанням відповідачем позовних вимог. Не підлягають також задоволенню вимоги представника відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 гривень, оскільки понесення таких витрат відповідачем не підтверджено документально (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відмітковою банку, касові чеки та ін.). У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст.15, 16, 20, 205, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644 ЦК України № 435-ІV від 16 січня 2003 року. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 512, 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial