Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.07.2023 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на нерухоме майно було відмовлено у повному обсязі (а.с. 157-159). 11.07.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою щодо стягнення витрат на правничу допомогу (а.с. 168-169). 27.07.2023 року представником позивачки було подано через електронну адресу суду заперечення на вищевказану заяву (а.с. 186-188). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до його початку подала клопотання про проведення розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за її відсутності. Також просила дану заяву залишити без розгляду з підстав, які викладені у її запереченнях (а.с. 200). Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходило. Суд, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 270 ЦПК України, вважає, що неявка сторін у судове засідання не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступних висновків. Нормами ч.ч. 1-3 ст. 246 ЦПК України передбачено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Проте, як слідує з матеріалів справи, представником відповідача до закінчення судових дебатів чи до закінчення розгляду справи не було подано суду відповідних доказів, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або мала сплатити у зв`язку з розглядом справи, а також відповідна заява з цього приводу зроблена не була. Зокрема, у своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Василюк І.М. не заявляв вимоги про стягнення з позивачки судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, а також до закінчення розгляду справи не зробив заяви про те, що ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази щодо розміру відповідного роду витрат. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення в цивільній справі № 161/2205/23 яким відмовити у задоволенні вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на свою користь витрат на правничу допомогу. На підставі ст. ст. 10, 12, 13, 141, 246-247, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved