Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 19191,99 грн та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони перебувають у договірних відносинах відповідно до договору приєднання. Позивач належним чином виконав умови договору. Відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати вартість за отримані послуги, однак таких не виконує у зв`язку із чим утворилась заборгованість за період з 11.11.2020 по 11.05.2021 у спірній сумі. Окрім цього, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачем не подано до суду відзив на позов, який би містить заперечення на нього. 12 липня 2021 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21 вересня 2021 року ухвалою цього ж суду цивільну справу передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва за територіальною підсудністю. 01 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надаються за адресою - [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] . Дані обставини підтверджено матеріалами справи. Відносини сторін щодо надання послуг постачання природного газу регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII); Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року №329-VIII (далі- Закон № 329-VIII), Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015за №1382/27827 (даліПравила№2496), Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРМ), та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27831. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належить: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (пункт 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII). Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач газу зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів (пункт 2 частини другої статті 13 Закону № 329-VIII). Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил № 2496 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Побутовий споживач зобов`язаний: забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору (пункт 32 розділу ІІІ Правил № 2496). За змістом пункту 1.3 Типового договору, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку. Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 11 листопада 2019 року (справа № 646/834/17) для виникнення правовідносин на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони. Редакція Типового договору розміщена на офіційному сайті НКРЕКП в мережі Інтернет 01.12.2015 (а. с. 10). Будь-яких заперечень із сторони відповідача щодо такого договору суду не подано. Таким чином, оскільки зазначений договір є публічним та договором приєднання, то відповідно відповідач приєднався до умов такого шляхом фактичного користування такими послугами. Отже, між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються нормами спеціального законодавства та умовами договору. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору (підпункт 1 пункту 5.2 Типового договору). Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу (пункт 4 розділу IV Кодексу ГРМ). Суд зазначає, що позивач належним чином виконав умови договору, адже у строки та в порядку надав споживачеві погоджені між ними послуги за зазначеною вище адресою споживання. Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 30 червня 2021 року утворилась заборгованості відповідача за послуги з газопостачання перед товариством за період з 11 листопада 2020 року по 11 травня 2021 року у розмірі 19191,99 грн (з урахуванням оплат, які були проведені споживачем ), що підтверджено розрахунком заборгованості від 30.06.2021 /а.с. 8/. Будь-яких заперечень щодо суми заборгованості відповідачем за спірний період не подано, а відтак такий розрахунок суд бере до уваги, як такий що проведений правильно, згідно з вимогами чинного законодавства. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що відповідач взятих на себе зобов`язань в строки передбачені договором належним чином не виконав, порушив строки оплати за отримані житлово-комунальні послуги, а тому суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з газопостачання, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн, що підтверджено платіжними дорученнями, які містяться у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved