Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

позивач звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення двадцяти трьох років, за умови продовження навчання. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яка навчається в Національній академії внутрішніх справ на денній формі навчання за державним замовленням, термін навчання до 04.07.2025. Позивач здійснює фактичне утримання сина, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча є фізично здоровим та працездатним, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не утримує. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.06.2023 вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В заяві від 25.07.2023 позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в заяві від 31.07.2023 позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.05.2005 (а.с.5). [PERSON] дійсно навчається з 01.09.2022 р. в Національній академії внутрішніх справ на денній формі навчання за державним замовленням, термін навчання до 04.07.2025 (а.с.11). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст.182 СК України. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме: брати участь у матеріальних витратах на утримання дитини зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням сина. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Відповідно до ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Враховуючи, рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і потребує у зв`язку з цим утримання, те, що відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку повнолітньому сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на увесь період навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved