Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 листопада 2017 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого він передав відповідачу грошові кошти у сумі 30000 (тридцять тисяч) доларів США, що станом на 18.10.2021 року за офіційним курсом НБУ складає 790257 грн. Згідно до умов договору позики, що зазначені в розписці, [PERSON] повинен повернути грошові кошти в строк до 01.11.2018 року. При таких обставинах, оскільки між позивачем та відповідачем не було передбачено сплату процентів за користування грошовими коштами, їх розмір і порядок сплати, а також не було передбачено застереження щодо безпроцентної позики, позивач, як позикодавець, має право на одержання процентів. Враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою встановлюється на рівні облікової ставки НБУ і те, що відповідач користувався готівкою з 18.11.2017 року, доцільно нарахувати проценти в межах строку позовної давності, тобто за три роки, а саме з 19.10.2018 року по 18.10.2021 року. Таким чином розмір процентів складає: 281 440,30 грн. Таким чином заборгованість за вищевказаним договором позики від 18.11.2017 року складає: 1071697.3 грн. ( із них: 790257 грн. - сума позики; 281440.30 грн. - проценти за користування позикою). Також 03.09.2019 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики , відповідно до якого він передав відповідачу грошові кошти у сумі 11585 (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) доларів США, що станом на 18.10.2021 року за офіційним курсом НБУ складає 305171 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов позичальником [PERSON] була власноруч написана відповідна розписка. Таким чином договір позики грошових коштів між ним та боржником, є письмовим правочином, якій відповідає формі, передбаченою ст.ст. 207, 1047 ЦК України. Договором позики також передбачено сплата 2 % від суми позики щомісячно. Згідно до умов договору позики, що зазначені в розписці, [PERSON] повинен повернути грошові кошти в строк до 01.11.2019 року. У встановлений договором строк відповідач грошових коштів не повернув. В зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань він вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою договором встановлений 2 % від суми позики і відповідно до ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, їх розмір складає: 158688.70 грн. Таким чином заборгованість за договором позики від 03.09.2019 року складає: 463850,70 грн. (із них: 305171 грн. - сума позики; 158688,70 грн. - проценти за користування позикою). У зв`язку із викладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 18.11.2017 року у розмірі 790257 (сімсот дев`яносто тисяч двісті п`ятдесят сім) грн. та проценти за користування позикою у розмірі 281440,30 (двісті вісімдесят одна тисяча чотириста сорок) грн. 30 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 03.09.2019 року у розмірі 305171 (триста п`ять тисяч сто сімдесят одну) грн. та проценти за користування позикою у розмірі 158688,7 (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 70 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі. До початку проведення судового засідання представник позивача, адвокат Кульбашний І.В. надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Розгляд справи здійснено в порядку заочного розгляду, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. З оригіналу розписки вбачається, що 18 листопада 2017 року між [PERSON] з однієї сторони (позикодавець) та [PERSON] , з іншої сторони (позичальник), укладено договір позики, згідно умов якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 30 000 доларів США, яку зобов`язався повернути в строк до 01 листопада 2018 року. Оскільки сторони дійшли спільної згоди про те, що грошові кошти будуть перебувати у користуванні відповідача визначений період часу і встановили строк їх повернення, про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та умови її повернення. При цьому, у визначену у розписці дату сума позики відповідачем повернута не була. Згідно ст. 625 ЦК України, встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком 3% річних в період з 19.10.2018 року до 18.10.2021 року (в межах строку позовної давності), що становить 281440 грн. 30 коп. Таким чином, у відповідача наявна заборгованість за договором позики від 18.11.2017 року у розмірі 30000 доларів США, що еквівалентно 790257 грн. та три проценти річних від простроченої суми в сумі 281440 грн. 30 коп. Як вбачається з оригіналу розписки від 03.09.2019 року між [PERSON] з однієї сторони (позикодавець) та [PERSON] , з іншої сторони (позичальник), укладено договір позики, згідно умов якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 11585 доларів США, на умовах позики, із сплатою процентів за користування коштами у розмірі 2 % (два проценти) від суми позики за один календарний місяць, та зобов`язався повернути суму позики у строк до 01 листопада 2019 року. Оскільки сторони дійшли спільної згоди про те, що грошові кошти будуть перебувати у користуванні відповідача визначений період часу і встановили строк їх повернення, про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та умови її повернення. При цьому, у визначену у розписці дату сума позики та відсотки за користування коштами відповідачем повернута не була. Таким чином, у відповідача за договором позики від 03.09.2019 року наявна заборгованість у розмірі 11585 доларів США, що еквівалентно 305171,00 грн. та заборгованість по процентам в сумі 158 688,70 грн. Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного Кодексу України, договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності із ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності із ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на встановлені обставини у справі, факту наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за договорами позики достовірно встановлений судом, а також на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вищевказаними договорами позики, відсутність доказів про спростування даної обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог у повному обсязі. Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 192, 524, 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved