Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника позивача [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, про стягнення коштів, просила суд стягнути з відповідача на її користь за договором позики від 28.09.2021 року основний борг в сумі 1996560,00 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень), проценти за користування коштами в сумі 27412 грн. 72 коп., пеню в сумі 67171 грн. 44 коп., проценти за неправомірне користування коштами в сумі 276 грн. 05 коп., інфляційні збитки в сумі 1639 грн. 31 коп., всього - 2093059,52 (два мільйони дев`яносто три тисячі п`ятдесят дев`ять гривень п`ять копійок) та стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 13420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять гривень). В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 28 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу позичено 826323,60 грн., що на дату укладення договору згідно курсу НБУ становило еквівалент 31000,00 доларів США. Крім того, між сторонами було укладено договір іпотеки від 28.09.2021 року, згідно якого іпотекодавець передає квартиру за адресою [ADDRESS] в забезпечення виконання грошових зобов`язань за договором позики від 28.09.2021 року. Згідно договору позики, зазначену суму позики позичальник мав повернути позикодавцю частинами, згідно графіку. 15.02.2022 року сторонами підписано договори про внесення змін до договору позики та іпотеки, відповідно до якого збільшено суму позики до 1526094,00 грн., що на дату укладення договору згідно курсу продажу доларів США в Приватбанку становило еквівалент 53100,00 доларів США та визначено новий строк повернення позики до 24.10.2022 року. Однак станом 10.05.2023 року борг так і не було повернуто, а тому позивач змушена звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. В судове засідання позивач та її представник направили письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача зазначену вище суму боргу, яка включає три проценти річних, пеня, втрати від інфляції та сплачений при подачі позову до суду, судовий збір. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу позичено 826323,60 грн., що на дату укладення договору згідно курсу НБУ становило еквівалент 31000,00 доларів США. 28 вересня 2021 року між сторонами було укладено договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець передає квартиру за адресою [ADDRESS] в забезпечення виконання грошових зобов`язань за договором позики від 28.09.2021 року. 15 лютого 2022 року сторонами підписано договір про внесення змін до договору позики та іпотеки, відповідно до якого збільшено суму позики до 1526094,00 грн., що на дату укладення договору згідно курсу продажудоларів США в Приватбанку становило еквівалент 53100,00 доларів США та визначено новий строк повернення позики до 24.10.2022 року. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з приписів ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договорів позики, позивач надав суду копії договорів позики, посвідчених нотаріусом про надання відповідачу грошей в позику із зазначенням дати повернення грошей. Таким чином, беручи до уваги наведені обставини, суд вважає підтвердженим той факт, що відповідач дійсно прострочив виконання грошового зобов`язання. Виходячи з цього з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 2093059,52 (два мільйони дев`яносто три тисячі п`ятдесят дев`ять гривень п`ять копійок), яка складається із суми боргу 1996560,00 грн., процентів за користування коштами в сумі - 27412,72 грн., пеню в сумі 67171,44 грн., проценти за неправомірне користування коштами в сумі 276,06 грн., інфляційні збитки в сумі 1639,31 грн. При цьому стягуючи вказану суму трьох процентів річних суд виходить із наведеного позивачем розрахунку та положень ч.2 ст.625 ЦК України, згідно яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат, в сумі 13420,00 (тринадцять тисяч чотириста двадцять гривень) сплаченого судового збору за подання позовної заяви. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню із відповідача з якого стягується сума заборгованості. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного ст. ст. 545, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України,

Outcome: approved