Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2023 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено. Витрати по сплаті судового збору солідарно стягнуто з відповідачів. 19 травня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути з [PERSON] та Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.. В обґрунтування вимог зазначив, що в останньому судовому засіданні до закінчення судових дебатів ним було повідомлено в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про намір відшкодування витрат на правову допомогу та про те, що відповідні докази будуть надані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення. Відповідна заява про долучення доказів була подана до суду 20.03.2023 року у встановлений ЦПК України строк з урахуванням неробочих днів. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути заяву про відшкодування витрати на правничу допомогу без його участі. Інші учасники справи не з`явилися до суду, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляду справи без їх участі не надсилали до суду. Дослідивши заяву та додані до неї документи, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно з\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~розмір\~витрат,\~які\~сторона\~сплатила\~або\~має\~сплатити\~у зв`язку\~з\~розглядом\~справи,\~встановлюється\~судом\~на\~підставі\~поданих\~сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2023 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено. Витрати по сплаті судового збору солідарно стягнуто з відповідачів.. Позивач в судовому засіданні 14.03.2023 до закінчення судових дебатів зробив заяву щодо наміру звернутися до суду про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 20 березня 2023 року позивач у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України подано заяву про долучення доказів витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідних клопотань учасники справи не було заявлено. Після розгляду справи, у встановлений законом строк позивач надав докази про витрати на професійну правничу допомогу, а саме: витяг з договору про надання правової допомоги від 15.03.2023 року, акт наданої правової допомоги від 15.03.2023, довідку про отримання коштів у розмірі 5000,00 грн., копію ордера, копію договору про надання правової допомоги від 15.03.2021 року. Пунктом 4.1. договору про надання правової допомоги від 15.03.2021 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Чернишук О. В., передбачено, що правову допомогу, що надається алвокатом, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу на розрахунковий рахунок адвоката або готівкою, суми в розмірі 5000,00 грн., без ПДВ. Пунктом 4.4 договору про надання правової допомоги від 15.03.2021 року, за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги і її вартість. Згідно з п. 4 акта наданої правової допомоги від 15.03.2023 року розмір гонорару адвоката за надану правову допомогу становить - 5000,00 грн.. Згідно з п. 5 акта наданої правової допомоги від 15.03.2023 року на виконання п. 4.2 договору від 15.03.2021 клієнтом фактично здійснено оплату гонорару адвоката, у розмірі, який визначений у п. 4.1. договору у сумі 5000,00 грн.. Відповідно до довідки виданої адвокатом Чернишуком О. В., Говоров О. С. сплатив 5000,00 грн. за надані послуги правової допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, перелічених у акті, приймаючи до уваги надані документі, які підтверджують понесені витрати, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] та стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved