Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

30.01.2023 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він з 16.04.2011 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який було розірвано рішенням Криничанського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2021 року по справі №178/1131/20. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після припинення шлюбних відносин з липня 2020 року за їх взаємною згодою залишився проживати з ним як батьком. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 932/5207/21 за його позовом з відповідача на його користь стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 2510,00 грн. щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 05.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини залишено без задоволення. Аліментів, що сплачуються відповідачем за рішенням суду, не вистачає на утримання дитини, а тому ним неодноразово піднімалося питання перед відповідачем щодо спільного, в тому числі матеріального забезпечення, дитини стосовно розвитку додаткових здібностей, витрат на ліки, проте позитивної відповіді отримано не було. Їх син є різноманітно розвиненою дитиною, поглиблено вивчає англійську мову, навчається естрадному вокалу, відвідує заняття по плаванню. Додатковими витратами на дитину, в тому числі, є витрати на медицину, страхові платежі за полісом страхування, витрати на відвідування Спортивного реабілітаційно-оздоровчого центру «Велес-спорт», відвідування Центру позашкільної роботи №1, інші витрати, пов`язанні з навчанням. Так, відповідно до електронного полісу добровільного страхування від нещасних випадків від 18.01.2019 року застрахованою особою є [PERSON] . Відповідно до п.10 Полісу страховий платіж складає 600 грн. на рік (з розрахунку 50 грн. на місяць); договір лонгується щорічно, страхові суми сплачуються вчасно. Таким чином, з липня 2020 року по січень 2023 року ним було сплачено за полісом 1550 грн. з розрахунку 31 міс. х 50 грн., отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 775 грн. (1550:2). Відповідно до довідки КПНЗ «Центр позашкільної роботи №1» ДМР [PERSON] є вихованцем народного художнього колективу вокальної кавер-студії «Soul-Made» з 2017 року. Комунальний заклад є госпрозрахунковим, який, в тому числі, фінансується за рахунок внесків відвідувачів, кожен вихованець на початку кожного навчального року вносить вступний внесок в розмірі 100 грн.; в 2020-2021 навчальному році щомісячні внески склали 150 грн., в 2021-2022 навчальному році щомісячні внески складали 250 грн., в 2022-2023 навчальному році щомісячні внески складають 400 грн. Крім того, дитина приймає участь у фестивалях, які теж фінансуються за рахунок батьків відвідувачів, участь у фестивалі коштує в середньому 300 грн. Також з оновленням репертуару дітям треба шити костюми щонайменше раз на рік, вартість одного костюма складає близько 1000 грн. Крім того, кожна нова пісня повинна бути записана на студії звукозапису: вартість від 200 грн./пісня (400 грн. на рік). Таким чином, з липня 2020 року по січень 2023 року ним-позивачем було сплачено 7350 грн. з розрахунку: відвідування занять 2020-2021 рік - 9 міс. по 150 грн. + 100 грн. = 1450 грн.; відвідування занять 2021-2022 рік - 6 міс. по 250 грн. + 100 грн. = 1600 грн.; відвідування занять 2021-2022 рік - 6 міс. по 250 грн. + 100 грн. = 1600 грн.; відвідування занять 2022-2023 рік - 5 міс. по 400 грн. + 100 грн. = 2100 грн.; участь у фестивалях 2020-2021 рік - 1200 грн.; костюм 2021-2022 рік - 1000 грн., отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 3675 грн. (7350:2). Позивач також зазначає, що відповідно до довідки Спортивного реабілітаційно-оздоровчого центру «Велес-спорт» [PERSON] є відвідувачем вказаного закладу, двічі на тиждень відвідує тренування з плавання, відвідує басейн з 2019 року. В 2020-2021 навчальному році вартість 8 занять складала 630 грн., в 2021-2022 р - 750 грн., в 2022-2023 р. - 975 грн. Таким чином, з липня 2020 по січень 2023 р. ним було сплачено 13095 грн., з розрахунку: відвідування занять 2020-2021 рік - 9 міс. по 630,00 грн. = 5670 грн.; відвідування занять 2021-2022 рік - 6 міс. по 750,00 грн. = 4500 грн.; відвідування занять 2022-2023 рік - 3 міс. по 975,00 грн. = 2925 грн.; отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 6547,50 грн. (13095:2). Відповідно до касових чеків в період з липня 2020 року по січень 2023 року ним було оплачено медичні послуги - дитячого стоматолога, купівлі ліків дитині на загальну суму 3219,60 грн., отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 1609,80 грн. (3219,60:2). Відповідно до квитанції № 28187177 від 08.12.2022 року ним було сплачено збір в сумі 856 грн. за отримання на ім`я [PERSON] закордонного паспорту у зв`язку з закінченням терміну попереднього документу, який йому необхідний для виїзду за кордон. В 2021 року Єгор приймав участь у міжнародному музичному конкурсі «Золоте руно» в Батумі республіка Грузія, в 2022 році планувалась участь у міжнародному музичному конкурсі у Болгарії, проте поїздка була скасована, отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 428 грн. (856:2). Крім цього, позивач вказує на те, що Єгор поглиблено вивчає англійську мову з 2018 року, з 2020 року його постійним вчителем англійської мови є ФОП [PERSON] ; він відвідує заняття по одній годині двічі на тиждень. Одна година занять з 2020 року коштує 60 грн. (480 грн. з розрахунку 8 занять на місяць); з березня 2022 року по 01.09.2022 року вартість занять коштувала 50 грн. за годину занять. Таким чином, з липня 2020 по січень 2023 року ним було сплачено 9980 грн. з розрахунку: відвідування занять 2020-2021 рік - 9 міс. по 480,00 грн. = 4320 грн.; відвідування занять 2021-2022 рік - 6 міс. по 480,00 грн. = 2880 грн.; відвідування занять 2022 рік (з березня по серпень включно) = 1100 грн.; відвідування занять 2022-2023 рік - неповних 5 місяців = 1680 грн.; отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 4990 грн. (9980:2). Відповідно до умов тарифного плану телефонного номера [NUMBER] щомісячна вартість послуг користування номером складає 140 грн. на місяць, оскільки дитина навчається за відділеним графіком, тож зв`язок необхідний в першу чергу для навчання. Таким чином, з липня 2020 року по січень 2023 року ним - позивачем було сплачено 4340 грн. з розрахунку: 31 міс. х 140 грн. = 4340 грн.; отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 2170 грн. (4340:2). Таким чином, з липня 2020 року по січень 2023 року він поніс додаткових витрат на дитину [PERSON] в загальній сумі 40 390,60 грн., тому просить стягнути з відповідача на його користь 50% фактично понесених додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за вказаний період в розмірі 20 195 грн. 30 коп.; та стягувати щомісячно з відповідача на його користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн., починаючи з 01.02.2023 року, оскільки на сьогодні дитина відвідує вищевказаний спортивний центр, вокальні заняття, сплачуються витрати за страховим полісом, медичні послуги, заняття з вивчення англійської мови, послуги мобільного зв`язку; в зв`язку з хворобою на алергічний рініт виникають додаткові витрати на медичні препарати, тому за розрахунками додаткові витрати на дитину складають щонайменше 3000 грн. на місяць Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2023 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою суду від 28.03.2023 року відкрито у справі спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.04.2023 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про збільшення позовних вимог до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, в якій просить стягнути з відповідача на його користь 50% фактично понесених додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за період з липня 2020 року по квітень 2023 року в розмірі 27 005 грн. 30 коп.; та стягувати щомісячно з відповідача на його користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 2750 грн., починаючи з 01.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначає, що він за період з лютого 2023 по квітень 2023 року поніс витрати на дитину: за електронним полісом добровільного страхування від нещасних випадків - 180 грн.; на відвідування Спортивного реабілітаційно-оздоровчого центру «Велес-спорт» - 3540 грн.; на відвідування КПНЗ «Центр позашкільної роботи №1» ДМР - 1200 грн.; поглиблене вивчення англійської мови - 1680 грн.; зв`язок та мобільний інтернет - 420 грн.; за договором оферти № Т06279111 від 17.03.2023 року на навчання дитини за курсом GoITeens_Minecraft, де вартість навчання за один календарний місяць (8 занять) складає 2400 грн.; організація святкування для народження [PERSON] [INFO] (оплата перебування в розважальному центрі, оплата роботи анімаційних акторів» склала 4200 грн. Таким чином, з лютого 2023 року по квітень 2023 року він поніс додаткових витрат на дитину в загальній сумі 13620 грн., половина з якої складає 6810 грн. Зазначає, що оскільки на сьогодні дитина відвідує вищевказаний спортивний центр, вокальні заняття, вивчає програмування, сплачуються витрати за страховим полісом, медичні послуги, заняття з вивчення англійської мови, послуги мобільного зв`язку; в зв`язку з хворобою на алергічний рініт виникають додаткові витрати на медичні препарати, тому за розрахунками додаткові витрати на дитину складають щонайменше 5500 грн. на місяць, половиною суми є 2750 грн. Відповідач, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, подала 15.05.2023 року письмовий Відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. У Відзиві, зокрема, зазначила, що з липня 2020 року між неї та позивачем були припинені подружні стосунки, вона переїхала проживати в квартиру за іншою адресою, для збереження психоемоційного стану дитини син за взаємною згодою батьків тимчасово залишився проживати у їх спільній квартирі за адресою [ADDRESS] з батьком. Спілкування з матір`ю відбувалося за вказаною адресою до жовтня 2020 року та за її адресою проживання, спорів щодо утримання спільного сина не виникало. Після конфлікту, який стався між нею та позивачем 21.10.2020 року, між ними виникли проблеми щодо узгодження часу спілкування сина з матір`ю, в зв`язку з чим нею була подана заява до адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення годин спілкування з дитиною. Розпорядженням №72-2 від 22.03.2021 року згідно з протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини від 03.03.2021 року визначені години для спілкування і виховання дитини матері [PERSON] з дитиною [PERSON] . Через майже рік за ініціативою сина та органів опіки та піклування вони домовилися та узгодили новий графік спілкування, який був збільшений і на сьогодні складає кожен понеділок, середу, п`ятницю після навчання сина та робочого графіку матері, кожні другі вихідні повністю. Протягом визначеного часу нею повноцінно виконуються обов`язки, регламентовані ст. 150 СК України; рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.11.2022 року вирішено стягувати з неї на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 2510 грн., але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду направлено для виконання до відповідного відділу державної виконавчої слоужби, з 13.02.2023 року вона добровільно перераховує на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 2510 грн. щомісячно. Відповідач також зазначає, що протягом всього часу з липня 2020 року потреби дитини у повноцінному фізичному, розумовому, духовному розвитку та відпочинку вона задовольняє у повній мірі безпосередньо; додаткові витрати на дитину, які регулюються ст. 185 СК України, вона несе, не пред`являючи вимог до позивача, адже це її єдиний син і вони проводять час разом. Із базових потреб - вона щосезону вдягає сина, збирає до школи (рюкзак, шкільна канцелярія), лікування та профілактична частка у стоматолога; по бажанню сина вони відвідували художню школу, музичні концерти, кулінарні курси, різноманітні майстер-класи. Щороку вони разом відпочивають - катання на лижах в Карпатах, поїздки вихідного дня, зоопарки, екскурсії, літній відпочинок на водоймах (виходячи із можливостей карантинного та військового стану в країні); у липні 2022 року нею був оплачений літній айті-табір. На сьогоднішній час Єгор зацікавився навчанням у сфері айті і проходить курс навчання у школі ІТ-school goiteens, де оплата складає 2400 грн. на місяць. Єгор приймав участь у міжнародному музичному конкурсі в м. Батумі, Грузія у 2021 році, путівку і участь у якому сплачено нею у розмірі 50% від загальної вартості. Нею неодноразово пропонувалося взяти участь у додаткових витратах для утримання та розвитку сина, наприклад про оплату занять з дитячим психологом, сезонне лікування алергії, діагностику, оздоровлення, табір та відпочинок, на що позивач категорично відмовлявся. Таким чином, загальна сума додаткових витрат на дитину, яку вона щомісячно витрачає окрім аліментів на розвиток та оздоровлення сина, складає від 2500 до 4500 грн. в звичайні місяці та від 7000 до 15000 грн. у літній та зимовий місяці з відпочинком та оздоровленням. Також, вказує на те, що з розрахунком позивача не згодна, у п.2 вказано розрахунок за участь у фестивалях 2021-2022 р. без доказів оплати при тому, що у 2022 році фестивалі не проводились у зв`язку з повномасштабним воєнним вторгненням в Україні, навчання у КПНЗ «Центр позашкільної роботи №1» ДМР з лютого по вересень 2022 року не проводились, басейн спортивного центру «Велес-Спорт» Єгор не відвідував, адже близько 7 місяців з початку війни знаходився у селі у бабусі. 29.05.2023 року до суду від позивача надійшла письмова Відповідь на відзив, в якій він, зокрема, зазначив про те, що місце проживання дитини з ним було визначено за рішенням суду, з липня 2020 року [PERSON] проживає разом з ним, перебуває на його утриманні; будь-які перемовини з відповідачем щодо спільного утримання сина закінчились безрезультатно, у зв`язку з чим він був вимушений у липні 2021 року звернутись до суду за захистом порушених прав дитини. Виконавчий лист про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина перебуває на виконанні у Першому правобережному відділі державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за № 70988277, боржник належним чином не виконує рішення суду, в зв`язку з чим на кінець лютого 2023 року має заборгованість зі сплати аліментів понад 50 000 грн., у ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області порушено кримінальне провадження з цього приводу за фактом ухилення від сплати аліментів, чим спростовується посилання відповідача про те, що між сторонами відсутній спір щодо утримання сина [PERSON] . Вказує на те, що предметом спору у даній справі є саме матеріальне забезпечення дитини відповідно до ст. 185 СК України, яке не здійснюється відповідачем, у зв`язку з чим порушуються права позивача та спільної дитини, а проведення часу разом не є предметом вимог цього позову. Інші витрати, на які посилається відповідач і які не є предметом цього позову, він як батько теж несе в повній мірі (відвідування заходів, курсів, літній та зимовий відпочинок, поїздки вихідного дня, тощо), вказані витрати не спростовують обов`язок батьків, що регламентований ст. 185 СК України, крім того, відповідач ототожнює поняття аліменти, порядок стягнення який передбачено ст. 181 СК України, та участь у додаткових витратах на дитину, порядок стягнення яких передбачено ст. 185 СК України. Зазначає, що жодних пропозицій стосовно сплати аліментів, додаткових витрат на дитину до нього не надходило, за майже три роки відповідач жодного разу не брала участі у статтях, що є предметом спору в даній справі, а всі пропозиції, які надходили, зводяться лише до шантажу, що супроводжується корисливими мотивами. Вважає, що доводи відповідача про те, що нею здійснюються додаткові витрати на дитину у розмірі від 2500 до 4500 грн. в звичайні місяці та від 7000 до 15000 грн. у літні та зимові місяці не відповідають дійсності, Єгор в липні 2022 року не займався в ІТ школі Смарт, а платіж від 15.07.2022 року було повернуто на користь платника; в 2021 році фестивалі проводились, в 2022 році концерти були локальні за місцем проведення навчань, проте гроші за навчання, костюми сплачувались ним в повному обсязі, в розрахунках позовної заяви ним було зазначено періоди, коли [PERSON] не відвідував заняття, тож з цього приводу немає спору. Стосовно наданих відповідачем доказів зауважує, що супровідний лист, розпорядження від 22.03.2021 року, розпорядження від 19.07.2022 рік, супровідний лист від 13.02.2023 року, постанова від 13.02.2023 року, платіжні інструкції щодо сплати аліментів, дублікат квитанції від 15.07.2022 року, довідка бн та дати, скріншот екрану телефону, копії квитків на потяг не є належними, допустимими та достатніми доказами у стягненні додаткових витрат на дитину; сама по собі частина відзиву, у якій відповідач просить відмовити у стягненні грошових коштів для гідного забезпечення свого сина, заборгованість по аліментам з 2021 року вказує на те, що відповідач не збирається належним чином нести додаткові витрати на дитину, а загальна поведінка відповідача направлена на уникнення цивільно-правової відповідальності; при цьому відповідач в повній мірі забезпечена, має кошти на власний відпочинок, покупки і може нести такі витрати на дитину. 12.06.2023 року до суду від [PERSON] надійшли Заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України, в якому вона просила відмовити у задоволені позову у повному обсязі, та, зокрема, зазначила, що вона як продовжувала з 2020 року утримувати сина так і продовжує, в кожну пору року син вдягнений в те, що придбано нею; відпочинок та оздоровлення виключно за її рахунок (батько не приймав жодного разу участі у оплаті щорічного катання на лижах); син ще у 2018-2019 роках навчався в ІТ школі СМАРТ, в літку 2022 року оплата була за літній табір, оплата про навчання сина у ІТ-school goiteens здійснюється через онлайн-сервіс на сайті; останні два літа Єгор регулярно відвідує денний табір Дримклаб, оплата якого здійснюється готівкою. Вказує, що рішення суду про сплату аліментів на утримання сина виконує щомісячно у повному розмірі, починаючи з лютого 2023 року; про прихований прибуток та незареєстроване майно позивач не має ніяких доказів; визнає, що виниклий борг за період з дати подання заяви та до лютого 2023 року у сумі 50000 грн. на зараз позивачу виплатити не має можливості, наявні кошти знаходяться на арештованих рахунках. В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У наданій суду заяві позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, просив розглянути справу без його участі. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення в судовому засіданні за відсутності учасників справи та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши справу, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку, зважаючи на наступні встановлені обставини. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи, від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Визначені ст. 185 СК України положення стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. (Постанова Верховного Суду 761/6933/17). Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.п.18,19 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Таким чином, аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, коли в силу особливих, виняткових обставин вимагаються поверх звичайних додаткові витрати, цих коштів може виявитися недостатньо. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо. Частиною 3 ст. 185 СК України визначено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , з 16.04.2011 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який було розірвано рішенням Криничанського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2021 року по справі №178/1131/20. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.05.2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 432. Після припинення шлюбних відносин з липня 2020 року син [PERSON] , [INFO] , залишився проживати з батьком - [PERSON] , мати дитини проживає окремо.. Розпорядженням голови Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради №72-2 від 22.03.2021 року «Про право на участь у вихованні дитини» визначені години для участі у вихованні та спілкуванні матері [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , а саме: кожна перша та третя субота місяця з 09 год. 00 хв. До 20 год. 00 хв., кожен понеділок і середу з 13 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Розпорядженням голови Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради №104-р від 19.07.2022 року «Про визначення місця проживання дитини [PERSON] » визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2022 року, ухваленим у цивільній справі № 932/5207/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Управління у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2510,00 грн. щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 05.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини залишено без задоволення. Вказане рішення суду вступило в законну силу і відповідно до ст. 82 ЦПК України встановлені ним обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Виконавчий лист про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина перебуває на виконанні у Першому правобережному відділі державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ВП за № 70988277. Відповідно до Розрахунку заборгованості ВП за № 70988277, складеного державним виконавцем вказаного відділу, станом на 28.02.2023 року сума заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів за вказаним виконавчим листом складає 50 180,22 грн. За твердженням позивача, аліментів, що сплачуються відповідачем за рішенням суду, не вистачає на утримання дитини, а тому ним неодноразово піднімалося питання перед відповідачем щодо спільного, в тому числі матеріального забезпечення, дитини стосовно розвитку додаткових здібностей, витрат на ліки, проте позитивної відповіді отримано не було. Син сторін є різноманітно розвиненою дитиною, поглиблено вивчає англійську мову, навчається естрадному вокалу, відвідує заняття по плаванню. Додатковими витратами на дитину, в тому числі, є витрати на медицину, страхові платежі за полісом страхування, витрати на відвідування Спортивного реабілітаційно-оздоровчого центру «Велес-спорт», відвідування Центру позашкільної роботи №1, інші витрати, пов`язанні з навчанням. Відповідно до електронного полісу добровільного страхування від нещасних випадків від 18.01.2019 року застрахованою особою є [PERSON] . Відповідно до п.10 Полісу страховий платіж складає 600 грн. на рік (з розрахунку 50 грн. на місяць); договір лонгується щорічно, страхові суми сплачуються вчасно. Таким чином, вбачається, що з липня 2020 року по січень 2023 року позивачем було сплачено за полісом 1550 грн. з розрахунку 31 міс. х 50 грн., отже половина від цієї суми становить 775 грн. (1550:2). Відповідно до довідки Комунального позашкільного навчального закладу «Центр позашкільної роботи №1» ДМР від 16.12.2021 року [PERSON] є вихованцем народного художнього колективу вокальної кавер-студії «Soul-Made» з 2017 року. Комунальний заклад є госпрозрахунковим, який, в тому числі, фінансується за рахунок внесків відвідувачів, кожен вихованець на початку кожного навчального року вносить вступний внесок в розмірі 100 грн.; в 2020-2021 навчальному році щомісячні внески склали 150 грн., в 2021-2022 навчальному році щомісячні внески складали 250 грн., в 2022-2023 навчальному році щомісячні внески складають 400 грн. Крім того, дитина приймає участь у фестивалях, які теж фінансуються за рахунок батьків відвідувачів, участь у фестивалі коштує в середньому 300 грн. Також, з оновленням репертуару дітям необхідно шити костюми щонайменше раз на рік, вартість одного костюма складає близько 1000 грн. Також, кожна нова пісня повинна бути записана на студії звукозапису: вартість від 200 грн./пісня (400 грн. на рік). Таким чином, з липня 2020 року по січень 2023 року позивачем було сплачено 7350 грн. з розрахунку: відвідування занять 2020-2021 рік - 9 міс. по 150 грн. + 100 грн. = 1450 грн.; відвідування занять 2021-2022 рік - 6 міс. по 250 грн. + 100 грн. = 1600 грн.; відвідування занять 2021-2022 рік - 6 міс. по 250 грн. + 100 грн. = 1600 грн.; відвідування занять 2022-2023 рік - 5 міс. по 400 грн. + 100 грн. = 2100 грн.; участь у фестивалях 2020-2021 рік - 1200 грн.; костюм 2021-2022 рік - 1000 грн., отже половина від сплаченої позивачем суми становить 3675 грн. (7350:2). Відповідно до довідки Спортивного реабілітаційно-оздоровчого центру «Велес-спорт» [PERSON] є відвідувачем вказаного закладу, двічі на тиждень відвідує тренування з плавання, відвідує басейн з 2019 року. В 2020-2021 навчальному році вартість 8 занять складала 630 грн., в 2021-2022 р - 750 грн., в 2022-2023 р. - 975 грн. Таким чином, з липня 2020 по січень 2023 р. позивачем було сплачено 13095 грн., з розрахунку: відвідування занять 2020-2021 рік - 9 міс. по 630,00 грн. = 5670 грн.; відвідування занять 2021-2022 рік - 6 міс. по 750,00 грн. = 4500 грн.; відвідування занять 2022-2023 рік - 3 міс. по 975,00 грн. = 2925 грн.; отже половина від сплаченої позивачем суми становить 6547,50 грн. (13095:2). Відповідно до касових чеків в період з липня 2020 року по січень 2023 року позивачем було оплачено медичні послуги - дитячого стоматолога, купівлі ліків дитині на загальну суму 3219,60 грн., отже половина від цієї суми складає 1609,80 грн. (3219,60:2). Відповідно до квитанції № 28187177 від 08.12.2022 року позивачем було сплачено збір в сумі 856 грн. за отримання на ім`я [PERSON] закордонного паспорту у зв`язку з закінченням терміну попереднього документу, який йому необхідний для виїзду за кордон. Встановлено, що в 2021 року Єгор приймав участь у міжнародному музичному конкурсі «Золоте руно» в Батумі республіка Грузія, в 2022 році планувалась участь у міжнародному музичному конкурсі у Болгарії, проте поїздка була скасована, отже половина від суми, яка сплачена позивачем, складає 428 грн. (856:2). Крім цього, син сторін [PERSON] поглиблено вивчає англійську мову з 2018 року, з 2020 року його постійним вчителем англійської мови є ФОП [PERSON] ; дитина відвідує заняття по одній годині двічі на тиждень. Одна година занять з 2020 року коштує 60 грн. (480 грн. з розрахунку 8 занять на місяць); з березня 2022 року по 01.09.2022 року вартість занять коштувала 50 грн. за годину занять. Таким чином, з липня 2020 по січень 2023 року позивачем було сплачено 9980 грн. з розрахунку: відвідування занять 2020-2021 рік - 9 міс. по 480,00 грн. = 4320 грн.; відвідування занять 2021-2022 рік - 6 міс. по 480,00 грн. = 2880 грн.; відвідування занять 2022 рік (з березня по серпень включно) = 1100 грн.; відвідування занять 2022-2023 рік - неповних 5 місяців = 1680 грн.; отже половина від суми, яка була сплачена позивачем, становить 4990 грн. (9980:2). Відповідно до умов тарифного плану телефонного номера [NUMBER] щомісячна вартість послуг користування номером складає 140 грн. на місяць, оскільки дитина навчається за віддаленим графіком, тож зв`язок необхідний в першу чергу для навчання. Таким чином, з липня 2020 року по січень 2023 року позивачем було сплачено 4340 грн. з розрахунку: 31 міс. х 140 грн. = 4340 грн.; отже половина від суми, сплаченої позивачем, складає 2170 грн. (4340:2). Таким чином, з липня 2020 року по січень 2023 року позивач поніс додаткових витрат на дитину [PERSON] в загальній сумі 40 390,60 грн. і половина цієї суми складає 20 195 грн. 30 коп. Також судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що позивач за період з лютого 2023 по квітень 2023 року поніс витрати на дитину [PERSON] : за електронним полісом добровільного страхування від нещасних випадків - 180 грн.; на відвідування Спортивного реабілітаційно-оздоровчого центру «Велес-спорт» - 3540 грн.; на відвідування КПНЗ «Центр позашкільної роботи №1» ДМР - 1200 грн.; поглиблене вивчення англійської мови - 1680 грн.; зв`язок та мобільний інтернет - 420 грн.; за договором оферти № Т06279111 від 17.03.2023 року на навчання дитини за курсом GoITeens_Minecraft, де вартість навчання за один календарний місяць (8 занять) складає 2400 грн.; на організацію святкування для народження дитини [INFO] (оплата перебування в розважальному центрі, оплата роботи анімаційних акторів) витрати склали 4200 грн. Отже, з лютого 2023 року по квітень 2023 року позивач поніс додаткових витрат на дитину в загальній сумі 13620 грн., половина з якої складає 6810 грн. Таким чином, вказані понесені позивачем витрати в розумінні статті 185 СК України, підтверджені доказами, є особливими обставинами, оскільки вони пов`язані з розвитком певних здібностей дитини та її лікуванням. Зважаючи на те, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком матері незалежно від її обов`язку сплати аліментів на утримання дитини за рішенням суду, з урахуванням розміру участі кожного з батьків у додаткових витратах на дитину та зважаючи на встановлену законом рівність обов`язків батьків з утримання дитини за ст. 180 СК України та встановлені обставини, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь половини фактично понесених ним додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за період з липня 2020 року по квітень 2023 року в розмірі 27 005 грн. 30 коп. В обгрунтування своїх заперечень проти позову відповідачка у відзиві на позовну заяву та в письмових запереченнях посилалась на те, що протягом всього часу з липня 2020 року потреби дитини у повноцінному фізичному, розумовому, духовному розвитку та відпочинку вона задовольняє у повній мірі безпосередньо; несе додаткові витрати на дитину на придбання одягу для дитини, збирає до школи, купуючи рюкзак, шкільну канцелярію; несе витрати по лікуванню та профілактичній чистці у стоматолога; оплачує відвідування сином художньої школи, музичних концертів, кулінарних курсів, різноманітних майстер-класів; несе витрати на щорічний відпочинок з дитиною, оплату літнього айті-табору та навчання у школі ІТ-school goiteens; оплату участі дитини у міжнародному музичному конкурсі в м. Батумі, Грузія у 2021 році, путівку і участь у якому сплачено нею у розмірі 50% від загальної вартості. При цьому вказує, що загальна сума додаткових витрат на дитину, яку вона щомісячно витрачає окрім аліментів на розвиток та оздоровлення сина, складає від 2500 до 4500 грн. в звичайні місяці та від 7000 до 15000 грн. у літній та зимовий місяці з відпочинком та оздоровленням. Суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів таким твердженням, і вказані доводи не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, положеннями ст. 185 СК України прямо передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) і участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком відповідача незалежно від сплати нею аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення її від участі в таких витратах. Інші доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та в запереченнях, щодо її участі у вихованні дитини та догляду за нею судом при розгляді даної справи до уваги не приймаються, оскільки вони не стосуються предмету даного позову, а лише свідчать про наявність суперечок між батьками дитини щодо ставлення кожного з них до дитини, ступінню кожного з них у вихованні дитини для досягнення певної мети, у кожного своєї. Крім того, суд вважає, що у випадку наявності у відповідачки будь-яких вимог до позивача матеріального характеру стосовно її участі у вихованні дитини вона може у встановленому законом порядку звернутися до суду для захисту своїх прав або інтересів. Натомість позивачем надані достатні докази того, що понесені ним додаткові витрати на дитину викликані саме особливими обставинами, зумовленими позитивними фактами, зокрема, схильністю дитини до музики, зайнять спортом та англійською мовою зайнять програмуванням, у тому числі ІТ науками, а також на лікування, що вимагає додаткових матеріальних витрат для розвитку здібностей дитини. Судом також встановлено, що не заперечувалось відповідачем, що на теперішній час дитина відвідує вищевказаний спортивний центр, вокальні заняття, вивчає програмування, позивачем сплачуються витрати за страховим полісом, медичні послуги, заняття з вивчення англійської мови, послуги мобільного зв`язку; в зв`язку з хворобою дитини на алергічний рініт виникають додаткові витрати на медичні препарати, тому за розрахунками позивача, не спростованими відповідачем, додаткові витрати на дитину складають 5500 грн. на місяць, половиною суми з яких є 2750 грн. Тому, в межах заявлених позовних вимог, підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 2750 грн. щомісячно, починаючи з 01.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved