Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

[PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) в інтересах якого діє адвокат Бовшик Микола Юрійович (далі також - Бовшик М.Ю. , представник позивача), звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (далі також - АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», Банк, відповідач) про захист прав споживачів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.09.2019 між сторонами укладено Договір про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019, пунктом 2.1 розділу 2 якого передбачено, що він складається із заяви про надання споживчого кредиту, умов надання споживчих кредитів та додатку № 1 до цього договору. Відповідно до договору позивач отримав кредит на споживчі потреби в сумі 300000,00 грн., шляхом безготівкового перерахування на банківський рахунок, зі строком повернення кредитних коштів до 19.09.2022, сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01% річних та сплатою щомісячної комісії в розмірі 2,19% від суми наданого кредиту. Вважає, що умови договору, визначені пунктом 1.9 розділу 1 Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 колонкою 7.2 Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 та пунктом 3.2 розділу 3 Умов надання споживчих кредитів (в редакції від 16.07.2021), в частині встановлення обов`язку [PERSON] сплачувати щомісячну комісію у розмірі 2,19% в місяць від суми нарахованого кредиту є несправедливими в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про банки і банківську діяльність», а тому просить визнати їх недійсними, повернути безпідставно отримані кошти, застосувавши наслідки недійсності правочину та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок платежів, здійснених [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019, з часу його укладення. З огляду на виписки по Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 вбачається, що позивачем сплачено грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом в розмірі 536605,00 грн., що в свою чергу підтверджується дублікатами квитанцій на суму 506605,00 грн., а також платежами від 26.02.2020, 11.03.2020 на суму 30000,00 грн. здійснених банком в частині повернення коштів, сплачених за договором страхування. З огляду на виписки по Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 вбачається, що відповідачем списано з рахунку позивача грошові кошти в сумі 52,50 грн. в рахунок сплати відсотків по договору. З огляду на виписки по Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 вбачається, що відповідачем списано з рахунку позивача грошові кошти в сумі 236579,38 грн. в рахунок сплати комісійної винагороди банку по договору, що водночас є ціною даного позову. Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2019 між сторонами укладено Договір про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019, пунктом 2.1 розділу 2 якого передбачено, що він складається із заяви про надання споживчого кредиту, умов надання споживчих кредитів та додатку № 1 до цього договору. В пункті 1.9 розділу 1 Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 встановлено розмір щомісячної комісії - 2,19% в місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору. При цьому, не містять будь-яких відомостей про послуги, за надання яких визначено сплату комісії ні умови договору, ні пункт 3.2 розділу 3 Умов надання споживчих кредитів. Разом з тим, необхідність внесення плати за додаткові та супутні послуги (розрахунково-касове обслуговування) передбачена у додатку № 1 до Договору про споживчий кредит (з ануїтентними платежами) «Таблиця обчислення Орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (Позичальника) та Орієнтовної реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» колонка 7.2 якого визначено щомісячну комісію в сумі 6570,00 грн. за розрахунково-касове обслуговування. Таким чином, встановивши в кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 2,19% від суми кредиту, що складає 6570,00 грн. щомісячно, відповідач не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позивачу, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що вказані умови є несправедливими. При цьому, згідно з додатком №1 до Договору про споживчий кредит (з ануїтентними платежами) «Таблиця обчислення Орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (Позичальника) та Орієнтовної реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» загальний розмір плати за розрахунково-касове обслуговування (243090,00 грн.) більш ніж у 5205 разів перевищує загальний розмір процентів за користування кредитом (46,70 грн.) та є практично співмірним з сумою кредиту, отриманого [PERSON] для власних потреб (300000,00 грн.), що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. Водночас, відповідно до пункту 1.11 та пункту 3 Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 визначено, що Умови надання споживчих кредитів є публічною пропозицією (офертою) та розміщені на Офіційному сайті Банку www.bisbank.ua. Однак на сайті відповідача відсутня будь-яка інформація актуальна станом на 19.09.2019, зокрема відсутня інформація про Банківський продукт «Готівка для своїх (Рефінансування Сімейний)» визначений Паспортом споживчого кредиту та Додатком №1 до Паспорту споживчого кредиту. З огляду на Пам`ятку клієнта вбачається, що банком визначено канали погашення кредиту, кожен з яких передбачає розмір комісії, не визначеної Договірними зобов`язаннями, зокрема зазначено, що розмір комісії за погашення кредиту через каси відділення відповідача - відсутній, що в свою чергу нівелює сплату комісійної винагороди за розрахунково-касове обслуговування. Між іншим, з огляду на копії дублікатів квитанцій вбачається, що позивач здійснював погашення кредиту відповідно до вимог пункту 3 Пам`ятки клієнта, сплачуючи окремо комісію іншому банку. Встановивши в кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 2,19% від суми кредиту, що складає 6570,00 грн. щомісячно, відповідач не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позивачу, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови договору, визначені пунктом 1.9 розділу 1 Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019, колонкою 7.2 Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 - є несправедливими. При цьому, наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг із розрахунково-касового обслуговування, за які встановлена вказана комісія. Вважає, що позовні вимоги в частині визнання недійсними з моменту укладення пункту 1.9 розділу 1 Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019, колонку 7.2 Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 та пункт 3.2 розділу 3 Умов надання споживчих кредитів, в частині встановлення обов`язку [PERSON] сплачувати щомісячну комісію у розмірі 2,19% в місяць від суми нарахованого кредиту є підставними та підлягають до задоволення. Водночас, з огляду на платіжні квитанції та виписку до Договору вбачається, що позивачем на момент звернення до суду фактично повернуто кредитні кошти та відсотки за кредитом в розмірі 300000,00 грн. та 46,70 грн. відповідно, що свідчить про виконання зобов`язань позивача за договором. За наведених обставин, кошти в сумі 236579,38 грн. списані відповідачем з рахунку позивача в рахунок сплати комісійної винагороди банку по договору підлягають поверненню. Крім цього, оскільки на виконання вказаних умов договору, які є недійсними з моменту їх укладення, позивачем сплачено відповідні платежі, наявні підстави для задоволення позовної вимоги в частині покладення на відповідача обов`язку здійснити перерахунок платежів, здійснених [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019, з часу його укладення. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд визнати недійсним з моменту укладення пункт 1.9 розділу 1 Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019, колонку 7.2 Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 та пункт 3.2 розділу 3 Умов надання споживчих кредитів, в частині встановлення обов`язку [PERSON] сплачувати щомісячну комісію у розмірі 2,19% в місяць від суми нарахованого кредиту; стягнути з АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» на користь [PERSON] зайво сплачені кошти у сумі 236579,38 грн., що були сплачені та зараховані банком на виконання недійсного пункту 1.9 розділу 1 Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019, колонки 7.2 Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 та пункту 3.2 розділу 3 Умов надання споживчих кредитів, в частині встановлення обов`язку [PERSON] сплачувати щомісячну комісію у розмірі 2,19% в місяць від суми нарахованого кредиту; зобов`язати АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» здійснити перерахунок платежів, здійснених [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019, з часу його укладення; стягнути з АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.; судові витрати передбачені за розгляд справи судом покласти на АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ». Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12.10.2022 (т.1 а.с.117). 12.10.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про захист прав споживачів у якому просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовної заяви в повному обсязі та відмовити [PERSON] у стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. або зменшити такі витрати. Пояснили, що Договір про надання споживчого кредиту № PL/22/1703 від 19.09.2019 відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, але не виключно, статтям 12-14. 19.09.2019 між [PERSON] , як позичальником, та відповідачем укладено Договір про надання споживчого кредиту № PL/22/1703, який є невід`ємною частиною Договору комплексного обслуговування, укладеного між банком та позичальником на умовах Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб у банку та Умов надання споживчих кредитів, які є невід`ємною частиною зазначених Правил та розміщені на сайті Банку https://www.bisbank.com.ua/. Згідно з п.п. 1.1 - 1.7 Кредитного договору, відповідач надав позивачу грошові кошти на споживчі потреби у розмірі 300000,00 грн. на строк з 19.09.2019 по 19.09.2022 зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитом, а позивач зобов`язався на умовах, передбачених договором, повернути кредит, сплатити проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно кредитним договором, що не оспорюється позивачем. Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору, сторони встановили, що розмір щомісячної комісії становить 2,19 % в місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору. Відповідно до п. 1.12. Кредитного договору, сторони погодили, що реальна річна процентна ставка становить 53,16 % річних, максимальна реальна річна процентна ставка, враховуючи неможливість визначити модель поведінки позичальника по використанню коштів за договором про надання споживчого кредиту.

Outcome: dismissed