Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» 01.03.2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 11.10.2013 року в розмірі 37609,09 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2684,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав заяву б/н від 11.10.2013 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору (заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг) б/н від 11.10.2013 року відповідач отримала у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який в подальшому 28.07.2020 року було збільшено до 35000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 19, 20). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг сторони на підставі ст. ст. 1048, 1054, 1056 Цивільного кодексу України визначили цим Договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати процентів. Згідно Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», при порушенні клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному договору з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісії. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не сплатила своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором станом на 13.02.2023 року у неї виникла заборгованість перед Банком у розмірі 37609,09 грн., з якої: 30719,62 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6889,47 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 5-17). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовував її тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, 11.10.2013 року підписала заяву б/н згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження умов договору банк надав суду копію анкети-заяви, підписану позивачем, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунок заборгованості, виписку по рахунку відповідача та довідку про отримання платіжної картки. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористалась своїми процесуальними правами та не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 37609,09 грн. З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved