Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2016 року у справі № 756/242/16-ц (провадження № 2/756/2596/16) стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 650,00 грн, щомісячно. В подальшому рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року збільшено розмір аліментів, що утримуються з відповідача на дитину [PERSON] , до 1750,00 грн, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судовим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року розмір аліментів на утримання дитини, на сьогоднішній день, не може в повному забезпечити всебічний та гармонійних розвиток дитини, є недостатнім для його забзпечення. Відповідач працевлаштувався за кордоном, має щомісячний стабільний дохід, тому має можливість забезпечувати дитину, просить задовольнити позов. Рух справи Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2016 року у справі № 756/242/16-ц (провадження № 2/756/2596/16), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. 07 липня 2023 року до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Степанова О.Л. про перегляд заочного рішення суду, в якій просить суд: поновити пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати його та призначити до судового розгляду. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що [PERSON] не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Лише 07 липня 2023 року представник відповідача при ознайомленні з матеріалами справи отримав копію рішення, про що свідчить розписка. Оскільки відповідач жодних процесуальних документів не отримував, тому був позбавлений можливості брати участь у розгляді справі особисто чи через представника та не міг скористатися своїми процесуальними правами. Представник вказує, що [PERSON] заперечує проти позовних вимог, тому що він сплачував та продовжує сплачувати аліменти, навіть у більшому розмірі ніж визначено судом, на підтвердження чого долучає квитанції. На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07 липня 2023 заяву передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 липня 2023 поновлено [PERSON] строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19 липня 2023 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження на 31 липня 2023 року. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що визначений судом розмір аліментів є меншим аніж прожитковий мінімум на дитину, та не забезпечує достатній рівень життя дитини, його всебічний і гармонійний розвиток і щоденні потреби. Вона кожного разу зверталася до відповідача й просила кошти на придбання речей, ліків, одягу, відпочинку для дитини. Відповідач офіційно працевлаштувався за кордоном, в нього щомісячний стабільний дохід, тому має фінансову спроможність забезпечувати дитину з розрахунку від частки заробітку. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Посилався на те, що відповідач постійно сплачував та продовжує сплачувати аліменти на утримання дитини, у більшому розмірі ніж визначено судовим рішенням. На підтвердження надав квитанції. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2016 року, справа № 756/242/16-ц (провадження № 2/756/2596/16), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 650,00 грн, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року у справі № 756/4055/18 (провадження 2/756/1001/19) збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2016 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] у розмірі 1750,00 грн, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки від 09 червня 2023 року (переклад з польської мови) [PERSON] працевлаштований за трудовим договором у компанії [INFO] [PERSON] , [ADDRESS] . Договір укладено з 18 червня 2020 року на невизначений термін. Вказано заробітня плата за період з 12/2022 року по 05/2023 року. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Статтею 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач проживає та працевлаштований в Польщі. Заробітня плата за місяць становить 3490,00 злотих брутто, 2709,48 злотих нетто, що еквівалентно за курсом НБУ 1 злотий = 8,9 гривні, 31061,00 грн. Законом України «Про бюджет на 2023 рік» визначений прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років, в розмірі 2 833,00 грн. З огляду на те, що батько офіційно був працевлаштований у червні 2020 року, тобто після ухвалення рішення від 19 лютого 2019 року, що свідчить про зміну його майнового стану. З досліджених довідок про сплату аліментів встанолвено, що з січня 2023 року відповідач мав фінансову можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, аніж визначено рішенням суду. 1/4 частка від заробітку батька, після утримання податків буде становити біля 6000 грн., що більше розміру аліментів, стягутих рішенням суду в розмірі 1750 грн. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину станом на 01 січня 2023 року становить 2833,00 грн., але не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, достатньому рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, зміна способу стягнення аліментів не погіршить, а навпаки поліпшить матеріальне становище дитини і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів 1/4 частка від заробітку (доходу) відповідача призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керується положенням ст. 141 ЦПК України, звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved