Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Позивач просить стягувати із [PERSON] в її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 22 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує наступним. Вказує, що між нею та відповідачем 14.11.1998 було зареєстровано шлюб. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 20.02.2020 шлюб між ними розірвано. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею. Вказує, що відповідач із 2023 року не бере участі у вихованні та утриманні їхньої спільної дитини, а їй важко самостійно утримувати дочку. Зазначає, що відповідач отримує дохід у вигляді пенсійного забезпечення військовослужбовця у розмірі 13 000 грн. та зможе сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 27.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та признчено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.07.2023. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Поштове відправлення, яке було направлене відповідачеві за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою, повернуте до суду із зазначенням причини згідно довідки "Укрпошти" "адресат відсутній за вказаною адресою" (арк. спр. 23-24). Відповідач не подавав клопотань, відзиву на позов. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 1998 року у Виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області (актовий запис № 50), що стверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 03.10.2017. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 20.02.2020 шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у сторін народилася дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Жовківським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області 17.10.2017. Батьком дитини є відповідач, що підтверджується інформацією із зазначеного свідоцтва. Дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 668, яка видана позивачеві 14.06.2023 КП "Рава-Руське будинкоуправління № 2" при Рава-Руській міській раді (арк. спр. 7). З матеріалів справи не вбачається доказів того, що дочка знаходиться на утриманні відповідача, не подано доказів на підтвердження цього і самим відповідачем. Суд бере до уваги, що дочка знаходяться фактично на утриманні позивача. Суд враховує, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України, що стверджується копією посвідчення серія [NUMBER] , виданого 18 серпня 2016 року безтерміново Управлінням соціального захисту населення Жовківської РДА (арк. спр. 13). Відповідавечі - капітану [PERSON] призначена пенсія за інваліднісю, що стверджується копією посвідчення Серія [NUMBER] , виданого 21.12.2006 Львівським Облвійськкоматом (арк. спр. 13). Суд враховує, що відповідач [PERSON] має у власності нерухоме майно, зокрема, земельну ділянку в м. Рава-Руська Львівського району Львівської області, що стверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме мйано про реєстрацію права власності (арк. спр. 10), автомобіль Chrysler Grand Voyager, 2001 року випуску, що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (арк. спр. 11). Згідно з ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідачем не виконано обов`язку щодо подання доказів, зокрема ним не доведено, що дитина перебуває на його утриманні, він її забезпечує матеріально, а тому враховуючи те, що дочка знаходяться виключно на утриманні позивача, доказів про те, що відповідач добровільно надає кошти на утримання дитини немає, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов`язків по утриманню дочки, що передбачено чинним законодавством. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, обов`язок батьків щодо утримання дитини, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, беручи до уваги насамперед інтереси дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача необхідно стягувати кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 22 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. В той же час відповідачем не доведено жодними доказами, що стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) на дитину буде порушувати його права та можливість забезпечення власних мінімально необхідних потреб, також відповідачем не доведено, що його дохід не дає можливість йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у визначеному судом розмірі. Згідно із ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи із норми частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що аліменти із відповідача на утримання дітей підлягають стягненню саме із дня пред`явлення позову, яким є 22.06.2023, що підтверджується штампом на позовній заяві (аркуш справи № 1). Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Встановлено, що обидві сторони, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, звільнені від оплати судових витрат, а тому вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: partial