Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

05 червня 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у період з 06.07.2004 року по 21.10.2022 року вона перебувала у трудових відносинах із ДП «СхідГЗК». Наказом в.о.генерального директора ДП «СхідГЗК» №1449/ОС від 20.10.2022 року [PERSON] була звільнена 21.10.2022 року з посади бухгалтера групи Інгульської шахти бухгалтерії управління ДП «СхідГЗК» за угодою сторін. Даним наказом також була передбачена виплата позивачу грошової компенсації за 85 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, а саме: за період роботи 01.03.2021 р. - 01.03.2022 р. - 10 календарних днів, за період роботи 01.03.2022 р. - 21.10.2022 р. - 17 календарних днів, додаткова соціальна відпустка на дітей 2019 р. - 7 календарних днів, соціальна відпустка на дітей 2020 р. - 17 календарних днів, додаткова соціальна відпустка на дітей 2021 р. - 17 календарних днів, додаткова соціальна відпустка на дітей 2022 р. - 17 календарних днів. Згідно довідки відповідача від 11.05.2023 року №171 заборгованість ДП «СхідГЗК» по невиплаченій заробітній платі [PERSON] станом на 01.05.2023 року складає 126579,56 грн. Відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні, станом на день звернення з позовом до суду заборгованість не виплачена. Тому, позивач змушена звертатись до суду за захистом свого порушеного права про стягнення з ДП «СхідГЗК» на її користь 126579,56 грн заборгованості по заробітній платі, яка нарахована, але не виплачена. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 червня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивачу, відповідно до вимог ЦПК, було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Заперечень про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження від позивача не надійшло. Відповідно до вимог ЦПК України, представнику відповідача ДП «СхідГЗК» було вручено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Так, відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено із трудової книжки позивача [PERSON] , що вона дійсно з 06 липня 2004 року по 21 жовтня 2022 року перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та, на підставі наказу №1449-ОС від 20 жовтня 2022 року, була звільнена за угодою сторін (ч.4.1 ст.36 КЗпП України). /а.с.11-12/ Наказом №1449/ОС від 20.10.2022 року [PERSON] , бухгалтера групи Інгульської шахти бухгалтерії управління ДП «СхідГЗК», було звільнено 21.10.2022 року за угодою сторін та визначено бухгалтерії підприємства виплатити [PERSON] грошову компенсацію за 85 календарних дні невикористаної щорічної відпустки, в т.ч.: за період роботи 01.03.2021 - 01.03.2022 - 10 календарних днів; за період роботи 01.03.2022 - 21.10.2022 - 17 календарних днів; додаткова соціальна відпустка на дітей 2019 - 7 календарних днів; додаткова соціальна відпустка на дітей 2020 - 17 календарних днів; додаткова соціальна відпустка на дітей 2021 - 17 календарних днів; додаткова соціальна відпустка на дітей 2022 - 17 календарних днів. /а.с.9/ Відповідно до довідки ДП «СхідГЗК» №171 від 11.05.2023 року, на момент звільнення заборгованість по заробітній платі [PERSON] складала 126579,56 грн, а саме: -за червень - 13935,87 грн; -за липень - 18430,54 грн; -за серпень - 19773,21 грн; -за вересень - 12786,39 грн; -за жовтень - 13086,72 грн; -компенсація невикористану відпустку (85 к.д.) - 48566,83 грн. Станом на 01.05.2023 року заборгованість по заробітній платі складає 126579,56 грн. /а.с.10/ Згідно зі Свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 16.11.2017 року, [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. За змістом ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Відповідно ч.2 ст.233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати, а саме: - основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; - додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; - інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Проаналізувавши зазначені норми, суд приходить до висновку, що всі суми (заробітна плата, компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що позивач звернувся до суду в строк, визначений ст.233 КЗпП України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню, оскільки з нею не проведений розрахунок по заробітній платі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Таким чином, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 1073,6 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved