Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що 05 жовтня 2015 року [PERSON] склав заповіт, в якому заповів [PERSON] все своє майно. Заповіт складений в Комарівській сільській раді за №77. Заповіт не змінювався та не відмінявся. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться на території Комарівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, яке складається з земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9500 га, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ № 018038. У встановленому законом порядку, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа. Однак у зв`язку із втратою оригіналу Державного акту позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на обставини викладені вище, позивач просила визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9500 га, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ № 018038. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду направили письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримали позовні вимоги та просили суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Визнання позову відповідачем, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 05 жовтня 2015 року [PERSON] склав заповіт, в якому заповів [PERSON] все своє майно. Заповіт складений в Комарівській сільській раді за №77. Заповіт не змінювався та не відмінявся (а.с.4). [INFO] [PERSON] помер. Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26 жовтня 2021 року виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться на території Комарівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та складається з земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9500 га, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ № 018038. У встановленому законом порядку, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа. Однак у зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Вирішуючи вимогу позивача про визнання права власності на земельну ділянку, суд встановив, що спадкодавцю [PERSON] належала, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 018038, земельна ділянка площею 0,9500 га, що підтверджено в суді копією Державного акту, яка в силу заповіту має перейти до позивача, який спадщину прийняв, а тому за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,9500 га. На підставі ст.ст. 1223, 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved