Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

30\~березня 2023\~року КП\~«Теплоенерго» Кременчуцької\~міської ради\~Кременчуцького району\~Полтавської області\~(далі\~КП "Теплоенерго")\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~в якому\~просили стягнути\~з відповідача\~на їх\~користь заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду, плати за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2022 року за адресою: [ADDRESS] , у сумі 37146,79 грн., а також на підставі ст.625 ЦК України за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 01 листопада 2018 року по 23 лютого 2022 року 3% річних в сумі 521,53 грн. та інфляційні втрати в сумі 4663,47 грн. А також просили стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на судовий збір в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що КП\~«Теплоенерго» Кременчуцької\~міської ради\~Кременчуцького району\~Полтавської області\~відповідно до\~положень ст.6\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» є\~виконавцем послуг\~з постачання\~теплової енергії\~та послуг\~з постачання\~гарячої води.\~КП «Теплоенерго»\~надає комунальні\~послуги з\~централізованого опалення\~та постачання\~гарячої води\~споживачу [PERSON] \~по особовому\~рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №309361832 від 09.09.2022 року. В наслідок невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг з постачання теплової енергії та гарячої води станом на 10 березня 2023 року у споживача [PERSON] утворилась заборгованість за період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2022 року в сумі 37146,79 грн., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії та гарячої води, а також плати за абонентське обслуговування. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, на підставі ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням 3% річних за період з 01 листопада 2018 року по\~23\~лютого 2022\~року в\~розмірі 521\~грн.53коп.\~та встановленого\~індексу інфляції\~за період\~з 01 листопада\~2018\~ року по 23 лютого 2022 року у розмірі 4663 грн. 47 коп. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином\~шляхом направлення\~судової повістки\~за місцем\~його реєстрації,\~що підтверджується\~рекомендованим повідомленням.\~Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з постачання теплової\~енергії та\~послуг з\~постачання гарячої\~води,\~зокрема, за адресою: [ADDRESS] . За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.09.2022 року квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджено дублікатом свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого 20.01.2010 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради замість втраченого, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради 28.01.2005р. Отже, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] . Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.526\~ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610\~ЦК\~України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За розрахунками позивача станом на 10 березня 2023 року відповідач має заборгованість по оплаті наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, плати за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2022 року, яка становить 37\~146,79 грн. Відповідачем не подано заперечень на спростування проведеного позивачем розрахунку. З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за послуги з теплопостачання, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, плати за абонентське обслуговування в розмірі 37\~146,79 грн. Відповідно до ч.2 ст.625\~ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно\~Указу Президента\~України «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» №64/2022\~від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1\~статті 106 Конституції України,\~ЗУ «Про правовий режим воєнного стану»\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан в Україні продовжено Указом\~Президента України\~№133/2022\~від 14.03.2022\~року з\~05\~години 30\~хвилин 26\~березня 2022\~року строком\~на 30\~діб,\~Указом Президента\~України №259/2022\~від 18.04.2022\~року з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб,\~Указом Президента\~України №\~341/2022\~від 17\~травня 2022\~року з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 07.11.2022 року №757/2022 року з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №59/2023 року з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 року з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022\~року «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Таким чином, в період воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Отже, на користь позивача підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми за період з 01 листопада 2018 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 521,53 грн., інфляційні втрати за період з 01 листопада 2018 року по 23 лютого 2022 року в розмір 4663,47 грн. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову. З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved