Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до ТОВ «АВАНСАР», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича №77936 від 01.06.2021р. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 75276,75 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що даний виконавчий напис нотаріуса є незаконним, оскільки вчинений на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а нотаріус керувався положеннями законодавства, яке згідно судового рішення втратило чинність. Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Додатково зазначив, що також не погоджується і з сумою нарахованого боргу, оскільки він дійсно користувався кредитною карткою ПАТ «Банк Михайлівський», але після закриття даного банку не знав кому слід повертати борг, а жодний із кредиторів, в тому числі й ТОВ «АВАНСАР», ніяких претензій щодо наявності кредитної заборгованості йому не надсилали. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, про поважність причин неприбуття не повідомив, відзиву на позов не надав, подавши 18.07.2023р. через систему «Електронний суд» клопотання, в якому просить відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу або зменшити розмір заявлених витрат на правову допомогу та встановити суму, що є співмірною із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг, якщо є докази надання правової допомоги адвокатом. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.03.2019р. по справі №137/1666/16-ц. В судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №77936, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] (далі - Боржник), [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованого в [ADDRESS] в, невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «АВАНСАР» (далі - Стягувач), якому ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №27/05/2020-4 від 27.05.2020р., якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «ПЛЕЯДА» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1 від 20.05.2016р., якому в свою чергу ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі Договору факторингу №1905 від 19.05.2016р. відступлено право вимоги за Кредитним договором №200222204 від 10.05.2016р., укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] . Стягнення проводиться за період з 10.05.2016р. по 28.05.2021р. включно, суму у розмірі: 20230,08 грн - заборгованість за тілом кредиту; 54196,67 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість [PERSON] становить 75276,75 грн. За заявою ТОВ «АВАНСАР» постановою Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Т.М. від 11 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса (ВП №69628543) та розпочато виконавчі дії. Зокрема, в рамках даного виконавчого провадження приватним виконавцем 16.05.2023р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (отримує доход у КНП «Борзнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Борзнянської міської ради Чернігівської області). Згідно наказу Міністерства юстиції України №4722/5 від 30.12.2021р. анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30 листопада 2009 року за №7921 на ім`я Остапенка Євгена Михайловича . За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позов з можливими запереченнями для спростування позовних вимог [PERSON] , в тому числі, не надав доказів укладення ПАТ «Банк Михайлівський» з [PERSON] кредитного договору, на підставі якого було вчинено оспорюваний виконавчий напис, в нотаріальній формі. Натомість, надана позивачем копія заяви (оферти) №200222204 ПАТ «Банк Михайлівський» вказує на укладення між сторонами правочину в простій письмовій формі. Водночас, після 22 лютого 2017 року (набрання чинності постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, залишеної в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р.) вчинення нотаріусами виконавчих написів можливе лише щодо нотаріально посвідчених договорів, тоді як зі змісту оспорюваного виконавчого напису не вбачається, що він був вчинений Приватним нотаріусом Остапенком Є.М. стосовно кредитного договору, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] саме в нотаріальній формі й доказів протилежного стягувач суду не надав. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021р. по справі №910/10374/17. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про порушення нотаріусом процедури вчинення оспорюваного виконавчого напису, а тому маються всі правові підстави для задоволення позову й визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 01.06.2021р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на користь ТОВ «АВАНСАР» щодо кредитного договору №200222204 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] . В зв`язку з цим, суд не вважає за необхідне перевіряти інші доводи позивача щодо неправомірності вимог стягувача, так як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису є самостійною, достатньою та беззаперечною підставою для задоволення даного позову. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] є обгрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1610,40 грн сплаченого ним судового збору (за позовну заяву - 1073,60 грн, за заяву про забезпечення позову - 536,80 грн). Матеріали позовної заяви [PERSON] не містять доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, які також є складовими судових витрат, позивач до закінчення розгляду справи також не зробив заяви про компенсацію йому відповідачем вказаних витрат на правову допомогу (ч.8 ст.141 ЦПК України), в зв`язку з чим відповідне клопотання ТОВ «АВАНСАР» з цього приводу є безпредметним і не підлягає задоволенню. Оскільки учасниками справи не було подано вмотивованого клопотання про скасування застосованого за ухвалою суду від 29.06.2023р. заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення по оспорюваному виконавчому документу, то згідно з ч.7 ст.158 ЦПК України даний захід забезпечення позову продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved