Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 липня\~2008\~року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики відповідно до умов якого [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США, що підтверджується договором позики. Підписанням договору сторони підтвердили факт передачі коштів. Відповідно до умов даного договору [PERSON] зобов`язувався провернути ці кошти в строк до 15 липня\~2010\~року. [INFO] \~ [PERSON] помер,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть.\~Відтак,\~в передбачені\~договором строки\~ [PERSON] \~борг не\~повернув.\~7\~листопада\~2019\~року\~Постановою Київського\~апеляційного суду\~за [PERSON] \~було визнано\~право власності\~на 17/80\~частин житлового\~будинку,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~у порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті [PERSON] ,\~що підтверджується\~рішенням суду.\~Дане рішення\~набрало законної\~сили в\~день проголошення\~тобто 7\~листопада\~2019\~році. Зазначає про те, що сума заборгованості за договором позики підлягає стягненню з [PERSON] як спадкоємця боржника в межах спадкового майна. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 20 000,00 доларів США та судові витрати. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. До суду від [PERSON] надходив відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено про те, що вказані [PERSON] в позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Так, [INFO] помер батько Відповідачки - [PERSON] . [INFO] померла бабуся Відповідачки - [PERSON] . [INFO] померла мати Відповідачки. [INFO] помер дідусь Відповідачки - [PERSON] , спадкоємицею останнього є [PERSON] . Одразу після поховання [PERSON] (дідуся Відповідачки), його сестра [PERSON] та [PERSON] (Позивач) забрали всі документи на домоволодіння, замінили дверний замок та вселили в частину будинку, що перейшла в спадщину до Відповідачки без її згоди квартирантів. Відповідачку, якій на день смерті дідуся ледь виповнилося 20 років Позивач примусово вигнала з частини будинку, яка перейшла їй у спадщину. 3\~серпня\~2009\~року\~(після\~смерті дідуся)\~Відповідачка не\~проживає за\~місцем реєстрації\~у належній\~їй частині\~спадкового майна.\~Після смерті\~дідуся [PERSON] \~звернулась до\~нотаріальної контори\~із заявою\~про відкриття\~спадщини.\~Також із\~заявою про\~відкриття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] \~звернулась [PERSON] \~ мати\~Позивачки та\~сестра померлого\~ [PERSON] . У зв?язку з подачею заяви про прийняття спадщини [PERSON] , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] , оскільки [PERSON] являлась спадкоємицею першої черги за правом представлення. З вересня 2009 року по сьогоднішній день без згоди [PERSON] в її частині житлового будинку проживають сторонні особи. [PERSON] з вересня 2009 року здає частину будинку квартирантам та отримує за неї доходи. Вказує про\~те,\~що Постановою\~Київського апеляційного\~суду від\~07.11.2019\~р.\~№367/7387/16-ц\~за \~позовом [PERSON] \~до [PERSON] ,\~треті особи:Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області, комунальне підприємство Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації», про визнання права на спадкове майно та усунення перешкод у користуванні спадковим майном, за [PERSON] як спадкоємицею, визнано право власності на 17/80 частин житлового будику по [ADDRESS] . Вказує про те, що до матеріалів справи долучено копію договору позики, проте, не долучено оригіналу. З тексту договору позики вбачається, що [PERSON] повинен використовувати кошти для обслуговування свого майна, проведення ремонту, придбання речей індивідуального користування, інших матеріальних цінностей. В договорі також зазначено, що позичальник має право передавати кошти іншим особам, для того щоб вони вчинили на його користь дії, передбачені пунктом 3 договору. Крім того, в ньому зазначено, що [PERSON] має право не повертати отримані грошові кошти, в разі передачі ним на користь [PERSON] права на належну йому частину будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Сам договір позики укладено начебто в присутності [PERSON] . Зазначає про те, що вказані в договорі обставини суперечать правовій природі договору позики, оскільки позичальник може використовувати отримані кошти на свій власний розсуд, без зазначення в договорі цілей такої позики. Крім того, вказує про те, що абсолютним абсурдом є зазначення в договорі, що [PERSON] має право не повертати отримані грошові кошти, в разі передачі ним на користь [PERSON] права на належну йому частину будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , оскільки кошти він начебто брав у позику в [PERSON] , а майно повинен передавати на користь [PERSON] . Також викликає великий сумнів наявність у [PERSON] грошових коштів у розмірі 20 000 доларів США та джерела їх походження, адже остання не надає доказів наявності у неї станом на\~2008\~р. такої суми коштів. Сам договір укладений на значну суму, але не є нотаріально посвідченим, та у забезпечення виконання зобов?язання за ним не укладено ні договору іпотеки, ні договору поруки. За загальним правилом договори щодо передачі нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Вказує про те, що [PERSON] - матір Позивачки померла [INFO] . Вказані вище обставини взагалі ставлять під сумнів існування договору позики. Так, до моменту визнання по судовому рішенню Київського апеляційного суду права власності на частину будинку за Відповідачем, Позивач навіть не зверталася з претензією до Відповідача щодо погашення заборгованості. Крім того, достовірно знаючи, що Відповідач є спадкоємицею померлого позичальника, Позивач не зверталася із заявою-претензією до нотаріальної контори, в якій би повідомляла, що спадкодавцем (померлим позичальником) не виконано умови договору позики та ним не погашена заборгованість. Відповідач до моменту смерті дідуся [PERSON] весь час проживала у будинку по [ADDRESS] , але ніколи не чула від останнього, щоб він брав у позику у когось якісь кошти. Дідусь станом на\~2008\~р. перебував вже у похилому віці, тому брати кошти у позику на якісь потреби він ніяк не міг. Ухвалою суду від 02.03.2020 по справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 11.10.2021 справу прийнято до провадження судді Мерзлого Л.В. Ухвалою суду від 21.04.2023 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідач просив в задоволенні позову відмовити. Частина друга\~статті 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно\~ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1\~ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою\~статті 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою\~статті 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказувався факт укладення договору позики і його умови. Такі правові висновки щодо застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17. У постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на такі особливості виконання грошового зобов`язання: "Грошовою одиницею України є гривня (частина перша\~статті 99 Конституції України). Але Основний Закон не встановлює заборони використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга\~статті 192 ЦК України). Тобто гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на території України за номінальною вартістю (частина перша\~статті 192 ЦК України), тоді як обіг іноземної валюти регламентований законами України. Приписи чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, у якому має бути виражене та виконане зобов`язання (частина перша статті 192, частина перша статті 524, частина перша\~статті 533 ЦК України), однак не забороняють вираження у договорі грошового зобов`язання в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на перерахунок грошового зобов`язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України щодо іноземної валюти. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (частина друга\~статі 524 ЦК України). Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частина друга\~статті 533 ЦК України). Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань, зокрема позики, виражених через іноземну валюту, не суперечить законодавству України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошей (суму позики), тобто таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яку він отримав у позику (частина перша статті 1046, частина перша\~статті 1049 ЦК України; див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16)". Судом встановлено, що постановою Київського Апеляційного суду від 07.11.2019 по справі №367/7387/16, визнано за [PERSON] право власності на 17/80 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на 63/80 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з яких 22/100 частин будинку, належить їй на підставі договору дарування, посвідченого 20 травня1987 року за реєстровим номером №985, 227/400 частин у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З дослідженого в судовому засіданні оригіналу договору позики, укладеного 15 липня\~2008\~року між [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США, а [PERSON] зобов`язується повернути цю суму коштів у строк до 15 липня 2010 року. Вказана сума грошових коштів передається при підписанні цього договору сторонами. [PERSON] повинен використовувати вказані грошові кошти для обслуговування свого майна, проведення ремонту, придбання речей індивідуального користування та інших матеріальних цінностей. [PERSON] має право не повертати отримані грошові кошти в разі передачі ним на користь [PERSON] права на належну йому частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми позики, як спадкоємиці померлого опзичальника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved