Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

12.06.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] [INFO] , яка проживає разом з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. З моменту фактичного припинення відносин, відповідач матеріально не допомагає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їх дитину. Зазначила, що відповідач має достатньо високий дохід, тому просила стягнути аліменти в розмірі 5000,00 грн. щомісяця У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в позовній заяві просила суд розгляд даної справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надавав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно та об`єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Амур Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 941. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, посилається на те, що відповідач має достатньо високий дохід, проте ніяких доказів працевлаштування відповідача не надає. Разом з тим, позивач не зазначає, стан здоров`я дитини, стан здоров`я відповідача, наявність в нього інших утриманців. Питання визначення видів доходів, які враховуються при формулюванні розміру аліментів, регулюється статтею 81 Сімейного кодексу України. Диспозиція частини 1 наведеної статті СК є бланкетною, оскільки вона відсилає до іншого нормативно-правового акту, а саме: Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого Постановою КМУ від 26.02.1993 року № 146. Згідно частини 1 Постанови КМУ № 146 утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом. Однак, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував майновий стан відповідача, що позбавляє суд можливості визначити майновий стан [PERSON] .. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано жодного належного та достовірного доказу, який би свідчив про його реальну фінансову можливість сплачувати щомісячно по 5000,00 грн. на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до Закону України «Пpo Державний бюджeт України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833,00 грн.. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Водночас ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, обов`язок батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на 1 січня 2023 року, а саме - 2833,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову, з подальшою індексацією, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Враховуючи, що позивачка при пред`явлені позову про зміну способу стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн..

Outcome: partial