Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~08 серпня 2023 року заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона протягом останніх 7 років перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] та проживали разом. Спочатку їх стосунки складались непогано, одна в подальшому вони погіршились. Причиною цьому є поведінка [PERSON] , який в стані алкогольного сп`яніння поводиться неадекватно, вчиняє сварки, піднімає руки на неї, кричить на дітей, ображає її, обзиває нецензурними словами, здійснює фізичне та психологічне насилля над нею. В період з 01.01.2016 року вона 7 разів викликала поліцію щодо вчинення [PERSON] відносно неї домашнього насильства. Крім того, зверталась за допомогою до Притулку осіб, які постраждали від домашнього насильства. 08 липня 2023 року [PERSON] наніс їй тілесні ушкодження. На даний час вони розірвали стосунки, однак [PERSON] переслідує її, а тому вона хвилюється про те, що в подальшому [PERSON] може вчиняти щодо неї неправомірні дії, оскільки погрози носять систематичний та реальний характер. На підставі наведеного заявник вважає, що вона зазнає домашнього насильства та просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 місяців та встановити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатись на відстань менше 300 м до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори або контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 3 місяці; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею. Ухвалою судді від 08 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала, суду пояснила, що бажає, щоб були встановлені викладені нею в заяві заходи тимчасового обмеження, оскільки відчуває загрозу своєму життю та життю її дітей. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги та мотиви заяви про видачу обмежувального припису визнав частково, не заперечував, щоб його було обмежено у перебуванні за адресою проживання [PERSON] . Вказував, що не має наміру наближатись до [PERSON] та вчиняти до неї будь-які неправомірні дії. Заслухавши заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини 1\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~(далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини 1\~статті 24 Закону\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини 1\~статті 1 Закону\~обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною 3\~статті 26 Закону\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини 1\~статті 1 Закону\~визначено, що оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені правила\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису слід встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що, враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України),\~\~а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію\~\~і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним\~законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно з частиною 4\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Пунктом 1\~статті 21 Закону\~передбачено, що постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. За положеннями частини 2, 3, 4\~статті 26 Закону\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Судом встановлено, що тривалий час [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [PERSON] \~та [PERSON] \~ є особами, на яких у відповідності до ч. 2 статті 3 положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Встановлено, що під час спільного проживання [PERSON] свідомо вчиняв систематичні дії, в ході яких застосовував фізичне та психологічне насильство у відношенні цивільної дружини. Так, з Інформаційної довідки Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області вбачається, що в період з 2020 року по 10.07.2023 неодноразово здійснювались виклики [PERSON] з приводу вчинення домашнього насильства [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень. Відповідно до змісту вказаної постанови, 08 серпня 2020 року [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки [PERSON] , а саме ображав нецензурними слоами. Отже, судом установлено, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо [PERSON] , за що притягувався до адміністративної відповідальності. Врахувавши неприязні стосунки, які склалися між заявником [PERSON] і її бувшим співмешканцем [PERSON] , оцінивши ризик продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, суд дійшов висновку про необхідність застосування обмежувального припису. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд визначає пріоритетним право [PERSON] на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, та, оцінивши існуючі ризики, приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи\~ [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1, 4, 5, 6 ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». При цьому, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника частині 2\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис строком на три місяці із застосуванням наступних тимчасових обмеження його прав відносно [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] : - заборонити [PERSON] перебувати за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори або контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 3 місяці. Відповідно до ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial