Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

14 червня 2023 року до Борзнянського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості у розмірі 46603 грн. 99 коп. за кредитним договором № 4577420 від 06.08.2021 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , а також 2684 грн. 00 коп. у відшкодування сплаченого судового збору та 8000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді від 14.06.2023 року відкрито провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач в судове засідання не викликався, оскільки розгляд справи проводиться без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи у суді відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, із заявами до суду не звертався, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - первісний кредитор-1, TОВ «Авентус Україна») та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 4577420. Сума кредиту становить 11000,00 грн., термін кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору. 21 червня 2022 між TОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») укладено договір факторингу № 21-06/2022 (далі - договір факторингу), у відповідності до умов якого TОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні TОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1 Договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги заборгованості до боржників переходить від клієнта до фактора в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно додатку № 2 до цього договору. Згідно витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 21-06/2022 від 21.06.2022 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46603,99 грн., з яких: - 11000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 25080,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 9056,08 грн інфляційні втрати; - 1467,91 грн. 3% річних. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати надані їй кредити у строки, передбачені кредитними договорами. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору.... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до п. 3.9 договору факторингу, клієнти зобов`язуються перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» будь-які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за кредитними договорами, право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі права вимоги фактору. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не погасив кредитну заборгованість ні на рахунки ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", ні на рахунки ТОВ «Авентус Україна». Відповідач частково погасив заборгованість за процентами за кредитним договором, а саме, 17.09.2021р. в сумі 8778,00 грн. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. А тому суд погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача: 36080,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9056,08 грн. інфляційні втрати; 1467,91 грн. 3% річних. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором виконав не в повній мірі, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідачем, всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх зобов`язань та спростування вимог позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2684,00 грн. Водночас з окреслених підстав з позивача на користь відповідача слід стягнути 8000 грн витрат на правову допомогу. При цьому, суд враховує, що за змістом положень ст.133,\~137,\~141 ЦПК України\~витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи й процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір, проте розмір витрат підлягає доказуванню. По даній справі позивачем понесені витрати на професійну правову допомогу адвоката Крюкової М.В. в сумі 8000,00 грн, які підтверджені належними та допустимими доказами (ордер та договір про надання правової допомоги від 07.07.2022р., звіт про надання правової допомоги від 19.05.2023р. з детальним описом послуг, рахунок на оплату по замовленню 19/05 від 19.05.2023 року, квитанція від 19.05.2023 року. Одночасно суд зважує на ту обставину, що стороною позивача не оспорювався вказаний розмір витрат, понесених відповідачем на професійну правову допомогу, який є співмірним зі складністю даної справи, наданим адвокатом часом та обсягом послуг, ціною позову та значенням справи для сторін, відповідає критерію реальності та розумності таких витрат, й всупереч вимог ст.12,\~13,\~81, ч.6 ст.137 ЦПК України\~позивачем нічим не спростований. На підставі наведеного,

Outcome: approved