Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом в якому просив: розірвати договір на туристичне обслуговування № 121051 від 13.01.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТВК» та [PERSON] . Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» на користь [PERSON] сплачені кошти за Договором на туристичне обслуговування № 121025 від 13.01.2022 року у розмірі 45815 (сорок п`ять тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок. Зняти арешт з частини арештованих коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» у сумі 45815 грн. 00 коп. та повернути цю суму позивачу. Аргументи учасників справи. Позивач надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач відзиву на позов або будь-яких інших клопотань до суду не надав. Участь у справі сторін. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання останнього про розгляд справи за його відсутності, яким він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надав, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Представником третьої особи національного агенства АРМА подано до суду письмові пояснення, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Третя особа ФОП [PERSON] в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 20.07.2023, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує справу за відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощено позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). Суд, дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 13.01.2022 року між позивачем, [PERSON] (надалі - «ТУРИСТ»), з одного боку, та ФОП ФОГТ [PERSON] (надалі «ТУРАГЕНТ»), що діє від імені і за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм ТІЛ Ukraine (Україна, 03680, місто Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 72, офіс 128; Ліцензія на туроператорську діяльність серії АЕ № 272718, видана Державним Агентством України з туризму та курортів 13 березня 2014 року), (надалі «ТУРОПЕРАТОР»), на підставі Агентського договору № ТА 269/12-19 від 05.12.2019 по реалізації туристичних продуктів від 08.11.2019 року, з іншого боку, було укладено Договір на туристичне обслуговування № 121051 від 13.01.2022 року (надалі Договір). Розділом 2 Договору визначено, що ТУРОПЕРАТОР зобов`язується відповідно до бронювання ТУР АГЕНТА, здійсненого за замовленням ТУРИСТА (Замовника), надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно- консультаційні послуги, а ТУРИСТ зобов`язується на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх. Відповідно до п. 2.2. Договору, бронювання здійснюється ТУР АГЕНТОМ в системі бронювання ТУРОПЕРАТОРА відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою ТУРОПЕРАТОРОМ формою, що наведена у Додатку №1 і є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 3.2.1 Договору, Туроператор через турагента зобов`язаний здійснити бронювання туристичних послуг та надати туристичні послуги, замовлені Туристом, у повному обсязі, в кількості, якості та у визначені Договором строки, за умови повної оплати вартості туристичного продукту Туристом у строки, встановлені Договором. Згідно додатку № 1 до Договору (Лист бронювання/ програма туристичного обслуговування № 5844156) Туроператор зобов`язувався забезпечити надання позивачеві туристичного продукту/туру: КРАЇНА: Єгипет ГОТЕЛЬ: FUN&SUN SMART Seti Sharm 4* ТЕРМІН ТУРУ: з 20-03-2022 по 31-03-2022 , усього на суму 50900.00 гривень ( п`ятдесят тисяч дев`ятсот гривень нуль копійок). Указом Президента України № 64/22 від 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжувався указами № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року та № 757/2022 від 07.11.2022, наслідком яких стало закритим регулярне пасажирське авіасполучення через державний кордон України з 24 лютого 2022 року, відповідно отримати туристичні послуги за укладеним договором позивач не зміг, оскільки в період заброньованого туру ні регулярні, ні чартерне авіасполучення через державний кордон України були неможливими. Відповідачем по справі, Товариством з обмеэюеною відповідальністю «ТТВК», не вжито жодних заходів щодо повідомлення позивача про подальші умови виконання укладеного сторонами договору чи подальшу можливість внесення до нього змін. Відповідачем також не запропоновано жодних варіантів повернення отриманих від позивача коштів на підставі договору, який жодним чином не виконано. На даний час, Турпродукт, визначений Додатком № 1 до Договору, позивачем не отриманий, а оплачені грошові кошти Туроператором позивачу не повернуті. Зазначені обставини, зокрема, те, що ТОВ «ТТВК'», діючи в особі Туроператора порушило умови Договору на туристичне обслуговування № ТА269/12-19 від 05.12.2019 , не надало передбачені послуги та не повернуло позивачеві повну суму сплачених коштів за замовлені туристичні послуги згідно Договору, змусили позивача звернутися за захистом своїх прав до суду, із вимогою примусового розірвання договору та стягнення з відповідача сплачених коштів у повному обсязі. 03.03.2023 року позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією про повернення коштів № _1_ , однак остання повернулась відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні. Відповідні документи додані до позовної заяви. Між відповідачем, Туроператором, (TOB «ТТВК»), і Турагентом (ФОП [PERSON] ) був укладений Агентський договір № ТА 269/12-19 від 05.12.2019 року. Відповідно до п.2.1. Агентського договору № ТА 269/12-19 від 05.12.2019 року, «за цим Договором Турагент (ФОП [PERSON] ) зобов`язується за винагороду надати Туроператору (ТОЁТ «ТТВК») послуги з реалізації Турпродукту та/або окремих характерних та супутніх туристичних послуг та товарів, а саме, але не виключно: страхування, послуги з перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції, екскурсії, реалізації мобільного зв`язку тощо) Туристу шляхом укладення Договору про надання туристичного продукту (туристичних послуг) від імені та за дорученням Туроператора, а також здійснювати фактичні дії визначені умовами цього Договору. Як за умовами Агентського договору, так і за правилом ч.П ст.20 Закону України «Про туризм», саме туроператор є зобов`язаним суб`єктом, і саме туроператор, а не турагент, є особою, яка несе відповідальність перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. У зв`язку з цим, слід зазначити, що будь-які правовідносини, що виникли між ТОВ «ТТВК» та ФОП [PERSON] внаслідок невиконання однією із сторін умов агентського договору не можуть впливати на права позивача, який належним чином виконав умови договору на туристичне обслуговування, сплатив кошти, а послугу не отримав. У зазначених відносинах, ФОП [PERSON] (як турагент) діяв від імені та за дорученням туроператора TOB «ТТВК» на підставі агентського договору, і враховуючи норми діючого законодавства, відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор, яким у цій справі є ТОВ «ТТВК», тому саме ТОВ «ТТВК» є належним відповідачем по даній справі, і саме ТОВ «ТТВК» має відповідати за фактично понесені позивачем збитки зі сплати вартості оплачених, але не отриманих туристичних послуг. Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 42022102070000080 від 05.04.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 4 ст. 191 КК України, відносно засновників ТОВ «ТТВК» (ЄДРПОУ 36285831). Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 19.05.2022 по справі №758/3572/22 накладено арешт на майно, а саме на корпоративні права у вигляді 100 % статутного капіталу ТОВ «ТТВК» в розмірі 31 570 889, 70 гривень. Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15.06.2022 року по справі № 758/4214/22 визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 42022102070000080 шляхом передачі АРМА в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», майна, а саме корпоративних прав у вигляді 100% статутного капіталу TOB «ТТВК» (ЄДРПОУ 36285831) в розмірі 31 570 889, 70 гривень. 13.01.2022 року між позивачем («ТУРИСТОМ»), з одного боку та ФОП [PERSON] («ТУРАГЕНТ»), який діяв на підставі Агентського договору № ТА 269/12-19 по реалізації туристичних продуктів від 05.12.2019 року, від імені і за дорученням «ТУРОПЕРАТОРА» - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine (Україна, 03680, місто Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 72, офіс 128; Ліцензія на туроператорську діяльність серії АЕ № 272718, видана Державним Агентством України з туризму та курортів 13 березня 2014 року), було укладено Договір на туристичне обслуговування № 121051 від 13.01.2022 року (надалі Договір). Розділом 2 Договору визначено, що ТУРОПЕРАТОР зобов`язується відповідно до бронювання ТУР АГЕНТА, здійсненого за замовленням ТУРИСТА (Замовника), надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а ТУРИСТ зобов`язується на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх. Згідно п. 2.2. Договору, бронювання здійснюється ТУР АГЕНТОМ в системі бронювання ТУРОПЕРАТОРА відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою ТУРОПЕРАТОРОМ формою, що наведена у Додатку №1 і є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно додатку № 1 до Договору (Лист бронювання/ програма туристичного обслуговування № 5844170) Туроператор зобов`язувався забезпечити надання позивачеві туристичного продукту/туру: КРАЇНА: Єгипет ГОТЕЛЬ: FUN&SUN SMART Seti Sharm 4* ТЕРМІН ТУРУ: з 20-03-2022 по 31-03-2022 , усього на суму 50900.00 гривень ( п`ятдесят тисяч дев`ятсот гривень нуль копійок). Пунктом 3.2.5. Агентського договору № ТА 269/12-19 від 05.12.2019 року, одним із обов`язків турагента визначено «укладати з кожним туристом від імені Туроператора договір про надання туристичних послуг незалежно від обраного туристом способу подорожі (індивідуальний тур/груповий тур)». За умовами укладеного позивачем Договору, ТУРОПЕРАТОР, TOB «ТТВК», відповідно до бронювання, здійсненого ФОП [PERSON] , взяло на себе зобов`язання надати позивачеві комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), згідно додатку № 1 до Договору. Замовлений позивачем туристичний продукт було підтверджено відповідачем, шляхом направлення Підтвердження №5844156 від 13.01.2022 із підтвердженням заявки на тур і графіком сплати за замовленням. Відповідно до п.1.10. Агентського договору № ТА 269/12-19 від 05.12.2019 року, «підтвердження бронювання - це документ, що підтверджує бронювання туристичного продукту (туристичної послуги) із зазначенням його вартості, термінів оплати та штрафних санкцій по туру, що направляється Туроператором Турагенту з використанням системи бронювання». Отже, на виконання умов укладеного Договору, відповідачем було надано підтвердження бронювання, із встановленням обов`язку позивача оплатити вартість туристичного продукту. Свої обов`язки за Договором щодо оплати вартості послуг позивачем були виконані в повному обсязі. 13.01.2022 року на користь ФОП [PERSON] позивачем була сплачена сума 50000 грн., що підтверджується квитанцією від 13.01.2022 року. Згідно п. 3.2.7. Агентського договору № ТА 269/12-19 від 05.12.2019, Турагент зобов`язаний, окрім іншого, «оплатити замовлені послуги на підставі рахунків Туроператора на його р/р або забезпечити оплату вартості реалізованих туристичних продуктів Туроператора шляхом здійснення оплати за дорученням і від імені Туриста». Пунктом 1.13 Агентського договору № ТА 269/12-19 від 05.12.2019 року визначено, що «грошові кошти - кошти, що не є власністю Турагента, отримані Турагентом від Туриста за реалізацію Туру, які в повному обсязі підлягають сплаті Туроператору». Відповідно до п. 6.5. Агентського договору № ТА 269/12-19 від 05.12.2019 року, фактом виконання Турагентом грошового зобов`язання по оплаті вартості туристичного продукту в безготівковій формі вважається зарахування коштів Турагента на рахунок Туроператора». Копією рахунків та платіжних доручень про перерахування коштів підтверджується факт перерахування ФОП [PERSON] суми в розмірі 45815,00 грн. на рахунок туроператора ТОВ «ТТВК» в якості сплати за туристичні послуги зг. рах. № 2067 від 14.01.2022 р. Отже, обов 'язки за укладеним Договором з боку позивача (ТУРИСТА) були виконані в повному обсязі, але замовлений турпродукт позивачем отриманий не був. Пунктом 3.2.8. укладеного позивачем договору на туристичне обслуговування було передбачено, що у випадку неможливості виконання Туроператором умов, що викладені в листі бронювання, Туроператор зобов`язаний через Турагента повернути Туристу усі сплачені ним грошові кошти за Туристичний продукт. Відповідно до п.5.11 Договору передбачено, що у випадку невиконання Договору з боку Туроператора, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги у документально підтвердженому розмірі відповідно до законодавства. За нормами чинного законодавства, Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування,крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Відповідно до ст.32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про туризм» суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Отже, відповідно до норм діючого законодавства, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. (Вказаний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року по справі № 201/17472/16-ц). Відповідно до п. 10.3 Агентського договору № ТА 269/12-19 від 05.12.2019 року, «сторона, для якої належне виконання зобов`язань згідно з Договором стало неможливим у зв`язку з форс-мажорними обставинами, зобов`язана впродовж 4 (чотирьох) банківських днів повідомити про це іншу Сторону, підтвердивши наявність форс-мажорних обставин відповідними документами. Невиконання вказаних вимог позбавляє Сторону права посилатись на форс-мажорні обставини». У зв`язку із відсутністю будь-яких повідомлень з боку Відповідача, у визначений термін, будь-які потенційні посилання на форс-мажорні обставини наразі є нікчемними. Дана позовна заява подана у порядку захисту прав споживачів із розповсюдженням на зазначені правовідносини норм відповідного Закону. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», «споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим». Пунктами 3.2.8. Договору передбачено, що у випадку неможливості виконання Туроператором умов, що викладені в листі бронювання, Туроператор зобов`язаний через Турагента повернути Туристу усі сплачені ним грошові кошти за Туристичний продукт. Відповідно до п.5.11 Договору передбачено, що у випадку невиконання Договору з боку Туроператора, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги у документально підтвердженому розмірі відповідно до законодавства. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.11ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу та мають ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.ч.2,3ст.509ЦК України). Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ч.13 ст.20 ЗУ «Про туризм» права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом. Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1, 2 ст. 297 якого, за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», управління активами - діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необгрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу АРМА, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необгрунтованими. Частиною 1 статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» встановлено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється АРМА шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Згідно статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Відповідно до ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед яких є розірвання договору, відшкодування збитків. Статтею 653 ЦК України визначено, серед іншого, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язаннями до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Відповідно до ст.ст. 901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно дост.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором. Враховуючи викладене, позивач по справі виконав всі взяті на себе зобов`язання за Договором. Відповідач, який є Туроператором - виконавцем, взяті на себе обов`язки за спірним договором не виконав. Строк виконання обоє 'язку щодо надання туристичних послуг, визначений договором, сплинув. Відповідачем не вчинено жодних дій щодо повідомлення позивача про можливі варіанти виконання умов зазначеного договору, або про подальшу можливість внесення до нього змін. Зв 'язку з відповідачем немає, що дає підстави для розірвання вказаного договору, а також для вирішення питання щодо повернення сплачених позивачем коштів. Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово- промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 р. за №2024/02.0-7.1, визначено що, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05:30 год. 24.02.2022 р. строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Отже, обставини непереборної сили звільняють особу від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від обов`язку виконання зобов`язання, що означає, обов`язок з повернення сплачених грошових коштів не залежить від наявності форс-мажорних обставин і має бути виконаний відповідачем у повному обсязі. Згідно з ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1ст. 629 ЦК України). Відповідно дост. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК Українипередбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннямист. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом, а якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаютьсяЗаконом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1ст. 901 ЦК Україниза договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 1ст. 903 ЦК Україниякщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 24 Закону України «Про туризм`суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором. Згідно з приписами ч. 1ст. 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідност. 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідност. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення правовідношення та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 7ст. 20 Закону України «Про туризм`кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін. Згідно з ч. 8ст. 20 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Відповідно до ч. 2ст. 903 ЦК України, якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 8 та 9ст. 20 Закону України «Про туризм`передбачено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Судом встановлено, що під час виконання умов договору на туристичне обслуговування відповідачем допущено порушення істотних умов договору та не виконано взяті на себе зобов`язання за цим договором з надання туристичних послуг. При цьому, відповідачем не повернуто позивачу сплачені ним грошові кошти за туристичний продукт, що свідчить про істотне порушення туроператором умов договору та Закону України «Про туризм», внаслідок чого позивач значною мірою був позбавлений того, на що він розраховував при укладені договору. Відповідно до ч. 2ст. 651 ЦК Українидоговір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. ч. 1, 2ст. 652 ЦК Україниу разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ч. 3ст. 651 ЦК Україниу разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Згідно з ч. 1ст. 907 ЦК Українидоговір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно з абз. 8 ч. 1ст. 25 Закону України «Про туризм`туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Відповідно до ч. 1ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів повернення суми сплачених позивачем грошових коштів на виконання умов договору на туристичне обслуговування. За таких обставин, вимоги позивача про розірвання даного договору та стягнення з відповідача сплачених коштів є правомірними та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладений в Постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (№ 14- 57цс18), позивач у справі про захист прав споживачів звільнений від сплати судового збору не тільки за подання позовної заяви, а й за подання усіх апеляційних, касаційних скарг у справі, в тому числі скарг на ухвали судів, постановлені з процесуальних питань. Враховуючи наведене, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved