Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] ) звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 17.05.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», затверджених наказом №СП-2010-2556 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до виявленого бажання відповідач отримала кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач в порушення умов кредитного договору не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором. На підставі викладеного АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 34564,51 грн., з яких: 21376,47 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5050,69 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 4137,35 грн. - заборгованість по пені, а також стягнути судові витрати в сумі 1921,00 грн. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області Куцана В.М. від 31.07.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням Буринського районного суду Сумської області від 18.10.2019 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.05.2010 року, станом на 03.07.2019 року, в розмірі 34500 грн. 15 коп. та в рахунок повернення сплачених судових витрат - 1921 грн. компенсації судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 30.01.2020 року заяву відповідачки [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Буринського районного суду Сумської області від 18.10. 2019 року в справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту - скасовано та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 17.02.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказує, що кредитна заборгованість у неї утворилась внаслідок шахрайських дій невідомих осіб, які отримали її номер телефону на своїй сім-карті, змінили паролі в Приват24 та отримали до нього доступ. Після чого ними було отримано кредит та переведено на інший рахунок. Вона зателефонувала оператору Водафон , які відновили їй номер телефону та заблокували той, що був у шахраїв. Після цього вона зв`язалася з оператора ПриватБанку та заблокувала всі свої рахунки. В перший робочий день вона звернулася до Буринського відділення ПриватБанку та повідомила про виниклі обставини. За порадою працівників банку вона змінила номер телефону та перевипустила нову картку. Також вона подала заяву про вчинення злочину до Буринського ВП та відповідні відомості внесені до ЄРДР за №12018/2000140000232 від 12.09.2018 р. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває. Під час перебування нею у кабінеті слідчого її номер телефону знову було заблоковано і шахраї почали втручатись до її рахунків, після чого вона знову телефонувала до оператора Водафон та ПриватБанку. Вона також неодноразово зверталася до Буринського відділення ПриватБанку, до служби безпеки ПриватБанку та до кіберполіції. Однак працівники банку жодних дій щодо захисту її прав та інтересів не здійснили. Також, звертає увагу на те, що в її анкеті заяві як позивальника від 17.05.2020 року, процентна ставника не визначена та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Правила користування платіжною карткою та Тарифи банку, які розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, як невід`ємні частини укладеного між сторонами договору та приєднанні до позовної заяви у роздрукованому вигляді. Однак, позивачем не надано підтверджень, що саме ці Тарифи Банку, Правила користування платіжною карткою, Умови та правила надання банківських послуг малися на увазі, коли вона підписувала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, неустойки (пені, штрафів) та саме у зазначених в цих документах розмірах і в порядках нарахування. Вважає, що роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин, без надання підтверджень про конкретні запропоновані їй Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві-анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані позивачем тарифи Банку, Правила користування платіжною карткою, Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з нею кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При таких обставинах відсутні підстави вважати, що сторони в письмовому вигляді обумовили ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також сплату комісій банку та відповідальності за порушення строків виконання договірних зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Надані позивачем Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані нею, та якщо ці умови прямо не передбачені в заяві-анкеті позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття нею запропонованих умов та приєднання як другої сторони договору. Вважає, що оскільки сторони договору не обумовили в письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитними коштами, сплату комісії та відповідальність за порушення строків виконання зобов`язань у вигляді неустойки, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, стверджує, що додана позивачем до матеріалів заяви ксерокопія довідки про умови кредитування, де міститься якийсь невідомий підпис, але зверху маються її дані, не має відношення до неї і підпис на ній належить не ній, тобто вказаний документ позивачем підроблений. На підставі викладено просить у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до неї про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі. 19.03.2020 року від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» Ванжа Н.В. надійшла відповідь на відзив, в якій вона вказує, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.05.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правил надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] - ключем до якого є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон який вказав відповідач в заяві. Таким чином банк забезпечив позичальнику доступ до карткового рахунку. Виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 9 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював, про підтверджується розрахунком заборгованості, виписці по рахунку. Крім того, з наданої позивачем до суду копії анкети-заяви чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, а також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила, що вона згодна з тим, що ця заяв, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Також з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем особисто вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З виписки банку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості вбачається, щ позивач часткового сплачував заборгованість за договором. Виписка із банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладення договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком ( з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції. Зазначенням суми на балансі руху після проведеної операції). Вважає, що саме відповідачем були порушені умови договору, а саме пунктів 1.1.2.1.11, 1.1.2.1.19, 2.1.1.5.10, 2.1.1.5.11, 2.1.1.5.12, 1.1.2.29.5.2 Умов та правил надання банківських послуг Приватбанком, за якими клієнт зобов`язався негайно інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати Картки, Стікеру PayPass, ПІНу, сім-карти мобільного телефону. Зазначені умови договору відповідач не виконав, не повідомив банк про втрату карти. У відповідності до 1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг Приватбанком банк не несе відповідальність у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Картки, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в СМС-повідмленні, ПІН-коду, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobileBankin або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на Картрахунку і за всі операції. Які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки до стоп-листа Платіжної системи (п.1.1.5.29 Договору). Клієнт несе повну відповідальність за операції проведені з карткою. Клієнт у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. У зв`язку з відсутністю доказів звернення відповідача в Банк із заявою про внесення картки в стоп-лист платіжної системи, а також будь-яких звернень відповідача про втрату картки, заперечення відповідача не можуть прийматися судом до уваги оскільки являються необґрунтованими. На даний час за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні жодну особу не було визнано винною у вчинені злочину, отже заперечення відповідача з цього приводу не можуть прийматися до уваги. Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги. 17.02.2021 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» Савіхівної А.М. до суду недійшла заява про зменшення розміру позовних вимог в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором №б/н від 17.05.2010 р. в розмірі 30564,51 грн. (21376,47 заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 21376,47 грн. - заборгованість за простороченим тілом кредиту; 5050,69 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 4137,35 грн. - заборгованість по пені), а також понесені позивачем судові витрати. Рішенням Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 року № 1978/0/15-21 суддю [PERSON] звільнено з посади судді Буринського районного суду Сумської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до розпорядження керівника апарату Буринського районного суду Сумської області від 23.09.2021 року №67 проведено повторний автоматизований розподіл, згідно якого головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Гука Т.Р. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області Гука Т.Р. від 28.09.2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 21.12.2022 року клопотання представника відповідача - адвоката Спасьоненка О.В. про призначення судово-почеркознавчої експертизи задоволено частково. Призначено у справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, судово-почеркознавчу експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 14.02.2023 року до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи №90/91, а саме: інформації про дату зміни ПІБ [PERSON] , різнохарактерних вільних зразків підпису та почерк, достовірно виконані [PERSON] та експериментальних зразків почерку [PERSON] .. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 14.02.2023 року поновлено провадження у даній справі для розгляду клопотання експерта. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 03.03.2023 року клопотання експерта Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи задоволено, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 24.04.2023 року поновлено провадження у справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з участю сторін. В судовому засіданні представник позивача Захаров М.І. позовні вимоги підтримав в редакції, викладеній у заяві про зменшення позовних вимог, та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, а також покликався на те, що відповідач протягом тривалого часу користувалась кредитними коштами та вносила на рахунок кошти на погашення заборгованості, що свідчить про подження нею умов кредитного договору та визнання розміру заборгованості. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, додатково пояснивши, що 17.05.2010 року відповідач оформила у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитну лінію в сумі 2000 грн. та усно погодила процентну ставку 2,5 %. Жодних документів про погодження розміру процентної ставки вона не підписувала. Однак, як потім виявилось банк самостійно збільшив розмір кредитного ліміту та процентної ставки. Крім того, 08.09.2018 року невідомі їй особи заблокували її номер мобільного телефону, доступ до якого їй було відновлено за її зверненням до мобільного оператора. 09.09.2018 року відбулось повторне блокування її сім карти та знову відновлено до неї доступ після звернення до мобільного оператора. Однак, 10.09.2018 року шахраї втретє заблокували її номер телефону та отримавши до нього доступ із своєї сім-картки змінили паролі в Приват24 та оформили кредит у виді послуги "Миттєва розстрочка", після чого отримані кредитні кошти в сумі 9000 грн. перерахували на невідомий рахунок. Вона неодноразово зверталась на кул-центр ПриватБанку та просила заблокувати її банківську картку, однак банк цього не зробив. З приводу вказаних шахрайських дій відповідач також зверталася у відділення банку, однак зняті з її рахунку кредитні кошти повернуті не були, після чого вона звернулась до правоохоронних органів. Також, представник наголошував на пропуску банком строку позовної давності, оскільки строк дії виданої відповідачу при укладенні договору кредитної картки закінчився в березні 2014 року, а видачу їй карток з новим строком дії позивачем не доведено. Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» № б/н від 17.05.2010 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (т.1 а.с.8). В заяві зазначено, що відповідач ознайомилася і згоден з Умовами і правилами надання банківських послуг (виконаних робіт), а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, відповідач погодилась з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 1000 грн., який в подальшому неодноразово збільшувався банком, що не заперечувалось представником останнього в судовому засіданні. Відповідач користувалася наданими їй кредитними коштами, що підтверджується випискою за договором (т.1 а.с.152-167). Згідно розрахунку, доданого позивачем до заяви про зменшення позовних вимог, станом на 27.01.2021 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 34564,51 грн., з яких: 21376,47 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5050,69 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 4137,35 грн. - заборгованість по пені (т.1 а.с.172-176). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складову його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими процентами за користування кредитними коштами та пенею. На підтвердження заявлених позовних вимог до позовної заяви банком додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, а також копію довідки про умови кредитування з використання кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 17.05.2010 року, на якій міститься підпис від імені [PERSON] . Однак, згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №90/91 від 12.04.2023 року підпис від імені [PERSON] в графі "підпис" довідки про умови кредитування з використання кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 17.05.2010 року виконано не [PERSON] (т.2 а.с. 79-86). Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву, а також те, що вони на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами і пені та саме у зазначеному в них розмірі і порядку нарахування. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (17.05.2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (19.07.2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, наданий банком Витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, доданий до позовної заяви, Витяг з Умов та Правил, які не підписані відповідачем, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 17.05.2010 року, шляхом підписання відповідачем заяви. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). У підписаній [PERSON] заяві від 17.05.2010 року процентна ставка сторонами необумовлена, однак представником відповідача в судовому засіданні визнано, що при укладенні кредитного договору відповідачем було усно погоджено процентну ставку в розмірі 2,5%. З доданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що спочатку відповідачу нараховувались проценти за кредитним договором у розмірі 30%, а в подальшому процентна ставка неодноразово збільшувалась банком в односторонньому порядку, зокрема з 01.09.2014 року до 34,80 %, з 01.04.2015 року до 43,2 % річних. Згідно розрахунку заборгованості, доданого до заяви про зменшення розміру позовних вимог, процентну ставку до 43,2 % річних було збільшено з 09.04.2019 року. Таким чином, банк надав суду два різні розрахунки заборгованості, в яких розмір заборгованості по процентам, який не був погоджений сторонами у письмовому вигляді, обрахований, виходячи з підвищених процентних ставок, які з відповідачем взагалі не були погоджені. Також, банком нараховувались відповідачу комісія та пеня, які не передбачені укладеним між сторонами договором. При цьому, кошти, які надходили на картковий рахунок відповідача банком направлялись, як на погашення тіла кредиту, так і заборгованості по процентам та пені. Обгрунтованого розрахунку заборгованості за тілом кредиту та по процентам за користування кредитними коштами, позивачем суду не надано, що свідчить про не доведення позивачем розміру позовних вимог, пред`явлених до відповідача. З виписки по рахунку вбачається, що 10.09.2018 року на рахунок відповідача було зараховано кошти за кредитним договором в сумі 9000 грн. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача зарахування вказаних кредитних коштів відбулось внаслідок оформлення відповідачем послуги "Миттєва розстрочка", однак пояснити яким чином було оформлено вказану послугу, а саме у відділенні банку чи через сервіс Приват24 представник позивача не зміг. Крім того, 10.09.2018 року з рахунку відповідача було здійснено перерахування на інший рахунок коштів в сумі 8040 грн. та 1507,5 грн. В подальшому, починаючи з 10.10.2018 року, банк почав нараховувати відповідачу щомісячний платіж за послугою "Миттєва розстрочка", замовлення якої відповідачем заперечується. Згідно наданої АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на вимогу суду інформації від 25.01.2021 року слідує, що: "у період з 08.09.2018 року по 11.09.2018 року при вході у Приват-24 була зміна паролю: 21140927 [NUMBER] 10.09.2018 14:59 USER [21140927], IP [178.133.26.67], PASSWORD CHANGED; 21140927 [NUMBER] 10.09.2018 14:59 USER [21140927], IP [178.133.26.67], SECRET QUESTION CHANGED -> [ ], OLD WAS [ ]; 421120 P24 21140927 [NUMBER] 10.09.2018 14:59 USER [21140927] ACCESS CHANGED TO [Y], IP [178.133.26.67], SERVER [PN]. При цьому ПІН-код не змінювався. Що стосується інформації про те, чи надходили з 08.09.2018 року по 11.09.2018 року до системи Приват-24 запити із номером телефону [NUMBER] , який є фінансовим телефоном клієнтки зазначено: лог входу - [NUMBER] [NUMBER] 08.09.2018 00:00 185.163.111.12 U - [NUMBER] [NUMBER] 09.09.2018 00:00 194.59.249.151 U - [NUMBER] [NUMBER] 10.09.2018 00:00 178.133.31.132 U - [NUMBER] [NUMBER] 10.09.2018 00:00 178.133.26.67 U - [NUMBER] [NUMBER] 10.09.2018 00:00 178.133.2.115 U За результатами розглянутих звернень [PERSON] з 08.09.2018 року по 11.09.2018 року до АТ КБ «Приватбанк» Клієнтці було рекомендовано звернутися до правоохоронних органів. Надати звукозапис телефонних розмов не вбачається можливим, через технічні причини. У свою чергу, запитувані судом дзвінки з 08.09.2018 року по 11.09.2018 року між операторами Call-центру банку та абонентом із номером телефону [NUMBER] були про те, що у клієнта було зламано сім-карту і потім шахраї провели операції, а також про те, що карта була обмежена в результаті даних дій до розблокування у відділенні. Стосовно номеру кредитної картки чи рахунку та відомості про її власника, на яку було перераховано 10.09.2018 року 8040 грн та 1507 грн. 50 коп. зазначено, що такі кошти було перераховано з картки Відповідача № [NUMBER] на карту № [NUMBER] , Aktsent Bank. Надати інформацію, про власника картки № [NUMBER] неможливо, оскільки це інший банк, тому інформація про власника не доступна." (т.1 а.с. 147-149). Згідно відповіді Буринського ВП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 04.02.2019 року на запит [PERSON] повідомлено, що за результатами її звернення до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення №120182000232 від 12.09.2018 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.185 КК України (т.1 а.с.63). Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Згідно ч.1 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. За змістом статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пунктів 6 - 9 розділу VI положення «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», затвердженого постановою правління Національного банку України 05.11.2014 року за № 705, яке було чинним на момент перерахування спірної суми коштів з рахунку відповідача, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, встановлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13.05.2015 року (провадження № 6-71цс15) не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна стверджувати, що зняття коштів відбулось з вини клієнта банка. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 24.10.2019 року у справі № 173/1982/16-ц, який застосовується судом першої інстанції в силу ч.4 ст.263 ЦПК України. Крім цього, за змістом ст.7, п.38.1, 38.4 ст.38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні кошті, здійснення розрахункових операцій за допомогою платіжних інструментів та створення системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання. З положень п.39.2 ст.39 цього Закону вбачається, що при проведенні переказу його суб`єкти мають здійснювати в межах своїх повноважень захист відповідної інформації від несанкціонованого доступу до інформації; несанкціонованих змін інформації; несанкціонованих операцій з компонентами платіжних систем. Пунктом 39.4. статті 39 Закону встановлено, що працівники суб`єктів переказу повинні виконувати вимоги щодо захисту інформації при здійсненні переказів, зберігати банківську таємницю та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту цієї інформації. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Під час судового розгляду встановлено та не заперечувалось банком в наданій суду письмовій інформації, що в період 08.09.2018 року по 11.09.2018 року відповідач неодноразово зверталася до АТ КБ «Приватбанк», в тому числі і через Call-центр банку з приводу зламу сім-карти її фінансового номера та здійснення шахрайських дій щодо несанкціонованих операцій з її карткового рахунку, однак доказів вчинення будь-яких дій для запобігання несанкціонованого доступу третіх осіб до рахунку відповідача банком не надано. Крім того, навіть після встановлення висновком проведеної у справі почеркознавчої експертизи, що підпис у довідці про умови кредитування не належить [PERSON] , представником позивача не заперечувалось, що жодного службового розслідування чи перевірки для встановлення обставин підписання вказаної довідки іншою особою, банком не проводилось, що також свідчить про його бездіяльність. Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами сприяння відповідачем незаконному використанню іншими особами її персональних даних, які дають змогу ініціювати платіжні операції, в наслідок чого були протиправно списані грошові кошти з її рахунку та замовлено послугу "Миттєва розстрочка", а тому не можна говорити про вину позивача як підставу цивільно-правової відповідальності. З урахуванням наведеного, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором відсутні, в зв`язку з чим позовні вимоги банку задоволенню не підлягають. Оскільки, в задоволенні позовних відмовлено в повному обсязі, то підстави для відкодування за рахунок відповідача, понесених позивачем, судових витрат також відсутні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed