Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 30.03.2023 року позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь надміру виплачену пенсію в сумі 11700грн. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління), як одержувач пенсії по інвалідності з 01.08.2019 та отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 1058 (рішення № 133650001897 від 19.09.2019). Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААА № 844569 їй було встановлено третю групу загального захворювання по 31.08.2020. Згідно статті 34 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Абзацом третім частини першої статті 35 Закону № 1058 встановлено, що у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деякий законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-ІХ розділ XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 доповнено новим пунктом 14-6, яким передбачено, що у випадку пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. У зв`язку із запровадженням карантину, який неодноразово продовжувався, [PERSON] було продовжено виплату пенсії в період з 01.09.2020 (дата закінчення встановленої інвалідності згідно довідки МСЕК серії 12 ААА № 844565) по 31.03.2021. Відтак, права на отримання пенсії з 01.09.2020 [PERSON] не мала. 09.01.2021 року [PERSON] звернувся із заявою про те, що проходити переогляд групи інвалідності не буде. З 01.04.2021 [PERSON] припинено виплату пенсії. У зв`язку з цим виникла переплата пенсії в сумі 11700,00 грн. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася, заяв та клопотань у зв?язку з судовим розглядом не подавала. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.05.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою від 10.07.2023 року справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечила. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з?явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем її проживання та оголошенням на сайті суду. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила, заперечень проти позову не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з?явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача на ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління), як одержувач пенсії по інвалідності з 01.08.2019 та отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 1058 (рішення № 133650001897 від 19.09.2019). Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААА № 844569 їй було встановлено третю групу загального захворювання по 31.08.2020р. Відповідно до статті 34 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Абзацом третім частини першої статті 35 Закону № 1058 встановлено, що у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деякий законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-ІХ розділ XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 доповнено новим пунктом 14-6, яким передбачено, що у випадку пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. Дія карантину продовжувалась згідно постанов Кабінету Міністрів України, а саме: - Постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 855 дію карантину було продовжено по 01.10.2021; -Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 981 дію карантину було продовжено по 31.12.2021. -Постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 № 1336 дію карантину було продовжено по 31.03.2022. На виконання вищезазначених нормативних актів [PERSON] було продовжено виплату пенсії в період з 01.09.2020 (дата закінчення встановленої інвалідності згідно довідки МСЕК серії 12 ААА № 844565) по 31.03.2021. [PERSON] звернувся із заявою від 09.01.2021 про те, що проходити переогляд групи інвалідності не буде. З 01.04.2021 [PERSON] припинено виплату пенсії. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім`ї, зміну місця проживання та інші обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення, пенсіонер зобов`язаний своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію. Проте, [PERSON] не повідомила органи Пенсійного фонду про невизнання її особою з інвалідністю і продовжувала отримувати пенсію з 01.09.2020 по 31.03.2021, у зв`язку з чим виникла переплата пенсійної виплати в сумі 11700,00 грн. Відповідно до статті 50 Закону № 1058 суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до пункту 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 № 25-3, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону № 1058. Згідно із частиною другою статті 50 Закону №1058 відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Власник відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до положень частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до пункту першого частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз вищевказаної норми Закону свідчить про те, що не підлягає поверненню, крім іншого, безпідставно набута пенсія надана фізичній особі як засіб до існування, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Також, ця стаття передбачає виключення із загального правила, тобто виплата таких сум, має бути проведена за відсутності недобросовісності з боку набувача. Невизнання [PERSON] особою з інвалідністю у результаті повторного огляду обласною МСЕК є обставиною, про яку відповідачка повинна була повідомити органи Пенсійного фонду. Отже, такі дії відповідача є обставиною, яка впливає на пенсійне забезпечення та призвела до виникнення переплати пенсійної виплати. Суд, враховуючи, що відповідачем відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог не надано, беручи до уваги наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суму переплаченої пенсії. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зокрема, згідно платіжного доручення №1189 від 11.04.2023 року позивачем сплачено 2684 гривень судового збору, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення в рахунок відшкодування судового збору 2684 гривень, що відповідає розміру ставок, визначених вищезазначеним Законом.

Outcome: approved