Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

\~\~ 20 червня 2023 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що залишилося після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] в с. Погоріла Гайсинського району Вінницької області помер [PERSON] , який являється рідним братом позивача [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] належним чином не оформив своє право приватної власності на житловий будинок. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок. Надати такі документи позивач не в змозі, так як таких у неї немає. В зв`язку з цим позивач не може оформити спадщину на дане спадкове майно у нотаріуса, тому змушена звернутись до суду. Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 26 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять проводити судове засідання у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Теплицької селищної ради у заяві зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Згідно з вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.04.1980 року прізвище дружини [PERSON] , після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с. 14). Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 13). Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 15). Судом встановлено, що [INFO] в с. Погоріла Гайсинського району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 2017 року виконавчим комітетом Погорільської сільської ради Теплицького району Вінницької області (а.с. 5). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , на який відсутні правовстановлюючі документи. Як вбачається з довідки виконавчого комітету № 9 Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області за № 178 від 01.06.2023 року, згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] відноситься до суспільної групи колгоспників. Станом на 15 квітня 1991 року склад двору слідуючий: [PERSON] , [INFO] (голова двору) (а.с. 6). Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року має право на житловий будинок [ADDRESS] . На випадок своєї смерті спадкодавець заповідального розпорядження не залишив. За прийняттям спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Теплицького районного нотаріального округу Вінницької області Кусюк О.А. Однак постановою приватного нотаріуса за № 20 від 13.06.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] після смерті брата [PERSON] , оскільки документи, що підтверджують право власності на житловий будинок, відсутні та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 12). Відповідно до ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав позивачка змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».) Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до приписів ст.\~41\~Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321\~ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України). Технічну інвентаризацію спадкового житлового будинку проведено, згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № ТІО1:5710-5250-3675--8366 та технічного паспорту на житловий будинок, даний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами будівництвом завершений (а.с. 16-27). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно вимог ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. [PERSON] щодо майна померлого [PERSON] являється спадкоємцем другої черги згідно вимог ст. 1262 ЦК України, інших спадкоємців немає (спадкова справа №90/2017). У відповідності до норм ч. 5 ст.\~1268\~ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.\~1296\~ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 22\~червня 2011\~року №\~703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті брата [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved