Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Представника [PERSON] адвокат Нофенко Ю. В. звернулася з позовною заявою в якій просить зняти арешт з 11/25 частки житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , накладений на підставі постанови, б/н від 16.04.2008 року Кіровського відділілу державної виконавчої служби Міністерства управління юстиції, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 7105521, що належить на праві власності [PERSON] . Представник позивача та позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач позов визнала. Представник третьої особи до суду не з`явився про час розгляду справи належно повідомлявся про причини неявки суд на повідомив. Ухвалою суду від 03.05. 2022 року відкрито спрощене позовне провадження. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до вмотивованого рішення про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 05.01.1990 року батьками позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), є [PERSON] та [PERSON] . Батьку позивача [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] , копія договору купівлі-продажу додається. Після припинення між батьками позивача сумісного проживання, в них постало питання щодо поділу вищевказаного майна, яке було придбано ними за спільні кошти. Вказане питання вони вирішили мирним шляхом, а саме: на підставі ст. 22 КЗпШ України звернулися то в.о. державного нотаріуса Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори із заявою, за наслідками якої нотаріус посвідчив, що в спільному сумісному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] , придбаному ними за час шлюбу, право власності на 14/25 частіш цього майна належить останній. На підтвердження вищевказаного відповідачеві видано свідоцтво про право власності від 24.05.2000 р., зареєстроване в реєстрі за № 2-1147. Враховуючи викладене [PERSON] стало належати 11/25 частки житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , а [PERSON] - 14/25 частки- відповідно. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується копія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 31.03.2020 р. Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). З метою прийняття стадщини, яка відкрилася після смерті батька, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Панчишиної С.С. з заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з чим останньою заведену спадкову справу за № 21/2020. Після подачі документів, необхідних для оформлення спадкових прав позивача, виявилося, що на 11/2-5 частки належного [PERSON] житлового будинку накладено арешт. За відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вищевказаний арешт накладено на підставі постанови, б/н від 16.04.2008 р. Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ. Арешт нерухомого майна зареєстровано 25.04.2008 р. за № 7105521 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області. На запит Державшім нотаріальним архівом в Кіровоградській області надано вищевказану постанову, зі змісту якої вбачається, що арешт накладено в межах здійснення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3483, виданого 04.09.1998 п. Кіоовськнм районним судом нои стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Фортечним відділом державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 26.01.2022 р. за вих. № 5017/11-33 повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні та завершені виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] не перебувають з 26.01.2022 р. Відповідно до п.п. 3.19., 3.20. Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають зштщенню. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згінно з положеннями ст. 1268 ЦК України спадкоємець" за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно пункту 4.15. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщин\' на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. А згідно п. 4.17. глави 10 розділу II Порядки- якщо на спадкове майно накладено апешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешт\'. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суд\' з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( ч. 2 ст. 386 ЦК України). За правилами п. 2 ч. 3 ст. 59 Закон України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок тжватного виконавця еу-м-и коштів, елягаених з боржника- (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закон України «Про виконавче провадження» підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Частинами 1, 2 ст. 40 Закон України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, вине&еним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття\~арешт з\~майна (коштів)\~виконавець зазначає\~у постанові\~про закінчення\~виконавчого провадження\~або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення- надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 1 Протокол до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з даною статтею фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В рішенні Європейського суд)' з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» /1994 / Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Відповідно до\~практики Європейського\~суду,\~для того,\~щоб втручання\~в право\~власності вважалося\~допустимим,\~воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу вимагає, перш за все і особливо, щоб втручання державної влади у використання права на майно було законним /рішення в справі «Півень проти України» 2004 рік/. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно. Тобто, право власності позивача, як абсолютне право, може бути захищене дише при доведеності самого факту порушення. Враховуючи викладене, оскільки на даний час обтяження зі спадкового майна не зняте, позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, а тому суд знімає арешт з 11/25 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача по фактично понесеним витратам. На підставі ст.ст.1216,1218,1268 ЦК України ,

Outcome: approved