Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

02 червня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 14 вересня 1996 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану за актовим записом № 1274. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 14 вересня 1996 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди на розв`язання сімейних проблем, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вказав, що шлюб з відповідачкою існує формально, подальше спільне життя з останньою суперечить його інтересам, тому він не зацікавлений в збереженні шлюбу та просив розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 червня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 07 серпня 2023 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зауважила на тому, що сімейне життя з позивачем не склалося саме через втрату довіри. На теперішній час сторони проживають окремо та відповідачка також не зацікавлена у збереженні шлюбу, а тому просила його розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 вересня 1996 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану за актовим записом № 1274, під час державної реєстрації шлюбу відповідачка своє прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 14 вересня 1996 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану). Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивач та відповідач у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини не є можливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, визнавши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривень. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved