Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

У липні 2022 року позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 13.07.2022 зазначену позовну заяву розподілено для розгляду судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М. Ухвалою судді від 05.09.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.12.2022 вказану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2023 цивільну справу передано на розгляд судді Сіромашенко Н.В. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.05.2011 між сторонами у справі укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 609. Однак, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не склалися. Через різні цілі та погляди на сімейне життя почали виникати сварки, що призвело до їх окремого проживання. З квітня 2021 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Дітей від шлюбу не мають, однак відповідач через релігійні переконання не має бажання розлучатись через органи РАЦСу. Сім`я фактично розпалась та збереження шлюбу не можливе. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 27.05.2011 між сторонами у даній справі було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 609, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, обидва подружжя просять розірвати шлюб та про надання строку на примирення суду не заявили. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved