Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Черкаська обласна дирекція НАСК «Оранта», третя особа [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди (страхове відшкодування), яким просив стягнути із відповідача на його користь майнову шкоду завдану наслідками дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6701.54 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., понесені витирати за проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 1100 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 992.40 грн. та витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 6000 грн.. Позов мотивований тим, що 23.11.2020р. по вул. Шевченка, с. Кедина Гора Золотоніського району Черкаської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMW X5, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу та автомобіля «Geely MK Cross», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. На місці пригоди учасниками складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду Європротокол, в якому зазначено, що [PERSON] визнав свою вину. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Geely MK Cross», д.н.з. [NUMBER] була забезпечена договором обов`язкового страхування серії АО №6971733 у НАСК «Оранта». З метою визначення вартості матеріального збитку позивач провів оцінку автомобіля BMW X5, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до звіту №67, що складений оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого позивачу в наслідок ДТП складає 14940.70 грн., з урахуванням ПДВ вартість матеріального збитку складає 17047.36 грн.. За виготовлення вказаного звіту позивач поніс витрати в сумі 1100 грн.. Разом із тим Черкаська обласна дирекція НАСК «Оранта» не узгодивши із позивачем суму страхового відшкодування, не взявши до уваги висновки звіту №67 відшкодувала позивачу заподіяну шкоду у розмірі 8239.16 грн.. Позивач звертався до відповідача та до Моторного (транспортного) страхового бюро України з проханням здійснити відшкодування оціненої шкоди згідно звіту №67, однак його вимоги залишились проігнорованими. Таким чином позивач вважає, що сума, яка була відшкодована відповідачем є безпідставною та підлягає доплаті в розмірі 6701.54 грн. Окрім вказаного позивач протягом тривалого часу не міг користуватися своїм автомобілем, були порушені його нормальні життєві зв`язки, дії відповідача призводили до стресу та роздратування, на передодні новорічних свят був обмежений у можливості пересування власним транспортним засобом, втратив передсвятковий настрій, а тому просив стягнути із відповідача моральну шкоду, яку оцінив у розмірі 5000 грн.. За таких підстав позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 20.04.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.05.2022р. представником відповідача [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки виплата страхового відшкодування здійснювалась на підставі розрахунку вартості матеріального збитку складеного на замовлення ПАТ НАСК «Оранта» ТОВ «Гарант-АСІСТАНС». Відповідно до вказаного дослідження страховою компанією було складено страховий акт №ОЦВ-20-23-39980/1 від 21.01.2021р. та розрахунок страхового відшкодування від 20.01.2021р. Зазначає, що відповідачем було здійснено весь комплекс заходів щодо оцінки розміру шкоди, завданого позивачеві, у зв`язку з пошкодженням автомобіля BMW X5, д.н.з. [NUMBER] , а також здійснено виплату страхового відшкодування. На думку представника відповідача, останній виконав свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі, а вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не передбачені нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягав у повному обсязі з підстав, які вказані у позовній заяві. При цьому позивач вказував на недостатності відшкодованої відповідачем суми заподіяної йому в наслідок ДТП шкоди та не взяття відповідачем до уваги висновки оціненої шкоди згідно звіту №67. Наполягав на задоволенні відшкодування моральної шкоди, з підстав вказаних у позовній заяві та відшкодування витрат на правову допомогу. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився із невідомих для суду причин, про причини своєї неявки суд не повідомив. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У попередньому судовому засіданні підтримував позовні вимоги [PERSON] з підстав, які вказані останнім у своїй позовній заяві. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази по справі, дійшов до наступного висновку. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~ Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1\~ст.13 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1,5,6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, провина третьої особи [PERSON] та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 8280,56 грн. Предметом спору є відшкодування недостатності, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна. Так, згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 23.11.2020року [PERSON] керуючи автомобілем «Geely MK Cross», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення (удар у ліву задню дверку) припаркованого автомобіля BMW X5, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] . Згідно з даними Полісу №АО 6971733 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Geely MK Cross», д.н.з. [NUMBER] застрахована в ПАТ НАСК «Оранта». Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 1\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. У відповідності до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч. 3\~ст. 22 ЦК України\~збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга\~статті 1166 ЦК) особа, яка заподіяла шкоду звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано лише внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята\~статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідної особи, розмір завданої шкоди, а також докази того, що зазначена ним особа є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Як вбачається з матеріалів справи 23.11.2020р. [PERSON] повідомив\~ ПАТ НАСК «Оранта» про подію, яка відбулась 23.11.2020 року, що має ознаки страхового випадку. Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону №1961-IV), - протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.\~ При цьому, згідно з п. 34.3 ст. 34 Закону №1961-ІV, якщо представник страховика (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Як вбачається із змісту дослідження № [NUMBER] -2, складеного 10.12.2020р. спеціалістом ТОВ «Гарант-Асістанс» 25.11.2020р. огляд пошкодженого автомобіля BMW X5, д.н.з. [NUMBER] був проведений аварійним комісаром [PERSON] в присутності [PERSON] в м. Черкаси. Суд зауважує, що [PERSON] , подаючи вказаний позов та в судовому засіданні не заперечував проти змісту вказаного вище дослідження, як і не заперечував факту огляду його автомобіля аварійним комісаром в його присутності. Як вбачається із зазначеного дослідження № [NUMBER] -2, складеного 10.12.2020р., останнє містить розрахунок матеріального збитку, який визначений на підставі протоколу огляду автомобіля BMW X5, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до зазначеного дослідження, вартість ремонту ТЗ BMW X5, д.н.з. [NUMBER] є 8381,49 грн.. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону №1961-IV, - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону №1961-IV, - для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Відповідно до ст. 29 Закону №1961, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону №1961-IV, - якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Суду ні позивачем, ні представником відповідача не надано підтверджуючих документів щодо факту проведення відновлювального ремонту ТЗ BMW X5, д.н.з. [NUMBER] на СТО. А також того, що позивач є платником ПДВ. У подальшому відповідачем 20.01.2021р. складено розрахунок страхового відшкодування, у якому визначена сума страхового відшкодування у розмірі 8280.56 грн. та 21.01.2021р. складено страховий акт № ОЦВ-20-23-39980/1. Згідно з даними платіжного доручення від 22.01.2021р. на рахунок [PERSON] була перерахована сума страхового відшкодування у розмірі 8280.56 грн. Тобто відповідачем на виконання п. 22.1. ст. 22, п. 34.2. ст. 34, п.36.2. ст. 36 Закону №196l-ІV, було здійснено весь комплекс заходів щодо оцінки розміру шкоди, завданого позивачеві, у зв`язку з пошкодженням його ТЗ, а також здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок який вказаний самим позивачем у його заяві від 31.12.2020р. Таким чином відповідач виконав свої зобов`язання перед Позивачем у повному обсязі. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Разом із тим позивач, без зазначення будь-яких підстав, на підставі договору від 15.12.2020р. замовив звіт про оцінку транспортного засобу, який був складений оцінювачем [PERSON] . Відповідно до вказаного звіту №67 від 19.12.2020р., 15.12.2020р. був оглянутий пошкоджений в наслідок ДТП автомобіль позивача BMW X5, д.н.з. [NUMBER] . Як вбачається з висновку вказаного звіту вартість матеріального збитку без урахування ПДВ на складові, що підлягають заміні в результаті його пошкодження при ДТП складає 14940.70 грн., а з урахуванням ПДВ 17047.36 грн. Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 15.12.2020р. огляд автомобіля проводився оцінювачем [PERSON] в присутності [PERSON] . Інші особи не з`явилися. Докази належного повідомлення, в тому числі представника страхової компанії про огляд автомобіля, матеріали справи не містять. Повідомлення про такий огляд, що був доданий позивачем до позовної заяви, без підтвердження його отримання відповідачем, чи направлення його засобами поштового зв`язку у порядку визначеному чинним законодавством, не може розцінюватися судом як належний доказ. Доводи позивача щодо розміру стягнення з відповідача матеріальної шкоди, на підставі вказаного вище звіту №67 від 19.12.2020 року, суд не може брати до уваги як належний та допустимий доказ, виходячи з наступного. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика). Відповідно до п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), - у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Тобто, п.5.2. Методики передбачає, що замовник дослідження у разі потреби має викликати належним чином всіх заінтересованих осіб на огляд пошкодженого транспортного засобу. Проте, позивачем не надано суду належного доказу того, що ним здійснювалися дії щодо повідомлення відповідача про час та місце огляду ТЗ, на основі якого був виконаний вказаний звіт №67 від 19.12.2020р. У даному випадку Відповідач є заінтересованою особою, оскільки саме на нього, як на страховика цивільної відповідальності, покладено обов`язок відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП з урахуванням обмежень, передбачених Законом №1961-IV. Ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачає, що шкода завдана майну особи має бути відшкодована у повному обсязі, тобто розмір такого відшкодування повинен бути еквівалентним обсягу завданих збитків. Огляд пошкодженого транспортного засобу перебуває у прямому причинному зв`язку із висновком оцінювача щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, оскільки саме на підставі акту (протоколу) огляду експерт в подальшому викладає ремонтну калькуляцію та визначає розмір збитків. Таким чином, присутність під час огляду заінтересованих осіб дає змогу забезпечити об`єктивність та належність такого огляду і, як наслідок, обґрунтованість оцінки, оскільки, саме на заінтересованих осіб покладається обов`язок з відшкодування розміру збитків. Крім вказаного суд зауважує, що як зазначив Верховний Суд в постанові від 06 липня 2019 року у справі №924/675/17, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Також, Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати (правова позиція застосована у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/9396/17). А розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ. Разом із тим, позивач на підтвердження своїх доводів щодо розміру заподіяної шкоди надав суду звіт про оцінку транспортного засобу, при цьому у позовній заяві позивач не вказує в чому саме він не погоджується із розрахунками відповідача, які саме останнім були допущені порушення чи неточності, що призвели до порушення прав позивача. Клопотання про проведення авто-товарознавчої експертизи позивачем не заявлялося ні при подачі позовної заяви, ні під час розгляду справи по суті, навіть після отримання вказаного вище дослідження від 10.12.2020р. наданого відповідачем. Відомості про фактичну вартість ремонту пошкодженого автомобіля позивача як і взагалі проведення такого ремонту матеріали справи не містять та позивачем надано не було. Аналізуючи зміст звіту № 67 та ремонтну калькуляцію до вказаного звіту за №67 від 19.12.2020, суд приходить до висновку, що різниця у вартості ремонтно-відновлюваних робіт полягає у більшій кількості робіт, більшій вартості матеріалів, однак позивачем не доведено, що саме зазначена оцінювачем кількість матеріалів та обсяг робіт, визначених у наданій ним оцінці, були фактично проведені та у їх проведенні є необхідність. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням тих підстав і наданих позивачем доказів, судом не встановлено будь-яких обставин, які б перешкоджали використанню відомостей дослідження проведеного відповідачем при обчисленні розміру страхового відшкодування. Суд позбавлений права збирання доказів за власною ініціативою, оскільки обов`язок доказування покладається на сторони. Доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доведення підстав позову покладається на позивача. Наведені положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Враховуючи, що позивач отримав страхове відшкодування в сумі вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, а також взявши до уваги те, що позивачем не було доведено належними доказами факту відновлюваного ремонту належного йому транспортного засобу, та що витрати позивача фактично перевищують вартість відновленого ремонту з урахуванням зносу, що визначені у страховому акті та отриманні позивачем, тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення майнової шкоди задоволенню не підлягають. Щодо доводів позивача про стягнення витрат на проведення оцінки транспортного засобу в розмірі 1100 грн., суд вважає необґрунтованими та такі, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону №1961-IV - протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.3. ст. 34 Закону №1961-IV - якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З вищевикладеного вбачається, що відповідачем виконано свій обов`язок, передбачений п.34.2. ст. 34 Закону №1961-IV. Тобто аварійний комісар відповідача здійснив огляду транспортного засобу на протязі 10 робочих днів (25.11.2020) з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від позивача. Таким чином позивачем не доведено чому та на якій підставі останній звернувся до іншого оцінювача замовивши вказаний вище звіт № 67. Крім того, проведене авто-товарознавче дослідження було замовлено позивачем до звернення останнього до суду. Законодавчими нормами передбачено, що позивач повинен обґрунтувати та надати належні докази на підтвердження факту заподіяння йому майнової шкоди в розмірі, яку він просить у позовній заяві та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1-2\~ст. 77 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відтак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт порушення відповідачем прав позивача, зокрема порушення порядку нарахування страхового відшкодування. Враховуючи вказані вище обставини суд також приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення із відповідача на користь позивача заявленої останнім моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено належними та достатніми доказами винні дії відповідача, крім того, з огляду на характер отриманих автомобілем позивача пошкоджень, суд вважає необґрунтованими доводи останнього про неможливість користуватися власним автомобілем, що вплинуло на встановлений ритм його життя. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити, оскільки позовні вимоги останнього належним чином не обґрунтовані та не підтверджені достатніми доказами. Згідно\~ст.141 ч.1 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в даній справі за рішенням суду у задоволенні позовних вимог було відмовлено, судові витрати\~ необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed