Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юркомплект» подало до суду позов до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юркомплект» шкоду, завдану працівником, в розмірі 40\~595,12 гривень В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] 06 серпня 2019 року прийнято на посаду представника торгового з продажу сільськогосподарської техніки відділу збуту ТОВ «Юркомплект» та 07 серпня 2019 року з ним укладено Договір про повну індивідуальну відповідальність. Наказом ТОВ «Юркомплект» від 01 червня 2020 року за відповідачем закріплено та надано право керування в службових цілях службовим автомобілем марки Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , що належить підприємству. Цивільно-правова відповідальність водіїв даного автомобіля була застрахована на підставі договору, укладеного 08 лютого 2021 року між ТОВ «Юркомплект» та ПАТ «НАСК «ОРАНТА». 15 березня 2021 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Hundai 130, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2021 року у справах № 607/5379/21 та № 607/5494/21 [PERSON] визнано винним за ст. ст. 124, 130 КУпАП. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплачено потерпілій [PERSON] страхове відшкодування у сумі 43\~947,78 гривень. В подальшому на підставі пп. «а» пп.38.1.1. п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулося з позовом до ТОВ «Юркомплект» про стягнення в порядку регресу 43947,78 гривень страхового відшкодування. 21 лютого 2023 року ТОВ «Юркомплект» оплачено позивачу заборгованість в розмірі 40\~595,12 гривень, з урахуванням домовленості між сторонами. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07 березня 2023 року у справі № 921/467/22 провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ТОВ «Юркомплект» на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 40\~595,12 гривень страхового відшкодування закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору, а в частині позовних вимог про стягнення 3\~352,66 гривень страхового відшкодування закрито у зв`язку з відмовою від позову. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2023 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відзиву на позов від відповідача [PERSON] до суду не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримає у повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник відповідача був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] 15 березня 2021 року о 19 год. 02 хв. в м. Тернополі по вул.Микулинецька, керуючи транспортним засобом марки «Вольксваген Гольф», д.н.з. [NUMBER] , порушив ПДР України, що призвело до пошкодження автомобілів «Вольксваген Гольф», д.н.з. [NUMBER] та «Хюндай 130» д.н.з. [NUMBER] , а саме не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Хюндай 130» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3Б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ст.124 КУпАП. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2021 року у справі № 607/ 5379/21 [PERSON] \~визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Окрім того, встановлено, що громадянин [PERSON] \~15 березня 2021 року о 19.02 год. в м. Тернополі по вул. Микулинецькій керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР та згідно висновку КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР № 101 від 15 березня 2021 р. встановлено факт перебування [PERSON] \~у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином [PERSON] порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2021 року у справі № 607/5494/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Автомобіль марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак [NUMBER] , яким на момент ДТП керував [PERSON] , належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Юркомплект». На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Юркомплект», що підтверджується Наказом № 059-к «Про прийняття на роботу» від 06 серпня 2019 року та копією трудової книжки [PERSON] . Окрім того, 07 серпня 2019 року, між ТОВ «Юркомплект» та [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п. 3 якого у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру збитків, завданих підприємству, та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства. Згідно Акту передачі-прийому № 07/08/19 від 07 серпня 2019 року, [PERSON] було передано в користування автомобіль марки Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] . Наказом директора ТОВ «Юркомплект» [PERSON] від 01 червня 2020 року № 3 ТЗ-2020 закріплено та надано право керування в службових цілях службовим автомобілем марки VOLKSWAGEN GOLF, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що належить підприємству, за працівником ТОВ «Юркомплект»: представник торговий з продажу сільськогосподарської техніки [PERSON] . Окрім того, встановлено, що 08 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юркомплект» та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» укладено договір АТ/0178039, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] . ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі страхового акту №ОЦВ-СП-21-19-49879/1 від 29 квітня 2021 року сплачено\~потерпілій [PERSON] страхове відшкодування у сумі 43947,78 грн. З ухвали Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/467/22 від 07 березня 2023 року встановлено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернувся 22 вересня 2022 року до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ТОВ «Юркомплект», про стягнення в порядку регресу 43947,78 грн виплаченого страхового відшкодування. 28 лютого 2023 року\~від позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача 40595,12 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору, на підтвердження чого листом від 06 березня 2023 року долучено копію платіжного доручення №59897327 від 21 лютого 2023 року на суму 40595,12 грн. 07 березня 2023 року\~позивачем подано заяву про відмову від позову в частині вимог про стягнення 3352,6 грн боргу. Вищевказаною ухвалою провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ТОВ «Юркомплект» на користь ПАТ «Оранта» 40595,12 грн страхового відшкодування, закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору; провадження у справі в частині вимог про стягнення з ТОВ «Юркомплект»\~на користь ПАТ «НАСК «Оранта»\~ 3352,66грн страхового відшкодування, -\~закрито у зв`язку з відмовою від позову. Судом встановлено, що ТОВ «Юркомплект» згідно платіжного доручення № 59897327 від 21 лютого 2023 року перераховано ПАТ «НАСК «Оранта»\~40\~595,12 гривень. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Тобто за наявності вини працівника юридичної особи у завданні шкоди фізичній особі, і в разі, якщо така шкода завдана під час виконання трудових (службових) обов`язків, така шкода має бути відшкодована працедавцем. За змістом ч. 1 ст. 3 Кодексу законів про працю України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Розмір і порядок відшкодування спричиненої майнової шкоди працівником врегульовано спеціальними законами, а саме Главою IX Кодексу законів про працю України, якою передбачено гарантії при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі організації. Виходячи зі змісту вищезазначеної глави Кодексу законів про працю України, межі матеріальної відповідальності працівників диференціюються залежно від форми вини працівника, характеру допущеного ним порушення обов`язків, виду майна, якому заподіяна шкода, і трудової функції, що виконується працівником. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Згідно з п.п. 1, 4 ч.1 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до\~статті 135-1\~цього Кодексу\~укладено письмовий\~договір про\~взяття на\~себе працівником\~повної матеріальної\~відповідальності за\~незабезпечення цілості\~майна та\~інших цінностей,\~переданих йому\~для зберігання\~або для\~інших цілей; шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані. Враховуючи те, що на час скоєння ДТП автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] належав позивачу, а відповідач перебував з позивачем у трудових відносинах, а тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України після відшкодування позивачем шкоди у розмірі 40\~595,12 гривень на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яким було сплачено потерпілій [PERSON] страхове відшкодування у сумі 43\~947,78 гривень, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. При цьому, суд враховує, що ДТП сталася з вини відповідача [PERSON] під час виконання ним трудових обов`язків, з останнім укладено договір про повну матеріальну відповідальність, та заподіяння шкоди відбулося, коли він перебував в нетверезому стані, тому суд приходить до висновку про те, що позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача щодо відшкодування шкоди в повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Юркомплект» грошові кошти у сумі 40\~595,12 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 2\~684, 00 гривень судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved