Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

03.10.2023 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, 15.04.2019 року Ленінським районним судом м. Полтави видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2019 року та до досягнення дитинною повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 28.08.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 17.03.2022 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17.03.2022 року визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Постановою Полтавського апеляційного суду від 18.08.2022 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17.03.2022 року залишено без змін. Дитина проживає разом з батьком та перебуває на його повному утриманні. мати [PERSON] участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Ураховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.11.2022 року вказана цивільна справа передана на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 року головуючим суддею визначена Тімошенко Наталія Володимирівна. Ухвалою судді Тімошенко Н.В. від 02.12.2023 року прийнято дану цивільну справу до свого провадження та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву в які прохав розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. За змістом ч.4ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою позивача та відповідачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 15.04.2019 року Ленінським районним судом м. Полтави видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2019 року та до досягнення дитинною повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 28.08.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 17.03.2022 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17.03.2022 року визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Постановою Полтавського апеляційного суду від 18.08.2022 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 17.03.2022 року залишено без змін. Після ухвалення рішення про розірвання шлюбу, дитина, починаючи з грудня 2020 року, проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на його повному утриманні. Відповідно до\~ст. 179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1\~ст. 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Це також кореспондується з положеннями\~ст. 273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження та на підстави припинення сплати аліментів.\~Стаття 192 СК України\~лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст. 273 СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів за положеннями\~ст. 273 СК України\~має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних норм закону вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому, обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Стягнення на даний час аліментів з позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися грошовими коштами, що стягуються з нього в рахунок аліментів на утримання дитини, яка з грудня 2020 року проживає з ним. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти\~це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Крім того, відповідно до ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, проживання дитини з батьком є обставиною, що має істотне значення, і є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів. Оскільки аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, тому звільнення позивача від сплати аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 03.10.2022 року. З огляду на викладене, враховуючи те, що дитина проживає з батьком, проте існує обов`язкове до виконання рішення суду, яким з позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина, суд дійшов висновку про те, що позов є таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача 992 грн. 40 коп. судового збору за вимогу немайнового характеру, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved