Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Свалявського районного суду від 17.10.2017року. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач самостійно матеріально забезпечує, доглядає та виховує сина. Відповідач працює неофіційно, виїзджає на заробітки, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається. А тому, просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000грн. щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повнолітття. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому позов визнав частково, а саме про стягнення з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 1500грн., оскільки фактично позивачка проживає за кордоном, де і працює, а дитина знаходиться біля її батьків та проживає разом з ними, до дитини він постійно навідується, займається його вихованням та постійно надає грошові кошти на його утримання, лікування, про що свідчить квитанція про оплату лінз на суму 14000,00грн., окрім того відповідач проживає з своїми батьками, мати ніде не працює і не є ще пенсіонеркою, батько є інвалідом ІІІ-ої групи, окрім того в батьків є ще на утриманні неповнолітній син [PERSON] , [INFO] - інвалід ІІ-ої групи, яким відповідач змушений допомагати матеріально, в зв"язку з чим просить позов задовольнити частково. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Ст.ст. 8, 11 Закону України Про охорону дитинства визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до 9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Свалявського районного суду від 17.10.2017року (справа №306/1642/17) ( а.с.2). У шлюбі в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач (а.с.3). Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач на підтвердження розміру аліментів наводить доказ того, що він проживає з батьками: мати ніде не працює, що стверджується ксерокопією трудової книжки (а.с.23), батько є інвалідом ІІІ-ої групи (а.с.20), брат - [PERSON] , [INFO] є інвалідом ІІ-ої групи (а.с.19), також відповідачем надано доказ сплати за орто лінзи для сина [PERSON] в офтальмологічний центр Vizis exclusive (а.с.21), суд доходить висновку, що позов необіхдно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., оскільки розмір алміентів , що визнає відповідач 1500грн. є трохи більше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням того, що гарантований державою мінімуму (50відсотків ) є змінна величина в бік збільшення, суд вважає, що буде достатньо встановити 2000грн. аліментів щомісячно. В задоволенні решта позову відмовити. Згідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved