Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 30 листопада 2022 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Сочка В.І., звернувся із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд: 1.Встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період із 1 січня 2004 року до [INFO] . 2.Визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; квартиру за адресою [ADDRESS] ; здійснити поділ спільного майна, виділивши та визначивши за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частину спільного майна, а саме: житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 59,9 кв.м, житловою площею 24,5 кв.м; квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 31,0 кв.м. Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 2003 року по 2015 рік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не перебували в будь - якому іншому зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання однією сім`єю сторони у періоді з 2003 року по 2015 рік вели спільне господарство, спільно проводили довкілля та відпочинок, придбали рухоме та нерухоме майно, здійснювали певні грошові заощадження та мали спільний бюджет. Спочатку сторони по справі до 2010 року, до першої поїздки позивача в Німеччину, проживали разом в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належала рідному брату позивача [PERSON] . В літні періоди проживали разом за адресою: [ADDRESS] в будинку, який належав батьку позивача. Після повернення позивача в листопаді 2010 року з Німеччини позивач з відповідачкою переїхали жити до батьків відповідачки за адресою: [ADDRESS] , де і проживали до переїзду в квартиру за адресою [ADDRESS] , яку вони разом придбали 08.07.2013 року. 29.07.2011 року сторони по справі за спільні кошти придбали житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , право власності було зареєстровано на відповідачку, оскільки позивач в той час ще знаходився за кордоном. 08.07.2013 року за спільні кошти придбали квартиру [ADDRESS] , право власності було також зареєстровано на відповідачку, пошуком квартири та спілкування з ріелторами, попередніми власниками вказаної квартири, сторони займались разом. Ремонт в квартирі сторони робили самостійно, в цьому їм допомагав батько відповідачки. Разом з позивачем та відповідачкою проживала і донька відповідачки [PERSON] , яка є падчеркою позивача, в їхній сім`ї були дружні відносини, і до позивача падчерка зверталась «тато», вказане також підтверджується тим, що в 14.11.2014 року остання змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З 2006 року сторони були зарученими та носили обручки, а 09.07.2015 року між ними був зареєстрований офіційний шлюб. 29.12.2022\~року представником\~відповідача адвокатом\~Дубровською О.М.\~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~зазначає,\~що відповідачка\~ [PERSON] \~не заперечує\~факту,\~що вона\~мала близькі\~стосунки з\~позивачем [PERSON] \~до укладення\~шлюбу,однак\~категорично заперечує\~факт ведення\~спільного господарства,\~наявності спільного\~бюджету та\~взаємних прав\~і обов`язків,\~притаманних подружжю,\~до 10\~травня 2015\~року.\~Вказує,\~що надані\~позивачем докази\~не підтверджують\~факту ведення\~спільного господарства,\~наявність спільного\~бюджету,\~взаємних прав\~та обов`язків\~подружжя,\~набуття майна\~у період\~з 01.01.2004\~до 10.05.2015\~року.\~Окрім цього,\~не заперечує\~і того\~факту,\~що донька\~відповідачки [PERSON] \~змінила прізвище\~на [PERSON] ,\~однак вказує,\~що це\~було власне\~рішення дитини\~і жодним\~чином зміна\~ прізвища\~дитини не\~доводить наявності\~відносин,\~притаманних подружжю,\~між відповідачкою\~та позивачем\~до 10.05.2015\~року.\~Спільні фото,\~які долучені\~до позовної\~заяви,\~не містять\~інформації щодо\~предмету доказування,\~а тому\~не можуть\~вважатися належними\~доказами підтвердження\~наявності між\~сторонами відносин\~притаманних сім`ї,\~не доводять\~факту ведення\~спільного господарства\~та наявності\~спільного бюджету.\~Що стосується\~ посилання\~на лист\~-привітання дочки [PERSON] , адресований ювіляру [PERSON] на 50-річчя, де вона звертається до нього, як до батька, зазначає, що дійсно дочка на час написання цього листа мала вік біля 10 років, дуже хотіла, щоб у неї був батько, до укладення шлюбу [PERSON] всіляко намагався догодити дитині, щоб схилити її матір до укладення шлюбу, а прихильність дитини не є доказом фактичних шлюбних стосунків між сторонами в справі. Що стосується посилання на акт про фактичне місце проживання ТОВ «Наш Добробут» від 26.09.2022 р. та видану на його підставі довідку № 423 від 26.09.2022, а також на акт про фактичне місце проживання виконкому Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 31.10.2022 та видану на його підставі довідку №1823, зазначає, що в них вказано лише про факт проживання в літній період без реєстрації місця проживання громадян [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , а посилання на проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства зазначений акт та довідка не містять. Відповідачка не заперечує факт спільного літнього відпочинку в с. Чертеж, однак звертає увагу суду, що цей відпочинок організовував та оплачував для неї і її дитини [PERSON] за власні кошти, однак ніяких зобов`язань цей відпочинок для неї не створював та не породжував ніяких прав, це було приємним проведенням часу, але не більше. Факт постійного проживання по [ADDRESS] відповідачка категорично заперечує, так як вона інколи проводила там ніч з позивачем і все. Позивач не надав доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї. Посилання позивача на заяву продавця спірної квартири [PERSON] від 11 жовтня 2022 року про те, що кошти за придбану [PERSON] квартиру [ADDRESS] сплачував продавцю саме позивач, не містить відомостей про походження коштів, якими нібито розраховувався [PERSON] , невідомо кому адресується вказана заява, підпис заявника не завірений, прізвище заявника відсутнє. Посилання позивача на факт продажу 30.04.2015 року свого спадкового будинку в с. Чертеж за 82\~000,00 грн. не може слугувати доказом спільного придбання спірного майна, квартира придбана відповідачкою в 2013 року, а будинок в 2011 році. [PERSON] мала постійне джерело доходу, так як працювала в Закарпатській обласній філармонії до лютого 2022 року, її дохід за 2010 рік та першу половину 2011 року становив 45 067,24 грн., її батьками, з якими вона фактично проживала, надано їй кошти в сумі 40\~000,00 грн. і спільними зусиллями вони придбали житловий будинок в [ADDRESS] та земельну ділянку, ремонт у вказаному будинку робили брати відповідачки, які і проживають у вказаному будинку по теперішній час. Зазначає, що за спільні з батьками кошти 08.07.2013 року придбала квартиру [ADDRESS] . Відповідачка визнає факт перебування з позивачем у фактичних шлюбних стосунках з 10 травня 2015 року до 09 липня 2015 року. Враховуючи вище викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 31 січня 2023 року представником позивача [PERSON] адвокатом Сочка В.І. подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що у 2006 року сторони по справі заручилися та носили обручки. У період, коли позивач працював в Німеччині, він неодноразово надсилав кошти, які відповідачка отримувала через установи банків. Крім цього, у період з 2009 року по 2022 рік сторони по справі працювали разом музикантами в різних ресторанах [PERSON] , таких як: « [PERSON] », « [PERSON] », «Савок», «Європа», «Татош», всі кошти у сторін були спільними і ніколи не використовувались на власний розсуд, як вказує відповідачка [PERSON] . Сторони вели спільний бюджет, спільно харчувалися, купляли майно для спільного користування, брали участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу, що засвідчує реальність сімейний відносин. Щодо спільних фотографій сторін, посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №531/295/19 від 08.12.2021 року, в якій зазначено, що для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться в тому числі і фотографії певних подій, а тому спільні фотографії сторін, є належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Щодо відносин доньки відповідачки [PERSON] та позивача, вказує, що якби між сторонами по справі та донькою відповідачки не було б сімейних відносин, взаємних прав та обов`язків, то [PERSON] не змінила б власне прізвище на прізвище чужої для неї людини. Щодо довідки №1823 від 31.10.2022 року та акту про фактичне місце проживання від 31.10.2022 року вказує, що відповідно до вказаних документів сторони проживали з 2004 по 2014 роки у літній період, тобто 10 років за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується спільними фото та показаннями свідків, там сторони не відпочивали, а вели повноцінне проживання та вели господарство. Крім цього вказує, що сторони проживали в квартирі брата позивача [PERSON] з 2004 по 2010 роки до першої поїздки позивача в Німеччину. Щодо твердження відповідачки про те, що вона з донькою проживала за адресою: [ADDRESS] , вказує, що дійсно відповідачка з донькою були прописані за вказаною адресою, проте фактичним їх разом з позивачем місцем проживання до придбання власної квартири були наступні місця: спочатку вони проживали в рідного брата позивача 2004-2010 роки, в батьків відповідачки з 2010 по 2013 роки, в будинку батьків позивача літні періоди з 2004 по 2010 роки, і в своєму власному житлі, а саме квартирі, яку вони придбали в 2013 році. Щодо твердження відповідачки про те, що вона разом з батьками самостійно придбала будинок і квартиру вказує, що відповідачкою жодних доказів, які б доводили, що саме за її кошти та кошти її батьків було придбане майно, не має. У свою чергу позивач відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] в АТ «Райффайзен банк» від 12.09.2022 року зняв з депозитного рахунку 32\~000 тисячі доларів США 08.07.2013, тобто у той самий день, коли сторони придбали квартиру для спільного проживання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вище викладене просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Заяви (клопотання) учасників справи. Разом з позовною заявою представником позивача адвокатом Сочка В.І. подано заяву про забезпечення позову /т.1, а.с.60-63/; клопотання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , /т.1, а.с.т.1, а.с.57-58/. 09.12.2022 року представником позивача адвокатом Сочка В.І. подано до суду заяву про усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 01.12.2022 року /т.1, а.с. 75-102/. 29.12.2022 року представником відповідача адвокатом Дубровською О.М. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами цивільної справи /т.1, а.с. 106-107/. 29.12.2022 року /т.1, а.с.113/ та 02.02.2023 року /т.1, а.с.163-164/ представником відповідача адвокатом Дубровською О.М. подано відзив на позовну заяву, в якому заявлено клопотання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 02.02.2023 представником відповідача адвокатом Дубровською О.М. подано до суду клопотання про витребування з Головного управління державної податкової служби у Закарпатській області відомостей про дохід позивача [PERSON] за період з 01.01.2004 року по 08.07.2013 року включно /т.1, а.с.150-151/. 02.02.2023 року представником відповідача адвокатом Дубровською О.М. подано до суду клопотання, в якому просить суд не приймати до розгляду виписку по рахунку [NUMBER] від 12.09.2022 року, видану [PERSON] АТ «Райффайзен Банк Аваль» /т.1, а.с.152/. 02.02.2023 року представником відповідача адвокатом Дубровською О.М. подано до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи /т.1, а.с.153-161/. 02.02.2023 року представником відповідача адвокатом Дубровською О.М. подано до суду клопотання про виклик та допит свідка [PERSON] в режимі відеоконференції із застосуванням власних засобів зв`язку /т.1, а.с. 162/. 13.02.2023 року представником позивача адвокатом Сочка В.І. подано до суду клопотання про поновлення строків та долучення доказів, а саме: копії паспортів громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] ; перекладені та завірені копії виписок по рахунку № [NUMBER] ; відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків; форму ОК-5 з відомостями з реєстру зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування /т.1, а.с. 167-212/. 13.02.2023 року представником позивача адвокатом Сочка В.І. подано до суду клопотання про виклик свідка [PERSON] /т.1, а.с. 213-214/. 13.02.2023 року представником позивача адвокатом Сочка В.І. подано до суду заперечення на клопотання від 01.02.2023 року щодо неприйняття доказу /т.1, а.с.215-219/. 07.03.2023 року представником позивача адвокатом Сочка В.І. подано до суду по проведення підготовчого судового засідання у відсутності сторони позивача/т.1, а.с.221/. 07.03.2023 року представником відповідача адвокатом Дубровською О.М. подано до суду клопотання про проведення підготовчого засідання у відсутності сторони відповідача /т.1, а.с.222/. Інші процесуальні дії у справі. 30 листопада 2022 року за протоколом автоматизованого розподілу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області судової справи між суддями вищевказану справу передано на розгляд судді Голяні О.В./т.1, а.с.64/. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2022 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , із забороною відчуження /т.1, а.с.66-69/. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2022 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху /т.1, а.с.71-72/. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження /т.1, а.с.103-104/. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2022 року клопотання обох сторін про виклик свідків задоволено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /т.1, 224-227/. В судовому засіданні 22.05.2023 протокольною ухвалою\~суду відмовлено\~в задоволенні\~клопотань представника позивача адвоката Сочки В.І. про повернення до стадії підготовчого судового засідання по справі, поновлення позивачу строку для подання доказів, долучення до матеріалів справи в якості доказів копій листів ТОВ «МІА Інвест» від 03.03.2023, 18.05.2023, відеозаписів, з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття. Разом з тим, згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин\~можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття\~для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, однак такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. Оскільки необхідність повернення до стадії підготовчого засідання представник позивача обґрунтував саме необхідністю подання доказів, суд вважає, що представник позивача не навів вагомих підстав для повернення до стадії підготовчого провадження, так як такі процесуальні дії як приєднання доказів\~до матеріалів\~справи можуть бути реалізовані і на стадії судового розгляду при умові поновлення процесуальних строків. Так як, заявляючи клопотання про повернення на стадію підготовчого засідання, представник позивача одночасно заявив клопотання про поновлення строку для приєднання доказів до матеріалів справи як такого, що був пропущений з поважних причин, суд дає оцінку поважності причин пропуску процесуального строку. Сторони та\~інші учасники\~справи подають\~докази у\~справі безпосередньо\~до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ\~не може\~бути поданий\~у встановлений\~законом строк\~з об`єктивних\~причин,\~учасник справи\~повинен про\~це письмово\~повідомити суд\~та зазначити:\~доказ,\~який не\~може бути\~подано;\~причини,\~з яких\~доказ не\~може бути\~подано у\~зазначений строк;\~докази,\~які підтверджують,\~що особа\~здійснила всі\~залежні від\~неї дії,\~спрямовані на\~отримання вказаного\~доказу.\~Докази,\~не подані\~у встановлений\~законом або\~судом строк,\~до розгляду\~судом не\~приймаються,\~крім випадку,\~коли особа,\~яка їх\~подає,\~обґрунтувала неможливість\~їх подання\~у вказаний\~строк з\~причин,\~що не\~залежали від\~неї. /ч.1,2,4,8 ст. 83 ЦПК України/. Адвокат Сочка В.І. в клопотанні зазначив, що 21.02.2023 позивач звертався до ТОВ «Міа-інвест» з метою оцифрування відеокасет, на яких зафіксовані сімейні святкування, похорони, зустрічі тощо; так як відеозаписи оцифровані 18.05.2023, для об`єктивної та повноти дослідження всього обсягу доказів у справі їх доцільно приєднати до матеріалів справи. В судовому засіданні адвокат Сочка В.І. пояснив, що позивач при поданні позовної заяви до суду забув за існування доказів, які він наразі бажає приєднати до матеріалів справи, Згідно частини першої статті 127\~ЦПК\~України суд\~за заявою учасника справи поновлює пропущений\~процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого\~поновлення. Відповідно до ч. 1\~ст.\~127\~ЦПК України законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він відновленню. Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків. Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне також звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016). У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто за змістом вищенаведених норм, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Положення ч. 1\~ст. 127 ЦПК України\~пов`язують можливість поновлення пропущеного процесуального строку з обов`язковою наявністю поважних причин пропуску відповідного строку, при цьому не ставить можливість такого поновлення в залежність від тривалості прострочення. Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Клопотання про поновлення строку повинно містити належне та достатнє обґрунтування (з документальним підтвердженням) причин пропуску цього строку. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, зокрема, рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений\~ЦПК України. Будь-яких доказів існування поважних причин, які б перешкодили позивачу реалізувати свої права у встановлений судом строк (для подання доказів), суду не надано. Позов поданий до суду 30.11.2022 року, підготовче судове засідання проведено 02.02.2022, під час підготовчого провадження по даній справі були вирішенні всі наявні клопотання по справі, всі учасники процесу надали для приєднання до матеріалів справи всі наявні у них докази; додаткових клопотань, окрім заявлених, сторони та їх представники не мали; розглядуване клопотання про поновлення процесуального строку надійшло до суду фактично через 6 місяців після подання позовної заяви до суду, три місяці після закриття підготовчого провадження по справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що представником позивача не обґрунтовано наявності поважних причин пропуску процесуального строку на подання доказів, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання в частині поновлення строку подання доказів у справі. В той час, згідно зі\~ст. 126 ЦПК України\~право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом . Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку залишити клопотання від 18.05.2023 позивача в частині долучення доказів до матеріалів справи без розгляду. В судовому засіданні 06.06.2023 відповідач [PERSON] та її представник адвокат Дубровська О.М. заявили про відмову від допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і така відмова прийнята судом. В судовому засіданні 31.07.2023 позивач [PERSON] та його представник адвокат Сочка В.І. заявили про відмову від допиту свідка [PERSON] і така відмова прийнята судом Пояснення сторін, надані в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві. Позивач пояснив, що з [PERSON] познайомився у 2002 році, її дитині тоді виповнилося три роки. Однією сім`єю без реєстрації шлюбу почали проживати з початку літа 2004 року за адресою місця проживання його батька в с.Чертеж, з настанням осіннього періоду переїхали в м. Ужгород, проживали в трьохкімнатній квартирі його старшого брата Степана за адресою [ADDRESS] , при цьому відповідачка [PERSON] проживала за цією адресою з ним приблизно три тижні на місяць, ключів від помешкання не мала, чекала його приходу на веранді. Дитина відповідачки [PERSON] в цей час проживала у бабусі за адресою [ADDRESS] , постійно відвідувала їх за адресою [ADDRESS] . В літній період постійно кожного року виїжджали на тимчасове проживання в с.Чертеж. Влітку 2006 року позивач зробив [PERSON] пропозицію. В подальшому в 2010 році виїхав на офіційну роботу в Німеччину, а [PERSON] в цей період залишилася проживати у своїх батьків за адресою [ADDRESS] . Загалом за 3 роки роботи в Німеччині позивач заробив більше 40 тис. Євро. Під час перебування за кордоном постійно висилав різні грошові суми відповідачці, яка ці гроші витрачала в тому числі на купівлю продуктів харчування його хворому батькові. З Німеччини на України приїжджав кожного року в кінці листопада, перед новим роком виїжджав знову за кордон, повертався в Україну 6-7 січня кожного року, був дома два тижні і знову виїжджав за кордон. В Німеччині працював до кінця 2012 року. Будинок в с.Тур`я Пасіка вартістю 80 тис. грн. придбаний за гроші, які ним висилалися відповідачці в 2010-2012 роках, всього за цей період було вислано від 6,5 до 8 тис. Євро. Особистої участі, не рахуючи фінансової, в придбанні цього будинку не брав, цим питанням повністю займалася відповідачка. Своїх власних коштів відповідачка в придбання будинку не вкладала. У будинку в с.Тур`я Пасіка проживати не планував. Після його повернення із за кордону продовжили спільне проживання з [PERSON] в квартирі її батьків за адресою [ADDRESS] . В подальшому ним спільно з [PERSON] було прийнято рішення про придбання квартири в м. Ужгороді, допомогу в пошуку квартири надавала ріелтор по імені [PERSON] , прізвища не пам`ятає. Квартиру вибирали разом, у цьому їм допомагала мати відповідачки. Для придбання обрали квартиру за адресою [ADDRESS] . Коли вибір був зроблений, він поклав на свій банківський рахунок 20 тис. доларів США, належних особисто йому, та 12 тис. доларів США, запозичених у зятя. В день придбання квартири ним було знято з його банківського рахунку 32 тис. дол. США. Договір купівлі продажу квартири посвідчував нотаріус, який здійснював свою діяльність в [ADDRESS] . За квартиру з продавцем [PERSON] позивач розраховувався в приміщення банку «Аваль» особисто. Власних грошей в придбання квартири [PERSON] не вкладала. З [PERSON] була усна домовленість, що квартира буде оформлена на двох. Після оформлення квартири, коли вони залишили приміщення нотаріальної контори, [PERSON] вручила йому папку з документами, в тому числі з договором купівлі продажу квартири, який він прочитав та усвідомив, що квартира оформлена на [PERSON] одноособово. З цього приводу [PERSON] його заспокоїла та пообіцяла, що переоформить частку квартири і на нього. В квартирі почали робити ремонт, купляли побутову техніку за кредитні гроші, боргові зобов`язання оформлювалися на [PERSON] ремонту у зазначеній квартирі керував батько відповідачки. В квартиру в`їхали спільно в 2013 році. В квартирі по [ADDRESS] зареєстрував своє місце проживання в 2015 році, до цього був зареєстрований в с. Чертеж. Щодо придбання спільного майна пояснив, що коли почали проживати разом, придбали ноутбук, комп`ютер, щоб спільно працювати та заробляти. Зароблені кошти витрачали спільно на поточні потреби. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, викладених у відзиві. Відповідачка пояснила, що з позивачем познайомилася у 2000 році, почали зустрічатися, але позивач не був єдиним чоловіком, з яким вона мала відносини. В квартирі по [ADDRESS] ніколи не проживала, інколи залишалася на ночівлю. Також ніколи не проживала з [PERSON] в с.Чертеж, час від часу виїжджала туди на відпочинок. Коли [PERSON] працював в Німеччині, то висилав їй гроші з метою придбання продуктів та ліків його хворому батьку, з метою розрахунку за борги позивача, в тому числі за борг перед її матер`ю в розмірі 500 доларів США. Суму грошей в розмірі загалом 6,5 тис. дол.США [PERSON] їй не перераховував. В квартирі її батьків за адресою [ADDRESS] [PERSON] не проживав ніколи, інколи заходив на свята в гості, один раз залишився на ночівлю. Квартиру по [ADDRESS] придбала за рахунок батьківських коштів. Коштів на придбання квартири позивач не мав. [PERSON] був присутній при укладанні договору купівлі продажу квартири, договір прочитав, зауважень щодо оформлення квартири на неї одноособово не мав. Згадала випадок, коли перед придбанням квартири по [ADDRESS] з квартири її батьків зникли гроші, вона виявила пропажу, пов`язала цей випадок з попереднім візитом [PERSON] , і дійсно через добу [PERSON] повернув їй кошти. Розрахунок з продавцем квартири по [ADDRESS] вона проводила сама особисто, при передачі грошей був присутній ріелтор. З позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу почала проживати з кінця 2014 року в квартирі по [ADDRESS] , до цього часу разом не проживали, спільне господарство не вели, спільного бюджету не мали. Її дитина [PERSON] називала [PERSON] «тато», так як дитині не вистачало батьківської уваги, прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » дитина змінила з огляду на політичну ситуацію в країні, що мала місце на той час. Інших чоловіків, з якими у відповідачки у той час були відносини, дитина татом не називала. Фактичні обставини справи, встановлені судом. З довідки ТОВ «НАШ ДОБРОБУТ» №423 від 26.09.2022 року вбачається, що чоловік [PERSON] , дружина [PERSON] , падчериця [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації з 2004 року по січень 2010 року. Згідно акту про фактичне проживання від 26.09.2022 року, складеного в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , затвердженого директором ТОВ «НАШ ДОБРОБУТ», в квартирі [ADDRESS] проживали без реєстрації з 2004 року по січень 2010 року наступні особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /т.1, а.с.36-37/. Відповідно до довідки Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області №1823 від 31.10.2022 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] у літній період з 2004 року по 2014 рік без реєстрації проживали наступні громадяни [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту про фактичне проживання від 31.10.2022 року, підтвердженого сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , затвердженого заступником начальника відділу загальної та організаційної роботи Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області Хархола І., за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Чертеж, вул. Миру, 7 у літній період з 2004 року по 2014 рік без реєстрації проживали наступні громадяни: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /т.1, а.с.39-41/. 31.08.2004 року [PERSON] знялася з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] ; 26.05.2008 зареєструвалася в квартирі за адресою [ADDRESS] , що стверджено відмітками в паспортному документі останньої /т.1, а.с.154/. Відповідно до витягу з протоколу розширеного засідання адміністрації Закарпатської обласної філармонії №2 від 12.07.2005 року вирішено надати артистці ЗЗНХ [PERSON] по [ADDRESS] /т.1, а.с.161/. В матеріалах справи наявні фото, де позивач зображений разом з відповідачкою, з дитиною відповідачки [PERSON] , тоді ще малолітньою, в теплій сімейній обстановці /т.1, а.с.46-50/. Також в матеріалах справи наявна листівка привітання позивача з його п`ятдесятирічним ювілеєм «Від доці [PERSON] та дружини [PERSON] »; листівка - привітання позивача з його п`ятдесятирічним ювілеєм, написана, як показала відповідачка в судовому засіданні, нею, в якій містяться привітання ювіляра та адресат вказує «… радію я за щастя бути рядом і зватися жінкою твоєю і бути [PERSON] »; листівка привітання з днем народження, датована 01.08.2009, з тексту вбачається, що така написана дитиною, яка до адресата звертається «Тато» /т.1, а.с.42-46/. 29.07.2011 року між [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] , і відповідачем [PERSON] за ціною 51\~495,00 грн. укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці площею 1\~447 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 2123285501:01:002:0025,; 15.08.2011 будинок зареєстрований за відповідачем /див. договір купівлі продажу від 29.07.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.В.., за реєстр. №2314; витяг про державну реєстрацію прав №3096638 від 15.08.2011 року /т.1, а.с.18-21, 96-97/. 04.10.2012 року батько відповідачки [PERSON] відчужив за ціною 17\~840,00 грн. належну йому земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , а 20.06.2013 відчужив належний йому будинок із земельною ділянкою [ADDRESS] за ціною 69\~198,31 грн. /т.1, 115-120/. З даних виписки від 12.09.2022 року по рахунку АТ «Райффайзен банк» № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 08.07.2013 року отримав готівкою 32\~008,27 тисяч доларів США /т.1, а.с.144/. 08.07.2013 року між [PERSON] і відповідачем [PERSON] за ціною 130\~000,00 грн. укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] /див. договір купівлі-продажу квартири від 08.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Куровською Н.Ю., за реєстр. №594; витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5866736 від 08.07.2013 року /т.1, а.с.22-26, 84-86/. Відповідно до повідомлень НБУ України https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/n0247500-13#Text офіційний курс\~гривні до\~іноземної валюти\~станом на\~08.07.2013 становив 799.3000 грн. за 100 дол. США, отже вартість квартири на дату придбання в еквіваленті становила 16\~264 дол.США. При цьому в тексті договору купівлі-продажу квартири зазначено, що сума в розмірі 130\~000 грн. повністю сплачена покупцем готівкою і отримана і отримання продавцем особисто до підписання цього договору /п.6 договору/. Покупець подала нотаріусу заяву про те, що вона в зареєстрованому шлюбі не перебуває, квартиру купляє за власні кошти /п.13.8/. Відповідно до заяви [PERSON] від 11.10.2022 року, останній заявив, що кошти за продаж належної йому квартири [ADDRESS] , отримав від громадянина [PERSON] , 1958 року народження, в приміщенні банку «АВАЛЬ», що по вул. Корятовича /т.1, а.с.51-52/. 10.07.2013 року [PERSON] уклала з АТ «СЕНС БАНК» кредитний договір №401475298 на суму 10\~096,21 грн. для оплати/часткової оплати товарів: паркет дошка дуб; плінтус плас; грунт антисептик, що стверджено довідкою вих.№57742-39.1 від 30.12.2022 АТ «СЕНС БАНК», який є правонаступником АТ «АЛЬФА-БАНК» /т.1, а.с.155/. 19.07.2013 року [PERSON] уклала з ПАТ «Дельта Банк» кредитні договори №001-06001-190713 від 19.07.2013 року, №002-06001-190713 від 19.07.2013 року, з цільовим призначенням оплата LED телевізор LG вартістю 4\~610,90 грн., холодильника Samsung, 1 шт., вартість 7\~694,36 грн., підприємство торгівлі ТОВ «Дієса» /т.1, 156-160/. 12.07.2013 відповідачка [PERSON] та її дочка [PERSON] зареєстрували своє місце проживання в квартирі за адресою [ADDRESS] , що стверджено відмітками в паспортних документах останніх /т.1, а.с.15-16, 27-29/. З довідки ПП «Ужгородський будинковий сервіс» №376 від 13.10.2022 року вбачається, що [PERSON] , 1978 р.н., дійсно проживав без реєстрації з липня 2013 року за адресою: [ADDRESS] . Станом на 05.09.2019 за зазначеною адресою зареєстровані [PERSON] , 1978 р.н., [PERSON] , 1958 р.н., (чоловік); [PERSON] , 1998 р.н. (донька); [PERSON] , 1989 р.н. (зять), що стверджено довідкою ПП «Ужгородський будинковий сервіс» №4348 від 05.09.2019 року /т.1, а.с.35,41/. Відповідно до акту про фактичне проживання осіб без реєстрації (для комунальних послуг та субсидій), підписаного директором ПП «Ужгородський будинковий сервіс» Товт В.В., інспектором Бондаренко О.І., сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з липня 2013 року /т.1, а.с.145/. 14.11.2014 року дочка відповідачки [PERSON] , [INFO] , в віці 16 років змінила прізвище з « [PERSON] » та « [PERSON] » /див. свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 14.11.2014 року /т.1, а.с.30/. 30.04.2015 року [PERSON] за ціною 82\~000,00 грн. відчужив покупцю [PERSON] житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку від 30.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Асаулюком А.В., за реєстр. №696 /т.1, а.с.31-34/. З пояснень сторін вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 09 липня 2015 року. Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків стверджено, що [PERSON] нараховано/виплачено дохід за період з 1 кварталу 2000 року по 3 квартал 2022 року /т.1, а.с. 121 - 127/. Відповідно до копії паспортів громадянина України для виїзду закордон, виданого на ім`я [PERSON] , вбачається, що позивачу [PERSON] було відкрито робочі візи в Німеччину, перебування позивача на роботі в Німеччині відповідно до даних паспорту та робочих віз: 22.02.2010 08.11.2010, 15.12.2010 07.01.2011, 18.02.2011-24.10.2011, 15.12.2011-09.01.2012, 24.02.2012 05.11.2012, 13.12.2012 07.01.2013 /т.1, а.с.170-181/. Згідно виписки по рахунку «Prosbank» № [NUMBER] на рахунок [PERSON] за період з 2.04.2011 по 01.01.2023 було внесено 13607,37 євро /т.1, а.с.182-190/. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 07.02.2023 року за період з 1 кварталу 2008 року по 4 квартал 2020 року [PERSON] отримав дохід за 2008 рік у сумі 5\~556,67 грн.; 2009 рік - 14\~382,75 грн.; за 2010 рік 2427,59 грн.; за 2013 рік - 8\~117,26 грн.; за 2014 рік 12\~684,95 грн.; за 2015 рік 16\~374,33 грн.; за 2016 рік 155\~093,48 грн.; за 2017 рік 24\~250,64 грн.; за 2018 рік 44\~834,92 грн.; за 2019 рік 50\~290,03 грн.; за 2020 рік 24\~388,88 грн. /т.1, а.с.204-2011/. Свідок [PERSON] пояснив, що являється старшим братом позивача [PERSON] . Сторони по справі познайомилися в 2003-2004 роках, в 2006 році заручилися та почали проживали спільно з дитиною [PERSON] в маленькій кімнаті в будинку по [ADDRESS] , належному свідку. Коли [PERSON] був там, то там була і [PERSON] , а коли брат виїжджав по робочим питанням, то [PERSON] не було, вона цей час була у своїх батьків. Ключів від будинку [PERSON] свідок не давав, але згадав один випадок, коли він прийшов, а [PERSON] вже була всередині будинку, це означає, що їй дав ключі [PERSON] . В літній період [PERSON] та [PERSON] проживали в с.Чертеж. Дитина [PERSON] ставилася до [PERSON] як до рідного батька. Щодо придбання спільного майна, свідок пояснив, що [PERSON] та [PERSON] купили комп`ютер, готувалися працювати разом. В подальшому [PERSON] та [PERSON] переїхали проживали до батьків останньої, а ще пізніше придбали квартиру по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] пояснила, що позивач по справі [PERSON] являється її батьком. Батько та [PERSON] разом з дитиною [PERSON] з 2003-2004 року і до 2010 року проживали спільно однією сім`єю в маленькій кімнаті будинку по [ADDRESS] , дитина проживала в великій кімнаті. Свідок періодично відвідувала батька в будинку по [ADDRESS] , разом святкували релігійні свята. Також до свідка в гості регулярно приходив батько разом з [PERSON] , її дитиною. Ключів від будинку свідок у [PERSON] не бачила. В літній період проживали в с.Чертеж. Приблизно в 2005 -2006 роках батько та [PERSON] заручилися. В 2010 році батько поїхав працювати в Німеччину. Перед цим батько позичив у її чоловіка гроші в розмірі 1000 дол.США, які повернула її чоловіку саме [PERSON] до і після поїздки батька до Німеччини, останній працював разом з [PERSON] , в тому числі в ресторанах « [PERSON] », « [PERSON] », в закладі « [PERSON] » разом з особою [PERSON] . Зароблені кошти витрачали спільно. Будинок в с.Туря Пасіка придбали за кошти, які надсилав батько [PERSON] перший приїзд батька з Німеччини останній разом з [PERSON] перейшли проживали до батьків останньої, де проживали до 2013 року. Після повернення батька з Німеччини проживали спільно проживали спільно у батьків [PERSON] , потім в 2013 році за гроші батька придбали квартиру. Згадала випадок, коли її батько був в Німеччині, в лютому 2012 року помер дідусь, в будинку померлого в с.Чертеж почала хазяйнувати сім`я [PERSON] . Свідок зателефонувала матері [PERSON] , щоб взяти ключі від будинку, однак та відмовила. І з того часу до 2016 року свідок не спілкувалася з [PERSON] , а спілкувалася лише з батьком. Свідок [PERSON] пояснив, що позивач [PERSON] являється його тестем. В 2000 його тесть познайомився з [PERSON] , а з 2004 по 2010 спільно проживали однією сім`ю разом з донькою [PERSON] у брата [PERSON] - [PERSON] . Свідку це відомо, так як він неодноразово відвідував тестя на Різдво, інші свята, інколи просто заходив на каву, при цьому двері відкривала [PERSON] , одягнена по домашньому. Був випадок, коли тесть позичив у свідка гроші в розмірі 1000 дол. США, а повернула ці гроші саме [PERSON] . В 2009 році тесть поїхав працювати в Німеччину, в 2012 році повернувся, і з того часу [PERSON] та [PERSON] проживали у батьків [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] , свідок неодноразово відвідував їх за цією адресою. Коли батько [PERSON] хворів, [PERSON] допомогала доглядати за ним, відвідувала його у лікарні. [PERSON] брав активну участь у вихованні дитини [PERSON] , остання називала його татом, виявила бажання взяти прізвище « [PERSON] ». Квартира по [ADDRESS] в 2013 році придбана за гроші, зароблені [PERSON] . Також в березні 2013 року тесть під гарантію своєю дочки [PERSON] позичав у свідка 12\~000 дол.США на купівлі квартири, які [PERSON] повернув йому в кінці року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється другом позивача [PERSON] , з відповідачкою його пов`язували колегіальні відносини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] познайомилися в 2001 2002, в періоді до 2005 року заручилися. Дата, коли саме останні почали проживати разом, свідку невідома. Проживали спочатку разом зі старшим братом позивача [PERSON] в великій кімнаті будинку, що розташований по площі [PERSON] в м. Ужгороді. В літній період виїжджали проживати в село, де працювали на городі. Жили як сім`я. В 2012 році переїхали проживали до батьків [PERSON] , свідок за цією адресою завозив [PERSON] музичну апаратуру. Сторони мріяли придбати власну квартиру, для цього вони обидва намірювалися продавати належну їм нерухомість. Після повернення [PERSON] з Німеччини купили квартиру. Дитина [PERSON] називала [PERSON] татом, ходили разом в католицьку церкву, у них там було «родинне місце». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] приходяться йому друзями. Останні проживали разом в будинку по вул. Другетів по декілька днів, окремої кімнати у них не було, свідок відвідував їх 1-2 рази на тиждень, святкував з ними католицьке різдво 26 грудня приблизно в 2005 -2007 роках. У [PERSON] ключів від будинку не було. Дитина [PERSON] з ними не проживала, проживала з батьками [PERSON] в [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не жили, інколи могли переночувати. Потім довгий період сторони по справі проживали у батьків [PERSON] . Коли помер батько [PERSON] , сімя [PERSON] була задіяла в організації похорон. У [PERSON] та [PERSON] була мрія об`єднатися і придбати квартиру. Свідку відомо зі слів [PERSON] , що останній придбав квартиру, у її придбання вклав власні гроші, які заробив в Німеччині. [PERSON] та [PERSON] працювали разом в ресторані « [PERSON] », інших ресторанах, як ділили зароблені кошти, свідку невідомо. Дитина [PERSON] почала ще в дошкільному віці, можливо з 2004-2005 року, називати [PERSON] татом, питала чи дозволить він їй взяти його прізвище. [PERSON] приймав участь в житті дитини, сприймав її як свою дитину, відводив та забирав з садочка. Коли дитина вступила на навчання в ВУЗ, [PERSON] повідомив свідку, що приймав участь у фінансуванні навчання. Свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] знайомий з 1983 року. Свідку відомо, що позивача з [PERSON] пов`язували сімейні відносини. Згадав випадок, коли в 2005 2006 році проїхав до [PERSON] в будинок по [ADDRESS] , двері відкрила [PERSON] , одягнена по домашньому. Коли приходив інші рази, [PERSON] була відсутня. Також згадав випадок, коли [PERSON] був присутній на день народження свідка, і за ним прийшла саме [PERSON] , що відвести останнього додому. З початку 2013 року до середини 2017 року свідок разом зі сторонами по справі працював в творчому колективі в ресторані «Совок», сторони називали один одного чоловіком та дружиною, дочка відповідачки називала [PERSON] татом. Свідок [PERSON] показав,\~що з [PERSON] познайомився в 2006 році, позивач представив її як дружину. До 2010 року свідок приходив до позивача в будинок по [ADDRESS] , там була присутня дівчинка, яку [PERSON] представив як доньку. В 2009-2010 роках сторони разом приходили до свідка в гості. В середині 2013 року [PERSON] запрошував свідка в гості в квартиру по [ADDRESS] . Свідки [PERSON] та [PERSON] , які являються батьками відповідачки [PERSON] , пояснили, що їх дочка [PERSON] разом з онукою [PERSON] після розірвання шлюбу з першим чоловіком [PERSON] проживали до середини 2013 року з ними в належній їм квартирі по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в їх квартирі ніколи не проживав, приходив один раз до їх доньки на день народження, а також на [ADDRESS] придбано за належні їм кошти, право власності оформлено на доньку [PERSON] позивачем донька почала проживати спільно з середини 2014 року в квартирі по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , яка являється дочкою відповідачки [PERSON] , пам`ятає, що її матір познайомилася з [PERSON] в 2003-2004 роках, тоді ж з останнім познайомилася і свідок. Так як свідку, якій на той виповнилося 5-6 років, не вистачало батьківської уваги, вона називала [PERSON] татом. В подальшому в 2014 році змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », так як в суспільстві на той момент було негативне відношення до її однофамільця політика [PERSON] , а також тому, що співачка [PERSON] була її улюбленим виконавцем. З моменту розлучення її біологічних батьків свідок разом з матір`ю проживали в квартирі, належній її бабі та діду, по [ADDRESS] свідок, а також її матір ніколи не проживали, матір час від часу залишалася ночувати з [PERSON] . При цьому [PERSON] не був єдиним чоловіком, з яким у матері були романтичні відносини. Після повернення з Німеччини [PERSON] тимчасово залишив свої речі в квартирі по [ADDRESS] , незабаром перевіз їх в с.Чертеж. В квартирі по [ADDRESS] [PERSON] не проживав. Спільного майна її матір та [PERSON] до укладання шлюбу не придбавали. Квартира по [ADDRESS] придбана за рахунок грошей, які її дід [PERSON] виручив від продажу належних йому будинку та земельної ділянки, що розташовані в с.Оноківці Ужгородського району. Свідок [PERSON] пояснила,\~що проживає\~за адресою [ADDRESS] , являється сусідкою батьків відповідачки [PERSON] . Особа [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] ніколи не проживав. Свідку зі слів батька відповідачки відомо, що квартира по [ADDRESS] придбана [PERSON] за рахунок майна, належного її батьку. Свідок [PERSON] пояснила,\~що проживає\~за адресою [ADDRESS] . Позивача по справі [PERSON] бачила в будинку [ADDRESS] перший раз в 2016 -2017 році. Свідок [PERSON] пояснила,\~що проживає\~за адресою [ADDRESS] . Відповідачка за адресою [ADDRESS] проживала до осені 2013 року, потім [PERSON] переїхала в квартиру по [ADDRESS] [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживав, інколи приходив на Різдво. Свідок [PERSON] пояснила суду, що являється подругою відповідачки [PERSON] , яка після розірвання шлюбу з першим чоловіком переїхала проживати до батьків в квартиру по [ADDRESS] [PERSON] ніколи не проживала. В 2013 році [PERSON] купила квартиру по [ADDRESS] , ремонт та облаштування квартири робила в тому числі за кредитні кошти. Свідок [PERSON] також являється подругою відповідачки [PERSON] . Свідку відомо, що [PERSON] після розірвання шлюбу з першим чоловіком проживала разом з батьками в квартирі по [ADDRESS] . В 2013 році разом з донькою переїхала в квартиру по [ADDRESS] . Оцінка суду. Між сторонами виник спір щодо поділу спірного майна, в якому позиція позивача ґрунтується на тому, що він спільно проживав з відповідачкою однією сім`єю, під час такого проживання вони придбали спільний будинок та квартиру, а тому за ним необхідно визнати право власності на спірного майна. \~Особливості даних правовідносин свідчать про те, що право позивача на спірне майно може виникнути лише у випадку доведення факту його спільного проживання з відповідачем однією сім`єю, про що він і заявив відповідну вимогу. Відповідачка вказані вимоги заперечила в повному обсязі. Згідно з частиною другою\~статті 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення\~Глави 8 цього Кодексу\~(стаття 74 СК України).\~ За змістом статей\~12,13,81 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених гравою 6\~СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі\~№554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі\~№244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі\~№127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі\~№343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі№522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі\~№354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі\~№490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі\~№588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі\~№279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі\~№748/897/18, від 11 грудня 2019 року в справі\~№712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі\~№490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі\~№761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року в справі\~№490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року\~№757/8786/15-ц. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі\~№524/10054/16. Щодо проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року по 2010 рік, суд вважає цей факт недоведеним На підтвердження факту проживання однією сім`єю у періоді з 01.01.2004 по 2010 рік за адресою [ADDRESS] позивачем надано суду довідку ТОВ «НАШ ДОБРОБУТ» №423 від 26.09.2022 року, акт про фактичне проживання від 26.09.2022 року, за якими згідно свідчень сусідів за вказаною адресою проживали без реєстрації з 2004 року по січень 2010 року наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Щодо проживання власника будинку [PERSON] в будинку по [ADDRESS] , то такі дані в зазначених довідці, акті не зазначені взагалі. В судовому засіданні позивачем було повідомлено, що дитина відповідачки в цей період проживала у бабусі за адресою [ADDRESS] , хоча і постійно відвідувала їх за адресою [ADDRESS] , а в довідці та акті вказано, що дитина проживала за вказаною адресою, тому такі довідка, акт не є достовірними доказами, на підставі яких можливо встановити факт проживання сторін однією сім`єю. 31.08.2004 року [PERSON] знялася з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] , проте в квартирі по [ADDRESS] , де, за твердженням позивача вона в той час постійно проживала, не зареєструвалася, майже 4 роки перебувала без реєстрації місця проживання і лише 26.05.2008 зареєструвала своє місце проживання в квартирі за адресою [ADDRESS] , що послаблює доводи сторони позивача про постійне проживання [PERSON] в періоді з 2004 по 2010 роки за вказаною адресою. Батьки відповідачки [PERSON] \~та [PERSON] ,\~донька відповідачки\~ [PERSON] \~показали,\~що в\~спірний період\~ [PERSON] \~проживала в\~квартирі за\~адресою [ADDRESS] . Доказів проведення спільних витрат, оплати комунальних послуг, придбання майна в періоді 2004 2010 в інтересах сім`ї позивач не надав. Придбання комп`ютеру, який призначався для спільної роботи та спільного заробляння коштів, не може вважатися майном, придбаним в інтересах сім`ї. Жодний із допитаних в судовому засіданні свідків показів стосовно того, який був сумісний бюджет сім`ї, із яких коштів він складався, які були права і обов`язки кожного з подружжя в сім`ї, яке майно подружжя разом придбало для сім`ї, яким був матеріальний стан сторін та який вклад сторони робили у сумісне господарство відповідно свого матеріального стану, не надали. Проживання особи за певною адресою передбачає наявність у такої особи ключів від помешкання. Однак в судовому засіданні позивач [PERSON] показав, що відповідачка ключів від будинку за адресою [ADDRESS] не мала, а «чекала його на веранді», а свідок [PERSON] показав суду, що [PERSON] проживала в будинку лише коли там був [PERSON] , а в той час коли останній виїжджав на кілька днів у зв`язку з характером своєї роботи, [PERSON] проживала за іншою адресою. Також свідок [PERSON] згадав один випадок, коли він прийшов додому, а [PERSON] вже була всередині будинку. З врахуванням того, що ключі від будинку за адресою [ADDRESS] у [PERSON] були відсутні, відповідачка перебувала за місцем проживання [PERSON] лише тоді, коли останній був там присутній, а свідок - власник будинку пригадав всього лише один випадок за шість років, коли [PERSON] самостійно потрапила до будинку, суд приходить до висновку, що візити останньої до позивача в цей період носили гостьовий характер. В матеріалах\~справи наявні\~листівки -\~привітання [PERSON] \~та її\~доньки [PERSON] ,\~ приурочені\~до п`ятдесятиріччя\~позивача,\~в яких\~ [PERSON] \~та її\~донька називають\~себе донькою\~та дружиною\~позивача;\~спільні фотозмінки\~сторін вдвох,\~з дитиною\~відповідачки,\~застільні в\~колі родини,\~що,\~з врахуванням\~встановлених судом\~обставин стабільних\~гостьових візитів\~відповідачки до\~позивача,\~спільного відпочинку,\~наявності у\~них теплих\~партнерських відносин,\~турботи позивача\~про доньку\~відповідачки,\~турботу відповідачки\~про батька\~позивача,свідчить про те, що відносини сторін носили ознаки так званого «гостьового шлюбу», суть якого полягає в тому, що партнери знаходяться в стосунках один з одним, вважають один одного чоловіком та дружиною, проте постійно спільно не проживають. Зазначене узгоджується з поясненнями свідків зі сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дочка позивача), [PERSON] , які стосуються констатації факту теплих партнерських відносин сторін, турботи позивача про доньку відповідачки, їх сумісного проживання і не свідчать про ведення спільного господарства та бюджету, наявність між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків. Свідки [PERSON] ,\~ [PERSON] \~не надали\~суду жодної інформації про ведення сторонами спільного господарства та бюджету, наявність між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків. Отже, належних, достатніх, допустимих і достовірних доказів на підтвердження факту постійного спільного постійного проживання із [PERSON] за адресою [ADDRESS] , у період 2004 -2010 роки із веденням спільного господарства та наявності спільного бюджету, позивач суду не надав. Відносини сторін у цей період не були такими, з якими закон пов`язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах. Відпочинок в літній період с.Чертеж Ужгородського району відповідачкою не заперечується, втім, враховуючи недоведення позивачем факту постійного проживання сторін в періоді з 2004 по 2010 роки, суд розцінює перебування сторін в літній період у вказаному селі лише як спільний відпочинок. Щодо проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу з листопада 2010 року по 2013 рік за адресою [ADDRESS] , то цей факт суд також вважає недоведеним Так, в періоді з 22.02.2010 08.11.2010, 15.12.2010 07.01.2011, 18.02.2011-24.10.2011, 15.12.2011-09.01.2012, 24.02.2012 05.11.2012, 13.12.2012 07.01.2013 позивач перебував у Німеччині. При поверненні на Україну, за його твердженням, він проживав разом з відповідачкою в квартирі батьків останньої за адресою [ADDRESS] . Також в квартирі проживали дитина відповідачки [PERSON] , батьки відповідачки [PERSON] , [PERSON] . Допитані в судовому засіданні батьки відповідачки [PERSON] , [PERSON] категорично заперечили факт проживання позивача в їх квартирі. Такі ж покази надала суду і донька відповідачки [PERSON] . Свідки-сусіди [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~мешканці [ADDRESS] , в судовому засіданні факт проживання позивача у вказаному будинку в періоді з листопада 2010 року по 2013 рік заперечили. Докази реєстрації [PERSON] їх за вказаною адресою, оплати ним комунальних послуг, отримання ним поштової кореспонденції чи відправлень за цією адресою, виклику лікарів чи швидкої медичної допомоги, письмові чеки чи квитанції про оплату ним предметів спільного користування та інші об`єктивні письмові докази, що вказували б на зазначений факт, в матеріалах справ відсутні. На підтвердження факту спільного проживання з відповідачкою позивач посилався на те, що\~він пересилав [PERSON] грошові кошти, якими вона користувалась. Остання факт отримання грошових коштів не заперечила, втім пояснила, що вона витрачала такі на догляд за батьком позивача, повернення боргів останнього. Однак пересилання позивачем коштів відповідачці само по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Пояснення свідка [PERSON] стосовно того, що він завозив [PERSON] апаратуру на вказану адресу, при умові відсутності інших доказів проживання позивача за вказаною адресою не можуть свідчити про те, що [PERSON] постійно проживав за вказаною адресою однією сім`єю з [PERSON] п.13.8 договору купівлі продажу спірної квартири по [ADDRESS] зазначено, що покупець, тобто [PERSON] , подала нотаріусу заяву про те, що вона в зареєстрованому шлюбі не перебуває, квартиру купляє за власні кошти. Відповідно до положень частини першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, укладаючи цей договір [PERSON] не зазначила, що вона проживає однією сім`єю без укладення шлюбу з [PERSON] . Позивач, знаючи про укладення цього договору, будучи, за його поясненнями, ознайомленим з його змістом безпосередньо після посвідчення правочину, міг би його оспорювати такий з підстав його недійсності, проте на цього не зробив. Після придбання квартири будівельні матеріали, побутова техніка була придбана відповідачкою за кредитні кошти. Доказів, що позивач приймав участь в облаштуванні квартири, [PERSON] не надано. Отже, факт проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період з 01.01.2004 по 08.07.2013 року суд вважає недоведеним. Щодо встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період з 09.07.2013 і по 09.07.2015 року, то необхідності його встановлення в даних правовідносинах не має, так як він не породжує юридичні наслідки для позивача. Схожий підхід висловив і Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 534/1894/15-ц (провадження № 61-9744св18) підкресливши, що встановлення факту проживання однією сім`єю для позивача не має правового значення, через те, що не тягне за собою виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян. Отже, Верховний Суд не погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, оскільки цей факт не є фактом, що має юридичне значення, який може бути встановлений судом. За таких обставин, враховуючи відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України вважати майно (спірні будинок та квартиру) такими, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. В разі, якщо позивач витрачав на придбання майна свої особисті кошти, він може ставити питання про їх відшкодування відповідачем. Таким чином суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю. З цих підстав,

Outcome: dismissed