Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Акціонерне товариство Акціонерно-комерційного банку «Львів» звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 87 547, 14 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 вересня 2021 між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14601/105/2021, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у сумі 100 000 грн з процентною ставкою 39 % річних за користування кредитом та умовою повернення у термін до 22 вересня 2025 року. Прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит на суму, зазначену в договорі. Факт отримання кредиту стверджується меморіальним ордером № 809551 від 23 вересня 2021 року. Проте, зобов`язання позичальником не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються. Відтак позивач посилаючись на ст. 1050 ЦК України вказує, що він набув право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів за кредитним договором, оскільки позичальник не виконує зобов`язання. Так, відповідачу направлявся лист з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором, однак він належним чином не відреагував, грошові кошти не сплатив. Станом на 12 травня 2023 року заборгованість відповідача перед банком становить 87 547, 14 грн, з яких: 71 466, 51 грн - сума заборгованості за кредитом; 16 080, 63 грн - сума заборгованості за відсотками. За наведених обставин позивач змушений звернутися з позовом до суду та просить стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у прохальній частині позову розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 вересня 2021 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] укладено кредитний договір № 14601/105/2021, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальника грошові кошти у розмірі 100 000 грн з умовою повернення у термін до 22 вересня 2025 року у порядку та відповідно до умов цього договору, про що свідчить підпис [PERSON] у графі «Позичальник» та на кожній сторінці кредитного договору. Останній отримав примірник цього договору 23 вересня 2021 року, проставивши у відповідній графі свій підпис. Пунктом 1.4 розділу 1 вказаного вище договору сторонами узгоджено, що видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , МФО 325268, код ДРФО 2992500076. Згідно з п. 3.2 розділу 3 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку 39 % річних. Відповідно до детального розпису загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості кредиту та реальної відсоткової ставки, Платіжного календаря та Графіку погашення, що становлять додаток № 1 до кредитного договору № 14601/105/2021 від 23 вересня 2021 року, сторони узгодили істотні умови договору, а саме: суму та валюту кредиту (100 000 гривень), термін користування кредитом - 48 місяців, номінальну відсоткову ставку - 39% від 23 вересня 2021 року, метод нарахування відсотків, вид погашення заборгованості та відсотків, супутні витрати позичальника, у тому числі сторони узгодили дати та суми здійснення платежів, погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом. Згідно з меморіальним ордером № 809551 від 23 вересня 2021 року, АТ АКБ «Львів» надало кредит [PERSON] на підставі кредитного договору № 14601/105/2021 від 23 вересня 2021 року в сумі 100 000 грн. Відповідно до копії листа-вимоги АТ АКБ «Львів» від 05 квітня 2023 року, адресованого [PERSON] , АТ АКБ «Львів» вимагало у тридцятиденний термін з дня отримання вимоги виконати порушене зобов`язання - повністю погасити заборгованість по кредитному договору. Проте, вказаний вище лист-вимогу відповідачем залишений без задоволення. Відповідно до п. 2.3.2. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за договором у разі несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту). Згідно з п. 2.4. договору, у випадку прийняття банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав, обумовлених договором, банк письмово повідомляє про таке позичальника. У такому випадку, позичальник протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №521/21255/13-ц, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № 14601/105/2021 від 23 вересня 2021 року, заборгованість станом на 12 травня 2023 року складає 87 547, 14 грн, з яких: 71 466, 51 грн - сума заборгованості за кредитом; 16 080, 63 грн - сума заборгованості за відсотками. На теперішній час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Так, у частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до п. 5.1. Договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі у порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Згідно п. 5.8. Договору, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством. Відповідно до п. 8.1., 8.2 Договору, договір набуває чинності з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за ним. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку відповідач підписом у анкеті-заяві визнав та погодився на запропоновані банком умови користування його послугами. Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування кредитними коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови кредитування. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором. Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2684 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved