Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності ВАТ «САД» (на території колишньої Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області), площею 2,72 кадастрових гектара та належала [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що оформити спадкові права не має можливості в позасудовому порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Від позивача та її представника до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала повністю, про що надала відповідну письмову заяву, розгляд справи прохала провести у її відсутність. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі, при розгляді справи по суті покладалися на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] , помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті, його дружина - [PERSON] в установленому законом порядку звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори. У відповідності до Закону була відкрита спадкова справа № 580/2018. Діти померлого - [PERSON] (дочка) та [PERSON] (дочка) відмовились від належної їм частки у спадщині, що підтверджується змістом Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 березня 2023 року. 06 липня 2022 року за реєстровими № 1-127 та 1-128 на ім`я [PERSON] (позивачка) були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з побудовами в [ADDRESS] та легковий автомобіль. Також до складу спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Згідно із відповіддю Головного управління держгеокадастру у Полтавській області від 15.03.2023 року на зазначену земельну ділянку, видавався державний акт на право приватної власності на землю РІ № 501299 на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Гожулівської сільської ради від 29 жовтня 2001 року, де інформація щодо реєстрації вище зазначеного Державного акту на ім`я [PERSON] у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю відсутня та одночасно зазначено , що за [PERSON] закріплено земельну ділянку площею 2.72 га., що перебувала у колективній власності ВАТ «САД». В зв`язку з цим, видача свідоцтва про право на спадщину та державна реєстрація права власності на нерухоме майно неможлива. Існують обставини, які дають позивачки право прохати суд визнати за нею право власності на земельну ділянку в повному обсязі. За життя [PERSON] виплатив [PERSON] в рахунок даної земельної ділянки, що підтверджується розпискою від 10.11.2003 року. В зв`язку з цим до Полтавської державної нотаріальної контори від представника [PERSON] була подана заява, зі змісту якої вбачається, що відповідачка жодних претензій на спадкове майно немає та не заперечує проти оформлення спадщини винятково на [PERSON] . Враховуючи факт того, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно це унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав, суд вважає позов про визнання права власності у порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved