Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №042876 від 02 жовтня 2000 року належить земельна ділянка площею 12,64 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Северинівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №948). З метою проведення реєстраційних дій заявниця звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Іванівської селищної ради Одеської області Маршук-Трофименко Тетяни Анатоліївни. Та як наслідок, нею було прийнято рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій за №68101549 від 20 червня 2023 року. Рішення мотивовано тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так як виявлено помилку, а саме - ім`я суб`єкта у державному акті на право приватної власності на землю не відповідає паспорту громадянина України. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Іванівським РВ УМВС України в Одеській області 20.11.1995 року та картки фізичної особи платника податків прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] ». В той час як Державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім`я « [PERSON] ». Згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.00 №43 та втратила чинність 23.08.2013 року, не було передбачено порядку внесення змін у Державний акт. Отже, виправити помилку в самому державному акті, який був виданий раніше, в іншому порядку окрім судового, неможливо. За таких обставин вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю. Заявниця на заявлених вимогах наполягала, просила справу слухати у її відсутність, про що надала заяву. Зацікавлена особа у судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про те що підтримує заявлені вимоги та просять справу розглядати у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ Судом в якості доказів наданих заявником на підтвердження зазначених ним обставин досліджено матеріали та встановлено наступне. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №042876 від 02 жовтня 2000 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 12,64 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Северинівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №948). З метою проведення реєстраційних дій заявниця звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Іванівської селищної ради Одеської області Маршук-Трофименко Тетяни Анатоліївни. Та як наслідок, нею було прийнято рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій за №68101549 від 20 червня 2023 року. Рішення мотивовано тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так як виявлено помилку, а саме - ім`я суб`єкта у державному акті на право приватної власності на землю не відповідає паспорту громадянина України. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Іванівським РВ УМВС України в Одеській області 20.11.1995 року та картки фізичної особи платника податків прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] ». В той час як Державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім`я « [PERSON] ». Судом вбачається, що організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Відповідно ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника значення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №042876 від 02 жовтня 2000 року належить [PERSON] підтверджується наступними доказами: копіями паспорту, ідентифікаційного коду, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для проведення державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку. За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити рішення, яким задовольнити заявлені вимоги. На підставі викладеного, та

Outcome: approved