Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

09.05.2023 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . За останні роки сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. На переконання позивача збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам. Справу передано судді-доповідачу 09.05.2023 р. 15.05.2023 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Щорського районного суд Чернігівської області від 16.05.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 07.06.2023 р. 07.06.2023 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою Щорського районного суд Чернігівської області від 10.07.2023 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 03.08.2023 р. Позивач у судове засідання не з`явилася. Повідомлялася про день, час та місце розгляду справи належним чином. У судовому засіданні 03.08.2023 р. відповідач позовні вимоги визнав, шлюб просив розірвати. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 28.08.2010 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 8), та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Вказані обставини визнаються учасниками справи та не підлягають доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін та дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, позивач не просила надавати строк на примирення, від відповідача таке клопотання теж не надходило. Натомість у судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та просив розірвати шлюб. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved