Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

20.06.2023 [PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до Бахмацької міської ради Чернігівської області (далі - Відповідач) про визнання права власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що Позивачка є власницею вищевказаної квартири, однак втратила відповідний правовстановлюючий документ. Окрім того, до вказаної квартири самочинно було добудовано прибудову. У зв`язку з втратою правовстановлюючого документа на квартиру та наявністю самочинного будівництва у виді прибудови до квартири Позивачка не має можливості зареєструвати своє право власності на вказане майно у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20.06.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 05.07.2023. 05.07.2023 підготовче провадження у справі було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті на 01.08.2023. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; Представник Позивачки позов підтримує, просить його задовольнити; представник Відповідача відзиву на позов у встановлені судом строки не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що Позивачка з 16.12.1981 зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.8 зворотна сторона). Згідно з довідкою від 12.06.2023 №389, виданою КНП «Прилуцьке МБТІ», право власності на об`єкт нерухомості - квартиру, розташовану в [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 зареєстроване за Позивачкою на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.01.2005. Окрім того, з вказаної довідки вбачається, що станом на 14.03.2023 встановлено, що житлова площа квартири змінилася внаслідок перерахунку площі приміщення 3-4; загальна площа змінилася за рахунок збудованої прибудови а4 (приміщення 3-1 площею 8.4 кв.м., приміщення 3-2 площею 8.5 кв.м.) дозвільних документів на будівництво прибудови а4 не надано; прибудова а'-1 знесена (а.с.11). Згідно із повідомленням відділу ЦНАП Борзнянської міської ради Чернігівської області від 15.06.2023 №1151, Позивачці було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру та наявністю в ній самочинного будівництва, державний реєстратор не має можливості зареєструвати право власності на об`єкт нерухомості, розташований в [ADDRESS] (а.с.13). Згідно зі звітом про проведення технічного обстеження, затвердженим 20.03.2023 №0059, встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації квартири [ADDRESS] (а.с.15-17). Відповідно до довідки відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Бахмацької міської ради від 16.06.2023 №03-18/2102, місце розташування самочинно збудованого об`єкта - прибудови а4 (приміщення 3-1 площею 8.4 кв.м., приміщення 3-2 площею 8.5 кв.м.) за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в межах земельної ділянки і не суперечить вимогам державних будівельних норм (а.с.14). Оголошеннями, опублікованими в районній газеті «Голос Присеймів`я» від 15.06.2023 №24 (11065), було повідомлено про втрату свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 26.01.2005, виданого на ім`я [PERSON] , з проханням вважати втрачений документ недійсним (а.с.12 зворотна сторона). Відповідно до вимог ст.ст.316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), якою вона має право володіти, користуватися та розпоряджатися. Відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з положеннями п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до ст.26 Закону №2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Пунктом 37 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2002 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, суд приходить до висновку, що у випадках, коли вимога про визнання права власності є передумовою для досягнення позивачем кінцевої мети позову, а саме отримання офіційного підтвердження свого права відповідними правовстановлюючими документами, задля реалізації абсолютних прав на спірне майно, суд не повинен відмовляти в задоволенні такого позову з тих підстав, що відповідачі не претендують та не оспорюють право власності позивача, щодо нерухомого майна. Звернення його до суду з даним позовом є єдино вірним та можливим для позивача способом вирішення питання щодо поновлення правовстановлюючого документу. Положеннями ст.ст.15, 16, 20 ЦК України та ст.4 ЦПК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Судом встановлено, що Позивачка є власницею квартири, розташованої в [ADDRESS] , однак у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа та за наявності у квартирі самочинного будівництва, не може зареєструвати своє право власності на вищевказаний об`єкт нерухомості у відповідному державному реєстрі. При цьому вищевказаний об`єкт нерухомості може безпечно та надійно експлуатуватися і його розташування не суперечить вимогам державних будівельних норм. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved