Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просила стягнути на користь [PERSON] страхове відшкодування. Позов обґрунтовано тим, що 08.08.2018 близько 09:30 год. поблизу буд. №362/1 по пр-т Гагаріна в м. Харків відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «MAN» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , допустив зіткнення з автомобілем марки «Volvo 440» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] . Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля Вольво - позивач, отримала тілесні пошкодження. Так, позивачу заподіяно: шкоду, пов`язану з лікуванням, шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності, шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності, моральну шкоду. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК8985068, який діяв на момент настання ДТП станом на 08.08.2018. 08.08.2018 за фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12018220000000850 за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/652-А/18 від 06.09.2018 [PERSON] , яка постраждала внаслідок дорожньо-транспортної події, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового поперечно перелому середньої третини діафіза лівої стегнової кістки із зсувом. Позивач має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену їй шкоду. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, позивач вирішила відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача. Щодо відшкодування понесених витрат на придбання медичних препаратів та лікарських засобів позивач зазначає, що внаслідок отриманих травм в ДТП від 08.08.2018, вона знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова" Харківської міської ради з 08.08.2028 року по 29.08.2018 року, витративши на лікування 30837,88 грн. Виходячи із вищенаведеного, розмір страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з відповідача, в якості грошової компенсації за спричинену позивачу матеріальну шкоду, що проявилася у понесених витратах на придбання медичних препаратів та лікарських засобів, становить 30837,88 грн., які закуповувалися позивачем на лікування, згідно лікарських призначень. Щодо відшкодування шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності вказує, що вона не була офіційно працевлаштована та була тимчасово непрацездатна з 08.08.2018 року по 29.08.2018 року - 22 дні. Виходячи із вищенаведеного, розмір страхового відшкодування, що підлягає - до стягнення з відповідача, в якості грошової компенсації за спричинену позивачу шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності, становить 2730,20 грн. Щодо відшкодування шкоди пов`язаної із стійкою втратою працездатності вказує, що позивачу 25.08.2020 року встановлено III групу інвалідності. Відтак, мінімальний розмір страхового відшкодування пов`язаного із стійкою втратою працездатності становить 44676,00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначає, що згідно чинного законодавства страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Оскільки, страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю становить 78244,08 грн., то відповідач має здійснити виплату страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди позивачу у розмірі 3912,20 грн. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що позивач в досудовому порядку із заявою про виплату страхового відшкодування до АТ «КС «МЕГА-ГАРАНТ» не зверталася. У відповідача була застрахована відповідальність лише одного з власників транспортних засобів, що брали участь у ДТП (автомобіля марки «MAN», д.н.з. [NUMBER] ), кримінальне провадження було відкрито стосовно двох учасників. Згідно ч.2 ст.1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Тому для встановлення обов`язку відповідача відшкодувати шкоду, завдану позивачу внаслідок спірної ДТП, необхідно встановити чи є [PERSON] вииним у вчиненні скоєного ДТП, визнати ступінь його вини та ступінь вини іншого власника транспортного засобу, обставини ДТП, розмір шкоди. Тому доки не вирішено вказані питання провадження по справі за позовом [PERSON] необхідно закрити. Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому він вказав, що відсутність доказів притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності не може свідчити про відсутність страхового випадку та відсутності підстав для відшкодування відповідачем завданої позивачу шкоди в межах суми страхового відшкодування, оскільки відповідальність власника або/та володільця джерела підвищеної небезпеки - автомобіля за заподіяння шкоди настає незалежно від їх вини, за винятком випадків коли шкода завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У випадках коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`якового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортного засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдача шкоди. Тому просив позов задовольнити. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляду справи без участі позивача та її представника, відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Представник відповідача до суду не з`явився, про місце та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, розглянувши позовну заяву, відзив, відповідь на відзив, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини. Згідно копії обвинувального акту по кримінальному провадженню №12018220000000850 від 08.08.2018 (а.с.5-9) 08.08.2018 приблизно о 09:30год. [PERSON] , [INFO] , керував технічно справним автомобілем «MAN», д.н.з. [NUMBER] та рухався по пр. Гагаріна у м. Харкові. Під час руху по вказаному проспекту в районі будинку №362/1 [PERSON] порушив вимоги п.п.10.1, 10.4 ПДР України та, не переконавшись в безпечності свого маневру, почав виконувати розворот наліво та допустив зіткнення з автомобілем «Вольво», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який в цей час рухався позаду нього зліва у попутному напряму. [PERSON] 08.08.2018 приблизно о 09:30год., керуючи технічно справним автомобілем «Вольво 440», д.н.з. [NUMBER] , рухався по пр-ту Гагаріна у м. Харків. Під час руху по вказаному проспекту, в районі будинку 362/1 [PERSON] , рухаючись зі швидкістю не менше 105 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України та скоїв зіткнення з автомобілем «Ман» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який, рухаючись попереду нього зліва у попутному напрямку, здійснював маневр розвороту наліво у напрямку вул. Аерофлотської. Внаслідок ДТП постраждала пасажир автомобілю «Вольво» - [PERSON] , яка отримала середньої тяжкості тілесне пошкодження у вигляді закритого уламкового поперечного перелому середньої третини діафаза лівої стегнової кістки із зсувом, та [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів діафазов 2-5 плеснових кісток правої стопи із зсувом, внутрішньосуставний перелом підстави 5й плеснової кістки правої стопи. Факт дорожньо-транспортної пригоди також підтверджується копією довідки №3018221407773321 про ДТП (а.с.55-56). Згідно копії полісу №АК8985068 (а.с.11) транспортний засіб MAN 14.224 д.н.з. [NUMBER] станом на 08.08.2018 застрахований у АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ». Згідно копії виписки від 29.08.2018 (а.с.12) позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф.О.І.Мещанінова» в період з 08.08.2018 по 29.08.2018 з діагнозом забій грудної клітини зліва, гематома, садна лівої голені з/уламковим переломом лівої стегнової. Згідно квитанцій (а.с.15-24) на лікування позивачем було витрачено грошові суми у загальному розмірі - 30837,88грн. Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №080557 (а.с.25) позивачу 25.08.2020 встановлено третю групу інвалідності. Необхідність проведення вказаних витрат також підтверджується копією переліку необхідних лікарських препаратів (а.с.57), копією листку лікарських призначень (а.с.58). Факт тимчасової втрати непрацездатності (лікування) потерпілого у ДТП також підтверджується копією відповідної довідки (а.с.60). Згідно копії ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.12.2021 по справі №646/7051/18 (а.с.132-133) кримінальне провадження №12018220000000850 від 08.08.2018 закрито за клопотанням обвинувачених [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, останніх звільнено від кримінальної відповідальності. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ст. ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана , зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідач заперечував факт наявності у них страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «Вольво 440» д.н.з. [NUMBER] станом на дату скоєння ДТП, про що вказав у відзиві на позов, проте підтвердив наявність у них страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «МАН» д.н.з. [NUMBER] . Згідно з абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону в разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. [PERSON] станом на дату ДТП застрахував свою цивільно-правову відповідальність в АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ». За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу, при русі транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Статтею 1187 ЦК України передбачено об`єктивну (безвинну) цивільно-правову відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка завдана внаслідок його експлуатації третій особі. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Згідно з ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. У статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Згідно з ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Пунктом 24.1 статті 24 означеного Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Пунктом 24.2 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, який становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Приписами ст. 25 цього Закону встановлено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Відповідно до п. 26.1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з п. 26.2 ст. 26 вказаного Закону, мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною з інвалідністю становить 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Положеннями ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із встановлених фактичних обставин справи та наданих доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що позивачу володільцем джерела підвищеної небезпеки була завдана шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності, у зв`язку з лікуванням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шкода, пов`язана зі стійкою втратою працездатності та моральна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача як страховика завдавача шкоди. З матеріалів справи вбачається, що позивач перебувала на стаціонарному лікуванні з 08 серпня до 29 серпня 2018 року, тобто 22 дні, та витратила грошові суми у розмірі 30837,88грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», на день настання страхового випадку, тобто станом на 08 серпня 2018 року, місячний розмір мінімальної заробітної плати становив 3723,00 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 24.2 ст. 24 та 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає 30837,88 грн страхового відшкодування на лікування та 2730,20 грн страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності. Внаслідок ДТП, яка сталася 08.08.2018, позивач отримала третю групу інвалідності, що підтверджується копією довідки серії 12 ААВ №080557 та індивідуальною програмою реабілітації інваліда №1716. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі встановлення III групи інвалідності, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, тобто з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути 44676,00 грн страхового відшкодування шкоди, спричиненої стійкою втратою працездатністю. Крім того, на підставі ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3912,20 грн моральної шкоди, що становить 5% від суми страхової виплати за шкоду завдану здоров`ю. Судові витрати суд розподіляє згідно ст. 141 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: approved