Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

19 липня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов [PERSON] обґрунтував тим, що шлюб із відповідачем було зареєстровано 20.09.2013 року Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 137. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. Спорів про місце проживання дитини та поділ спільного майна немає. Останній рік вони проживають окремо, спільного побуту та спільного бюджету не ведуть. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, обов`язки подружжя та спільне життя. Вважає, що сім`я остаточно розпалась, її збереження неможливе та недоцільне. Представник позивача - адвокат Андрієнко В.А. надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 137. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 39. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] збереження їх сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved