Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Мужик Н.Т. звернувся до суду із позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором 500828335 у розмірі 31994,45 гривень та суму сплаченого судового збору; розглядати дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи. В обґрунтування позову зазначено, що 11.03.2020 [PERSON] уклад з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 500828335. Банк належним чином виконав свої обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого станом на 22.01.2023 заборгованість за кредитним договором становить 31394,45 грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК». З метою досудового добровільного врегулювання спору 04.12.2023 на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, дану вимогу залишено відповідачем без реагування. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.06.2023 цивільну справу за позовом АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, прохав суд задовольнити позов, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що немає боргу перед позивачем, адже погасив наявну заборгованість, надав в судовому засіданні довідку з банку, проти стягнення з нього судового збору не заперечував. Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, умовами Кредитного договору. Судом встановлено,\~що з\~позовної заяви,\~а також\~доказів,\~які додані\~до неї\~вбачається,\~що між\~позивачем та\~відповідачем було\~укладено оферту\~на укладення\~угоди про\~надання кредиту,\~відповідно до\~якої у\~позивача виникло\~зобов`язання\~на надання\~відповідачу кредиту\~в сумі\~33160\~грн.\~54\~коп.\~Так,\~згідно тексту\~підписаної оферти\~на укладення\~угоди про\~надання кредиту\~№500828335\~від 11.03.2022 вказано, що відповідачу надається кредиту у сумі 33160,54 грн., строком на 84 місяці, дата повернення кредиту 12.03.2027, процентна ставка 23,00% річних, тип ставки фіксована. Для повернення кредиту пропонується використовувати рахунок № [NUMBER] . Кредит проситься надати для: 1) повернення заборгованості за кредитним договором № 501108065 від 05.02.2019 у розмірі 12444,69, спосіб видачі переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа Банк»; 2) повернення заборгованості за кредитним договором № 501156804 від 25.07.2019, розмір 20715 грн. 85 коп., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа Банк». В судовому засіданні судом досліджено надану відповідачем довідку про закриття кредиту № C-SE 20230710/214546 від 10.07.2023, зі змісту якої вбачається, що позичальник [PERSON] , [INFO] , станом на 10.07.2023 заборгованості перед АТ «СЕНС БАНК» за кредитним договором № 500828335 від 12.03.2020 не має. Відповідно до ч.1 і 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 626, 628 вказаного Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі Кантоні проти Франції, заява № 17862/91,§ 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі Вєренцов проти України, заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі S. W. проти Сполученого Королівства, заява № 20166/92, § 36). В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН Керівні принципи для захисту інтересів споживачів, прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від22 листопада 1996 року № 543/96-ВПро відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17) зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту (в даному випадку оферти) і Умов та правил надання банківських послуг (в даному випадку «Публічної пропозиції»), оскільки Публічна пропозиція на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для її розуміння тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. У зв`язку з вищезазначеним, суд вважає, що [PERSON] перед АТ «Сенс Банк» виконав своє зобов`язання щодо сплати заборгованості по кредитному договору № 500828335 на тих умов, які він вважав узгодженими. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. З таких підстав, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог АТ «Сенс Банк», в частині щодо стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити, але у зв`язку з тим що відповідач не заперечував проти сплати судового збору на користь позивача, то с [PERSON] необхідно стягнути 2684 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial