Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

02 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до вказаного відповідача, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ № 54 від 08.11.2021 року про відсторонення її від роботи, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за весь період відсторонення від роботи, а саме, з 08.11.2021 року по день подачі позовної заяви до суду, із розрахунку 601 грн. 38 коп. середньоденний заробіток, що на момент подачі заяви до суду складає 11426 грн. 22 коп. за 19 днів. Свої вимоги мотивувала тим, що працює на посаді викладача по класу фортепіано Полонської дитячої музичної школи відділу культури та туризму виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області. 08.11.2021 року директором зазначеного закладу їй було письмово повідомлено про те, що на підставі Наказу МОЗ України від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» з 08.11.2021 на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щеплення від СOVID-19 обов`язкове для працівників закладів освіти та вручено наказ № 54 від 08.11.2021 про відсторонення від роботи до усунення причин, що зумовили відсторонення, тобто на час відсутності щеплення від СOVID-19. Наказ вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, так як він грубо порушує її права, зокрема право на працю. Наголошує на тому, що відсутність щеплення проти СOVID-19 не є підставою для відсторонення її від роботи, оскільки обов`язкове профілактичне щеплення від СOVID-19 законом не передбачено і це не може бути підставою для відсторонення від роботи особи в разі її обґрунтованої відмови від участі в експериментальному щеплені проти СОVID-19. Відсторонення від посади порушує її законні права та інтереси, наказ винесений із грубим порушенням вимог трудового законодавства, а тому з цих підстав вона змушена звернутися до суду з позовом та просила її вимоги задовольнити. Рішенням Полонського районного суду від 03 червня 2022 року в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року згадане рішення суду залишено без змін. Постановою Верховного суду від 26 квітня 2023 року задоволено касаційну скаргу [PERSON] , в інтересах якої діяв [PERSON] , скасовано рішення Полонського районного суду від 03 червня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року. Позовну вимогу [PERSON] до Полонської дитячої музичної школи відділу культури та туризму виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області про визнання незаконним та скасування наказу задоволено, наказ № 54 від 08 листопада 2021 року про відсторонення [PERSON] від роботи визнано незаконним та скасовано, справу в частині вирішення позовної вимоги [PERSON] до Полонської дитячої музичної школи відділу культури та туризму виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області про стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Полонського районного суду від 07 червня 2023 року справу прийнято до провадження суддею Горщаром А.Г. та призначено судовий розгляд по вказаній справі в частині вимоги, переданої на новий розгляд, а саме стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивачка та її представник позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи підтримали та просили задовольнити, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, пояснивши, що [PERSON] працює на посаді викладача з шестиденним робочим тижнем, однак на час відсторонення від посади свої обов`язки не виконувала, замість неї її роботу виконували інші працівники, тому права на заробітну плату за час відсторонення від роботи позивачка немає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] працює на посаді викладача по класу фортепіано Полонської ДМШ відділу культури та туризму виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області з шестиденним робочим тижнем. 08.11.2021 позивачу було вручено наказ директора Полонської ДМШ відділу культури та туризму виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області № 54 від 08.11.2021 про відсторонення від роботи з 08 листопада 2021 року на час відсутності щеплення від СOVID-19 без збереження заробітної плати. Даний наказ постановою Верховного суду від 26 квітня 2023 року визнано незаконним та скасовано. Відповідно до довідки, виданої Відділом культури та туризму виконавчого комітету Полонської міської ради ОТГ № 2 від 17.01.2022 року, доходи [PERSON] у вересні 2021 року становили 12600,23 грн. за 26 робочих днів, у жовтні 2021 року 12600,23 грн. за 25 робочих днів. Відповідно до ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу(ст.235 КЗпП). Згідно п. 32 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року № 348). Як вказано у п. 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно п.2\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року по справі № 755/12623/19 зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом частини другої\~статті 235 КЗпП України,\~якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи. Відповідно до\~довідки про\~доходи №\~2\~від 17.01.2022\~року заробітна плата позивачки за два місяці перед відстороненням від роботи становила: вересень 12600, 23 грн., жовтень 12600,23 грн.; кількість робочих днів: вересень 26, жовтень 25, тобто відповідно до кількості робочих днів в місяць встановлений шестиденний робочий тиждень. Тому середньоденний заробіток позивачки становить: (12600,23 грн. + 12600,23 грн.) /51 (26 днів+25 днів)= 494,13 грн. В періоді, за який позивачка просила стягнути середній заробіток за час відсторонення від роботи, кількість робочих днів становить 22 ( з 08.11.2021 року по 02.12.2021 року). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки середньоденний заробіток позивачки становить 494,13 коп., то розмір середнього заробітку за час вимушеного відсторонення від роботи в межах заявлених позовних вимог складає: 22 x 494,13 = 10870,86 грн., а відтак позов підлягає задоволенню частково, що в процентному відношенню становить 95,14 % (10870,86 х 100:11426,22). Відповідно до ч.1 ст. 141 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовна вимога про визнання незаконним та скасування наказу № 54 від 08 листопада 2021 року про відсторонення [PERSON] від роботи задоволена повністю, а тому судовий збір стягується з відповідача на користь позивача в повному об`ємі в сумі 4086 грн. (908+1362+1816). Позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи задоволена частково, в саме 95,14%, тому суд стягує судовий збір з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній позовній вимозі в сумі 3887,41 грн. ( 4086 х 95,14% : 100%). Відтак загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки становить 7973,41 грн. ( 4086+3887,41). Згідно ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином розмір витрат на надання професійної правничої допомоги, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача при частковому задоволенні позову в розмірі 95,14 % становить 9514 грн. (10000 x95,14%:100%).

Outcome: partial