Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 07 червня 2008 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] .. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №28, свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . Від шлюбу не мають спільних дітей. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть. Майже два місяці подружніх стосунків не підтримують. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення не можливе, майновий спір відсутній. Прийняла рішення звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, остільки такий існує лише юридично і не вбачає доцільності його зберігати. Позивач [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила зареєстрований шлюб з відповідачем розірвати, термін на примирення не надавати, змінити прізвище на дошлюбне [PERSON] , остільки в шлюбі вдруге і набувала прізвище [PERSON] , судовий збір стягнути з відповідача на її користь частково в розмірі 536,80 грн. у зв`язку з спільним рішенням про недоцільність збереження шлюбу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив, мотивуючи зрадою дружини у вінчальному шлюбі, повідомив про відсутність бажання примиритися, згоду відшкодувати позивачці судовий збір 536,80грн.. Представник відповідача [PERSON] позицію відповідача підтримала. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, в силу наступного. Так, згідно ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.ст.104,105,110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя. У відповідності до ч.ч.3,4 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з`ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні із пояснень сторін та змісту вивчених і досліджених доказів, подальше збереження сім`ї позивачем і відповідачем не можливе, поскільки сторони подружні стосунки не підтримують протягом двох місяців, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, склад характеру, що унеможливлює існування шлюбу. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку. Судом встановлено, що позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечив, а отже, подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для його розірвання. Спір про поділ майна, на день розгляду справи в суді, як зазначили сторони, відсутній. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Суд, вважає за доцільним, змінити позивачу після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі [PERSON] на дошлюбне за першим шлюбом [PERSON] , з огляду на право надане ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Понесені позивачем судові витрати у розмірі 1073,60 грн. відшкодувати частково в розмірі 536,80 грн. за рахунок відповідача, з огляду на спільне рішення розірвати шлюб. Позов підтверджується: оригіналом свідоцтва про шлюб від 07 червня 2008 року Серії [NUMBER] ; копією паспорта громадянина України [PERSON] , копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] ; квитанцією про сплату судового збору від 06 липня 2023 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved