Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся голова Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування Кондратюк С.А. з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради, в якій просив відібрати у відповідача [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: не виконує рекомендації лікаря щодо дотримання дитиною дієти та медикаментозного лікування, у зв`язку з чим почастішали випадки екстреної госпіталізації дитини у тяжкому стані в реанімаційне відділення. Посилаючись на те, що таке відношення матері до сина несе загрозу його життю та здоров`ю, з метою захисту інтересів дитини позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування Дмитрієва Т.П. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, бажає повернути дитину. В судовому\~засіданні представник\~третьої особи\~- служби у справах дітей Одеської міської ради не заперечував проти задоволення позовних вимог. Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 15 травня 2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси (а.с.4). Відомості про батька внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно\~листа \~КНП «Дитяча\~міська поліклініка\~№1»\~Одеської міської\~ради » від 27 травня 2022 року, останнє звертається до начальника служби у справах дітей Одеської міської ради з проханням звернути увагу на сім`ю, в якій спостерігається неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] . Дитина має хронічне захворювання та знаходиться на диспансерному обліку. За станом здоров`я хлопчик потребує постійного дотримання дієти, медикаментозного лікування та періодичного обстеження. Мати - [PERSON] рекомендації лікарів не виконує, постійне порушення дитиною\~дієти та\~прийому лікарських\~засобів приводить до погіршення стану здоров`я дитини, у зв`язку з чим за останній час почастішали випадки\~екстреної госпіталізації\~дитини в тяжкому стані в реанімаційне відділення (а.с.6). Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , догляд за дитиною здійснює матір [PERSON] , зі слів матері дитина має цукровий діабет, на момент візиту дитина не міряла цукор та не нагодована, мати знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння. Висновок комісії щодо рівня безпеки дитини - дуже небезпечно (а.с.7-11). Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] ,проведеного 02 червня 2022 року, встановлено, що на момент відвідування розкидані речі, брудно, недостатньо меблів, в наявності побутової техніки. Для виховання дитини створені такі умови: є ліжко, стіл для навчання, одяг, продукти харчування, є власна кімната (а.с.12). З Акту бесіди від 02 червня 2022 року вбачається, що [PERSON] повідомила, що її син має інвалідність з дитинства І-го типу, майже 2,5 року хворіє на цукровий діабет. За рік дитина була в лікарні 5 разів через нервовий зрив (померла близька людина). Мати намагається дотримуватися дієти дитини, але син може самостійно щось з`їсти. Приймає інсулін перед кожним прийомом їжі. В зв`язку з високим цукром у крові її сина зобов`язалася дотримуватися дієти для дитини та рекомендацій лікаря (а.с.13). Згідно розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 176 р від 03 червня 2022 року постановлено відібрати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері, [PERSON] , та влаштувати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу (а.с.3). Відповідно до ч.1\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1\~ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4\~ст.155 СК України\~передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1\~ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. За змістом частини першої\~статті 170 СК України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до вимог\~ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Так, із системного аналізу діючого сімейного законодавства України та практики Європейський суд з прав людини вбачається, що позбавлення батьківських прав, як і відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав (за відсутності безпосередньої загрози для життя або здоров`я дитини) можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1\~ст. 164 СК\~встановлено вичерпний перелік підстав для відібрання дитини без позбавлення батьківських прав (пункти 2-5). Згідно з ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Позивачем не підтверджено жодним належними та допустимими доказами, що [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки, недоведений стан алкогольного сп`яніння відповідача під час відвідування сімї комісією, також відсутні відомості на підтвердження будь-яких дій з боку матері які свідчать про загрозу життю чи здоров`ю дитини. Так навіть у Акті про проведення оцінки рівня безпеки дитини у пункті 4 із запитанням «Наявність небезпечної поведінки або ознак психічних та поведінкових розладів, зокрема внаслідок вживання: алкогольних речовин» проставлена галочка «Так», при цьому в графі «спостерігаються» поведінка чи ознаки не конкретизовані. У пункті 5 із запитанням «батьки, інші законні представники особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною, перебувають у невідкладному стані, що є прямою загрозою життю та здоров`ю або їх оточенню» проставлена галочка «Так», однак не зазначено джерело інформації. Крім того, у розділі V пункт 2 із запитанням «Наявні ознаки незабезпечення дитини: належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону» проставлена галочка «Ні». Крім того суд враховує, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є радикальним заходом впливу на осіб, які належно не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Отже, суд бере до уваги активну позицію матері - відповідача по справі: її ставлення до дитини, заперечення проти позову, відстоювання своєї позиції під час розгляду справи по суті, які свідчать про її заінтересованість дитиною. Разом із тим, зважаючи на те, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав можливе у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи слід відмовити в задоволенні позову про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд дійшов висновку про відсутність достатньої кількості належних, допустимих та достовірних доказів, оцінка яких - кожного окремо та у їх сукупності - вказувала б на наявність беззаперечних підстав для відібрання [PERSON] , [INFO] , у [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та підстав того, що подальше перебування дитини разом з нею дійсно суперечить інтересам дитини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed