Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

У травні 2023 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 18 серпня 2020 року, спільних дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, примирення - неможливе. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб з позивачкою. Оскільки відповідач визнав позов, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 18 серпня 2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом - № 654; спільних дітей не мають. За твердженням позивачки, що не заперечує відповідач, сторони спільного господарства не ведуть, припинили шлюбні відносини. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбні відносини сторони не мають наміру. Разом з цим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачці судовий збір у сумі 536,80 грн та згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн за подання позову до суду.

Outcome: approved