Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

08 лютого 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Бурлаченко С.Ю. звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були співвласниками бізнесу-магазину торгівельної марки «Lollу Dolly». В подальшому учасники домовились про припинення спільної комерційної діяльності та визначили, що [PERSON] відмовляючись використовувати в комерційній діяльності торгівельну марку «Lollу Dolly» отримує від [PERSON] у власність автомобіль Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, належний останній. Свої зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] не виконала та не передала у її власність вказаний автомобіль, а тому вона змушена звернутись до суду з позовом про витребування від [PERSON] автомобілю Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску. Ухвалою суду від 06 березня 2023 року по справі відкрито провадження за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання. 20 квітня 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Кіщак А.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про невизнання позовних вимог. Вказує, що [PERSON] не набула право власності на спірний автомобіль, а тому вимоги про його витребування не ґрунтуються на законі. 01 червня 2023 року позивачем змінено предмет позовної зави та згідно уточненої позовної заяви позивач з підстав викладених вище просить суд стягнути [PERSON] на користь [PERSON] вартість автомобілю Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, в розмірі 256608,00 грн. 01 червня 2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві зазначивши, що [PERSON] не виконала зобов`язання за нотаріальною заявою, яка укладена між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] щодо використання торгівельної марки «Lollу Dolly» від 30 вересня 2022 року, а саме не передала автомобіль Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, у власність позивачки. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача вартість спірного автомобілю. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що [PERSON] було відкликано заяву про передачу у власність [PERSON] автомобілю Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску. Вказує, що між сторонами не укладався правочин, який свідчив про набуття позивачем права власності на спірний автомобіль, а тому вимоги позивача зі стягнення вартості належного відповідачу автомобілю є безпідставними. Третя особа до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 30 вересня 2022 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] склали спільну заяву, згідно якої [PERSON] зазначає, що після передачі грошових коштів від [PERSON] в сумі 325000,00 грн. та [PERSON] в сумі 325000,00 грн., вона зобов`язується не претендувати на будь-які майнові та немайнові права, які належать [PERSON] та [PERSON] , а саме: торгівельну марку «Lollу Dolly» (свідоцтво № [NUMBER] від 06.07.2022, власником якої є [PERSON] ) і все, що з нею пов`язане; матеріальні активи, які знаходяться в магазині « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] ; не використовувати торгівельну марку « [INFO] » в будь-якому іншому магазині; доступу та користування всіма сторінками та веб сайтами торгівельної марки « [INFO] »; не користуватись корпоративною лінією дзвінків корпоративного номеру торгівельної марки «Lollу Dolly». Також зазначено, що [PERSON] зобов`язується передати (переоформити) на [PERSON] автомобіль Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, з комплектом шин протягом 7 робочих днів з дня підписання цієї заяви. Підписи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] засвідчені 30 вересня 2022 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенко О.І. (а.с. 12-13) 30 вересня 2022 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] складена розписка, згідно якої [PERSON] отримала від [PERSON] та [PERSON] грошові суми по 325000,00 грн. з кожної за передачу [PERSON] своєї долі у спільному бізнесі «Lollу Dolly» та у якості гарантії відсутності у неї в майбутньому прав претендувати на будь-які майнові та немайнові права, які належать [PERSON] та [PERSON] , що стосуються торгівельної марки «Lollу Dolly». (а.с. 14) У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, дата реєстрації 04.09.2021. (а.с. 10-11) У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, дата реєстрації 12.10.2022. (а.с. 53) 06 жовтня 2022 року [PERSON] складено заяву, згідно якої остання відмовляється від зобов`язання викладеного у Заяві від 30.09.2022, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенко О.І., в частині передачі [PERSON] транспортного засобу Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску. Підпис [PERSON] засвідчено 06 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенко О.І. (а.с. 54) 27 жовтня 2022 року [PERSON] направлено [PERSON] лист-претензію про невиконання домовленості з передачі транспортного засобу Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску. (а.с. 9) Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Частина 1 статті 11 ЦК України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 202 ЦК України). Правочин з придбання транспортного засобу згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, а також відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 з послідуючими змінами (далі Порядок № 1388) належить вчиняти у письмовій формі. Із положень Порядку вбачається, що для здійснення відчуження транспортного засобу власнику необхідно зняти його з реєстраційного обліку, а новий власник зобов`язаний зареєструвати (перереєструвати) транспортний засіб протягом десяти діб після придбання (одержання). Згідно зі статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори відчуження: нотаріально посвідчені договори, тощо. Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи спільну заяву [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 30 вересня 2022 року, як правочин з набуття [PERSON] права власності на автомобіль Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, належний [PERSON] судом встановлено наступне. Засвідчення нотаріусом справжності підпису на документах є передбаченою пунктом 11 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» окремою нотаріальною дією. Так, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенко О.І. 30 вересня 2022 року засвідчено справжність підписів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у заяві від 30 вересня 2022 року, та така нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі за № 1725, 1726, 1727. У відповідності до п. 6.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою. На відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію із засвідчення справжності підпису, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою. За наведених вище обставин суд приходить до переконання, що спільна заява [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 30 вересня 2022 року не підтверджує набуття [PERSON] права власності на транспортний засіб Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, належний [PERSON] , оскільки нотаріусом не встановлювались дійсні наміри сторін до вчинення правочину з передачі транспортного засобу, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину. Враховуючи те, що [PERSON] не набувала право власності на транспортний засіб Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, належний [PERSON] , тому у позивача відсутні правові підстави вимагати з відповідача стягнення грошової суми вартості вказаного автомобілю. Окрім цього, за статтею 492 ЦК України торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. Частиною 1 статті 494 ЦК України передбачено, що набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. З матеріалів спільної заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 30 вересня 2022 року вбачається, що власником торгівельної марки «Lollу Dolly» є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] від 06.07.2022. Пункт 7 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» визначає, що власник свідоцтва може передавати будь-якій особі виключні майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг на підставі договору. Пункт 1.2. Інструкції про подання, розгляд, публікацію та внесення до реєстрів відомостей про передачу права власності на знак для товарів і послуг та видачу ліцензії на використання знака (міжнародного знака) для товарів і послуг, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України № 576 від 03.08.2001, передбачає, що передача права власності на знак здійснюється на підставі договору про передачу права власності на знак. З матеріалів справи вбачається, що договір про передачу права власності на торгівельну марку «Lollу Dolly» між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не укладався. За встановлених судом обставин, торгівельна марка «Lollу Dolly», станом на 06 липня 2022 року, зареєстрована за третьою особою [PERSON] . В свою чергу відповідач [PERSON] не має прав інтелектуальної власності на вказану торгівельну марку, а відтак між [PERSON] та [PERSON] відсутні правовідносини з поділу торгівельної марки «Lollу Dolly». На підставі викладеного суд вважає, що обставини викладені позивачем з поділу торгівельної марки «Lollу Dolly», що є підставою набуття позивачем права власності на транспортний засіб Renault Kango, номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На виконання вказаних вимог закону представником позивача надано: договір про надання професійної правничої допомоги №б/н від 05 квітня 2023 року, укладеного [PERSON] з адвокатом Кіщак А.А.; рахунок на оплату № 1 від 10 квітня 2023 року наступних послуг: консультування по справі № 212/898/23 в розмірі 1000,00 грн., ознайомлення з документами наданими клієнтом (матеріали справи № 212/898/23) в розмірі 1000,00 грн., складання відзиву на позовну заяву по справі № 212/898/23 в розмірі 3000,00 грн.; акт здачі-приймання наданих послуг № б/н від 10 квітня 2023 р. на загальну суму 5000,00 грн.; платіжна інструкція про перерахування [PERSON] грошових коштів в розмірі 5000,00 грн. [PERSON] (а.с. 50-51, 58-60) Проте суд не може погодитись із наведеним розрахунком в повному обсязі, оскільки ознайомлення з документами є складовою з надання послуг консультування адвокатом, а отже відшкодування витрат, пов`язаних з ознайомлення з документами вартістю 1000,00 грн. є необґрунтованими. Таким чином, з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 4000,00 грн.

Outcome: approved