Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

04.04.2023 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з березня 2022 року по 31.05.2022 року в сумі 15689,67 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.06.2022 року по 01.12.2022 року в сумі 66771,21 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 15.11.2021 року позивача було прийнято на роботу на посаду охоронця до ТОВ «ЛЮМ» з мінімальним окладом у розмірі 6500,00 грн. Проте, починаючи з березня 2022 року позивачу припинено виплату заробітної плати без повідомлення причин затримки. У зв`язку з наведеним позивач подав відповідачу заяву про звільнення з 31.05.2022 року і у цей день позивача було звільнено за п. 2 ст. 36 КЗпП України. Разом з тим, розрахунок по заробітній платі здійснено не було, керівництво товариства пояснило, що грошей немає, а печатку загублено. Позивач вказує, що неодноразово звертався до відповідача з проханням сплатити заборгованість по заробітній платі за період березень-травень 2022 року, адже навіть після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, позивач протягом березня-травня 2022 року був постійно на робочому місці, але заборгованість відповідачем погашено не було. 13.07.2022 року позивача разом з іншими працівниками було запрошено для проведення розрахунку, однак замість повної заробітної плати, було запропоновано лише суму в розмірі 2600,00 грн. Позивач відмовився отримувати гроші та поставив питання про сплату заборгованості по заробітній платі в повному обсязі, але відповідач від свого обов`язку по нарахуванню та виплаті заробітної плати ухиляється. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідачем позивачу нарахований дохід у розмірі 8666,66 грн. за квітень 2022 року та 7023,01 грн. за травень 2022 року, проте вказані кошти позивач від відповідача не отримував. При цьому, саме на відповідача покладений обов`язок доведення факту сплати заборгованості по заробітній платі на момент звільнення працівника. За розрахунками позивача, його середньоденна заробітна плата складає 364,87 грн., відповідно сума компенсації за час затримки розрахунку при звільненні складає 66771,21 грн. Ухвалою суду від 06.04.2023 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду від 11.07.2023 року позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі з підстав не сплати позивачем судового збору за вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 19.07.2023 року продовжено розгляд справи, оскільки позивач виконав вимоги ухвали суду про залишення позову без руху. 06.06.2023 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених до нього позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що з 24.02.2022 року через військову агресію рф проти України введено воєнний стан і у зв`язку з цим Торгово-промислова палата України повідомила, що вона засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної дії) - військову агресію рф проти України. ТПП підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору (в тому числі трудовому), у зв`язку з чим виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Будь-яка з сторін звільняється від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків, якщо це невиконання сталося внаслідок настання обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), що виникли після укладання договору, які неможливо було ні передбачити, ні запобігти. З 24 лютого до 24 березня 2022 року на території Київщини велися активні бойові дії і тільки 02.04.2023 року МОУ повідомило про звільнення Київської області. Відповідач посилається на положення ст. 10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та зазначає, що військова агресія вплинула майже на всі сфери життєдіяльності людини в Україні, в тому числі на можливість виконання трудових обов`язків. Відповідач вказує, що наказом товариства №1-П/03 від 01.03.2022 року було оголошено простій на підприємстві з 01.03.2022 року до особливого розпорядження, дозволено працівникам не перебувати на їх робочих місцях та зміст наказу доведено до відома працівників в телефонному режимі. Згідно вказаного наказу та ст. 113 КЗпП України встановлено оплату простою у розмірі 2/3 посадового окладу. При цьому, доплата до мінімальної заробітної плати при повному місяці простою не здійснюється згідно роз`яснень Мінсоцполітики деяких питань оплати праці на виконання Закону України від 06.12.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідач господарську діяльність не здійснює, тому будь-яких обігових коштів не має, що підтверджується звітом про фінансові результати товариства за 2022 рік. Фінансування заробітної плати здійснюється за рахунок статутного капіталу, що формується за рахунок особистих внесків засновників і виплата заробітної плати здійснюється готівкою у касі підприємства. Починаючи з березня 2022 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 2/3 тарифної ставки (посадового окладу) що становить 4333,33 грн. від 6500,00 грн. В березні 2022 року заробітна плата виплачена не була у зв`язку із веденням бойових дій на території Київщини, а тому у квітні позивачу нарахована заробітна плата в сумі 8666,66 грн. Оскільки працівники у визначені дні на роботі були відсутні, відповідна заробітна плата була депонована. У травні 2022 року позивач з`явився на роботі і йому було запропоновано отримати в касі заробітну плату за період простою, але він відмовився мотивуючи вимогою про отримання повного окладу в сумі 6500,00 грн., після чого виявив бажання припинити трудові відносини з відповідачем за угодою сторін, про що було видано наказ про звільнення на підставі ст. 36 КЗпП України. В останній день роботи позивачу була нарахована заробітна плата за період простою, а також компенсація за невикористану відпустку. Однак позивач відмовився отримувати гроші у касі підприємства, про що було складено відповідний акт. Після цього позивач з вимогами про виплату заробітної плати до підприємства не звертався. 13.07.2022 року позивача разом з іншими працівниками було запрошено для здійснення розрахунку по заробітній платі, однак позивач від отримання грошових коштів відмовився і в усному порядку наполягав на отриманні всієї суми - по 6500,00 грн. за 3 місяці. Заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку нараховані позивачу в сумі 12258,00 грн., які будуть виплачені коли позивач звернеться до товариства за їх отриманням у касі. Позивач стверджує, що з березня 2022 року йому припинено виплату заробітної плати, однак сам у своєму позові підтверджує, що відмовився отримувати заробітну плату. Таким чином, на момент звернення до суду у позивача відсутні порушені відповідачем права. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. За змістом наявних у матеріалах справи відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 26.12.2022 року, позивачу відповідачем заробітна плата за березень 2022 року не нараховувалась, у квітні 2022 року позивачу нараховано заробітну плату в сумі 8666,66 грн., а у травні 2022 року відповідачем нараховану позивачу дохід в розмірі 7023,01 грн. (а.с. 11). Згідно наказу директора ТОВ «ЛЮМ» №1-П/03 від 01.03.2022 року «Про оголошення простою»: «У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», існуючої загрози для життя і здоров`я працівників та відсутністю організаційних і технічних умов для господарської діяльності товариства в повному обсязі

Outcome: dismissed