Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 березня 2023 року позов задоволено. 01.05.2023 з заявою про винесення додаткового рішення звернулася представник позивача [PERSON] - Павлюк С.О . У даній заяві просить поновити строк на подання до суду доказів розміру витрат на професійну правову (правничу) допомогу адвоката, які позивач має сплатити у зв`язку із розглядом справи та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із ТОВ «Фінансова компанія управління активами», код ЄДРПОУ 350178776 на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] витрати на професійну правову (правничу) допомогу адвоката у сумі 4163,25 грн. За правилами ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення. Оскільки справа розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також ураховуючи, що порушені заявником питання не потребують виклику сторін у вказаній справі, суд визнав можливим вирішити питання щодо ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд приходить до наступного висновку. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Встановлено, що 22.03.2023 року Ірпінським міським судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі №367/271/23, яким позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Михайлович, Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. З поданої позовної заяви вбачається, що позивач планував понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 542 грн. 25 коп. Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося. Як вбачається, представник позивача подав докази на підтвердження понесених витрат на правову (правничу) допомогу поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. При цьому ним подано клопотання про поновлення строків на подання доказів до матеріалів справи, в обгрунтування якого посилається на те, що рішення суду від 22.03.2023 було отримано стороною позивача лише 22.04.2023 в електронному кабінеті підсистеми «Електронний Суд». На думку адвоката, вказане є поважною причиною пропуску строку на подання доказів витрат на правову допомогу, адже причини неподання доказів протягом 5 днів з дати ухвалення рішення є об`єктивними та такими, що не залежать від учасників справи. Суд відмічає, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Наведені в заяві адвокатом обставини є дійсно поважними, тому є підстави для поновлення строку для подання доказів про розмір судових витрат та суд поновлює такий строк. Так, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: копія Договору про надання правової допомоги № бн від 30.08.2022 року; копія додаткової угоди № 1 від 25.04.2023 року до Договору; копія акту № 1 прийому-передачі робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом при наданні правової допомоги від 25.04.2023 року відповідно до Договору, де сторони погодили гонорар (витрати на правову допомогу) у розмірі 6542,25 грн. зі сплатою через 90 днів після набрання законної сили рішенням суду щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, за реєстровим № 4867, вчиненого 24.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Михайловичем, на підставі якого були відкриті виконавчі провадження №АСВП 6315514 та 68491836, та стягнення з ТОВ "Фінансова компанія управління активами" безпідставно набутих грошових коштів в сумі 13116,65 грн. На підтвердження розміру понесених заявником витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4163,25 грн., надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а саме: консультація щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку (0,5 годин) - 594,75 грн.; послуга згідно цього пункту фактично не надавалась; складання цивільного позову та його подання (3 години) - 3568,50 грн. Враховуючи викладене, заяву представника позивача слід задовольнити та постановити додаткове судове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 4163 (чотири тисячі сто шістдесят три) гривні 25 копійок.

Outcome: approved