Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою, зареєстрований 15 грудня 2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №458. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначив, що з 15 грудня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох малолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені, немає взаєморозуміння та довіри, вони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю, між ними постійно виникають сварки, збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. 30 червня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала, час для надання відзиву та строк на примирення просила не надавати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 15 грудня 2012 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №458. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). Сторони мають малолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 21 квітня 2015 року відділом ЗАЦС Починківського району головного управління ЗАЦС Нижньогородської області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.9-11). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало припинення сімейно-шлюбних відносин, відсутність ведення спільного господарства, відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння, любові, примирення між ними неможливе. За змістом ч.1 ст.24\~СК України та ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved