Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

20 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області зі позовною заявою до Мартівської сільської ради Чугуївського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якій просив суд визначити йому додатковий термін у три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Процесуальні дії у справі Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 23 вересня 2021 року цивільну справу передано за підсудністю до Печенізького районного суду Харківської області. Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 20 жовтня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків. Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 14 грудня 2021 року. Протокольною ухвалою суду від 14 грудня 2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 11 січня 2022 року. Протокольною ухвалою суду від 11 січня 2022 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 01 лютого 2022 року. Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 01 лютого 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , підготовче судове засідання відкладено на 01 березня 2022 року. Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 01 лютого 2022 року задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача його правонаступником - залучено замість Мартівської сільської ради Чугуївського району Харківської області її правонаступника - Печенізьку селищну раду Чугуївського району Харківської області, підготовче судове засідання відкладено на 01 березня 2022 року. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22, ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Печенізького районного суду Харківської області - на Козельщинський районний судом Полтавської області. Цивільна справа передана до Козельщинського районного суду Полтавської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу розподілено головуючій судді Козир В.П. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 29 березня 2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 01 травня 2023 року. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Печенізьку селищну військову адміністрацію Чугуївського району Харківської області. Витребувано від Печенізької нотаріальної контори Харківської області інформаційну довідку зі Спадкового реєстру та від Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області - інформацію про осіб, які фактично проживали або були зареєстровані за місцем проживання спадкодавця. Ухвалою суду від 01 травня 2023 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Галушка Сергія Станіславовича про залучення співвідповідача, залучено до участі у справі як відповідача Печенізьку селищну військову адміністрацію Чугуївського району Харківської області та виключено зі складу учасників справи Печенізьку селищну військову адміністрацію Чугуївського району Харківської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 червня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 липня 2023 року. У судове засідання 26 липня 2023 року учасники справи не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Представник позивача - адвокат Галушко Сергій Станіславович подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачем Печенізькою селищною військовою адміністрацією Чугуївського району Харківської області подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Справу розглянуто у судовому засіданні 26.07.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 1 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 1-3) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка за життя була власницею земельних ділянок: 0,27 га, 0,21 га та 2,98 га, які розташовані на території Мартівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до складу якоївходять вищевказані земельні ділянки. Позивач є спадкоємцем першої черги, однак у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса не звернувся. Вказане зумовлено тим, що позивач не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини в силу своєї юридичної необізнаності відносно порядку спадкування та відсутності відомостей про володіння матір`ю земельними ділянками. На звернення до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини позивач отримав відповідь про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущений. Уважає, що строк пропущено ним з поважних причин, оскільки про наявні у власності матері земельні ділянки, він дізнався згодом, після того, як став перебирати її речі, на підставі чого строк для прийняття спадщини може бути поновлений. При нормативному обґрунтуванні позивач посилався на статтю 1223, 1272 Цивільного кодексу України, ст. 124 Конституції України, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.10.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Позиція відповідачів (а.с. 102, 116) Відповідач-1 Печенізька селищна рада Чугуївського району Харківської області не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв, клопотань не подав. Відповідач-2 Печенізька селищна військової адміністрації Чугуївського району Харківської області не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, подав заяву про розгляд справи без участі представника, розгляд справи просив здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства України. Фактичні обставини справи, встановлені судом Батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 1971 року у с. Мартове Чугуївського району Харківської області (а.с. 12). Батьки позивача померли. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.07.2008 Мартівською сільською радою Печенізького району Харківської області (а.с. 11, 55). [PERSON] проживав і був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] , 1933 року народження, що вбачається з копії довідки виконавчого комітету Печенізької селищної ради від 08.09.2021 № 17-16/2855 (а.с. 4). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.12.2020 виконавчим комітетом Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області (а.с. 56). Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкодавець [PERSON] проживала і була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] , інші зареєстровані особи за даною адресою були відсутні, що вбачається з копії довідки виконавчого комітету Печенізької селищної ради від 08.09.2021 № 17-16/2856 та листа Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області від 05.04.2023 № 01-09/469 (а.с. 5, 88). [PERSON] за життя на праві приватної власності володіла земельними ділянками для ведення фермерського господарства: площею 0,27 га, кадастровий номер 6324681000:02:002:0971; площею 0,21 га, кадастровий номер 6324683500:03:002:0576; площею 2,98 га, кадастровий номер 6324683500:03:003:0157, які розташовані на території Мартівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, що підтверджується копіями Державних актів на право приватної власності на землю: серія Р2 № 738718; серія Р2 № 738717 та серія Р2 № 769870 (а.с. 13-18). Відповідно до листа Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області від 07.02.2022 № 11/01-16 у термін, передбачений ст. 1270 ЦК України, після померлої [INFO] [PERSON] зі заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 66). Постановою завідувача Чугуївською державної нотаріальної контори Харківської області Дідік Євгенії від 02 лютого 2022 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 92). З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.04.2023 № 72206165 (а.с. 93 на звороті) на померлу [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (а.с. 122-123) вбачається, що заповіти, спадкові договори померлою не складалися та не укладалися, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Застосовані судом норми права Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування, відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦКУ). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦКУ). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно зі п. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Верховний Суд неодноразово робив висновки, що визначення додаткового строку для прийняття спадщини залежить від поважності причини пропуску основного (шість місяців) строку (наприклад, у постановах від 02.10.201 у справі № 757/28103/16-ц, від 18.12.2018 у справі №372/2383/16-ц). У постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18) вказано, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди дослужуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. До такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 127/12911/18. У справах № 681/203/17 (постанова від 17.10.2018), № 206/3473/20 (постанова від 20.09.2021) Верховний Суд робив висновки, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та поданням позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала і була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є сином та, відповідно, спадкоємцем першої черги померлої [PERSON] , після смерті якої [INFO] відкрилася спадщина. Встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини закінчився 19 червня 2021 року. Позивач як спадкоємець померлої [INFO] [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив. Отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку не може. Та у вересні 2021 року звернувся до суду зі позовною заявою про встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини. За загальним правилом необізнаність спадкоємця про правила спадкування або ж про наявність спадкового майна не є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини. Проте, дослідивши обставини даної справи та наявні докази у їх сукупності, суд уважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, оскільки пропущений позивачем строк є незначним (три місці); інші спадкоємці, які б також претендували на спадкове майно відсутні; спадкодавиця та її син спадкоємець проживали за різними адресами, та позивач був необізнаний про наявність спадкового майна. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, та, відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України могли б надати згоду позивачу на подання заяви про прийняття спадщини, судом не встановлені. Урахувавши принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що права позивача на прийняття спадщини після померлої матері підлягають захисту, оскільки відмова у задоволенні позовної заяви позбавить позивача права на спадкове майно, що не буде відповідати інтересам суспільства, загальним принципам цивільного законодавства та міжнародного права. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1, 9 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у розмірі 908,00 грн (а.с. 33). Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій (бездіяльності) позивача, а не внаслідок неправомірних дій відповідача, суд,

Outcome: approved