Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

03 липня 2023 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати укладений між [PERSON] , [PERSON] , як покупцями, та [PERSON] , [PERSON] , який діял від себе особисто, з згоди своєї матері [PERSON] , на підставі Рішення № 439 Київського РІКа м. Одеси від 19.04.1996 року, як продавцем, договір купівлі-продажу № 14346, зареєстрований Одеською Товарною Біржею 17 травня 1996 року, квартири [ADDRESS] , - дійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що 17 травня 1996 року, між нею, її чоловіком [PERSON] , як покупцями, та [PERSON] , [PERSON] , який діяв від себе особисто, зі згоди своєї матері [PERSON] , як продавцями, був укладений договір--купівлі-продажу № 14346, квартири [ADDRESS] . Позивач стверджує, що не може реалізовувати свої права власника по розпорядженню своїм майном, оскільки нотаріусами не визнається правомірність договору купівлі - продажу, укладеного на біржі нерухомості. Вказана обставина і стала підставою, для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 19.07.2023 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, її представник [PERSON] до канцелярії суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. Судом встановлено, що 17 травня 1996 року, між [PERSON] , [PERSON] , як покупцями, та [PERSON] , [PERSON] , який діяв від себе особисто, зі згоди своєї матері [PERSON] , як продавцями, був укладений договір купівлі-продажу № 14346, квартири [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі - продажу нерухомого майна було укладено у письмовій формі та зареєстровано на Одеській товарній біржі у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний № 14346. 22 травня 1996 року Одеське міське бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу № 14346 від 17 травня 1996 року зареєструвало право приватної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 5 договору купівлі-продажу нерухомого майна № 14346, квартиру було продано за 1 204 281 000,00 крб., які отримані Продавцем до підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна, тому вона належить новому власникові: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольськош районного управління юстиції в Одеській області, а/з 568 серія [NUMBER] . [PERSON] є спадкоємицею першої черги за Законом. 26.06.2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Вініцького Б.В., з заявою про прийняття спадщини за законом до майна [PERSON] , померлого [INFO] , внаслідок чого була заведена спадкова справа № 16/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72963066 від 26.06.2023 року. 30 червня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Вініцького Б.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] яка належала [PERSON] , померлому [INFO] . Однак, нотаріус розглянувши наданий договір купівлі-продажу нерухомого майна № 14346 від 17 травня 1995 р., надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 91/02-31 від 30.06.2023 року, де звернув увагу що у вищезазначеному договорі в числі учасників правочину є неповнолітня особа, яка не могла бути членом біржі. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна № 14346 від 17 травня 1996 року ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем нерухомого майна. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За таких обставин, коли покупці передали гроші за куплену квартиру, а відповідачі передали їм у відповідь квартиру та правовстановлюючи документи, а позивач відповідно їх прийняла, та розпочала користуватися вказаною квартирою то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним. Отже, враховуючи всі вищевикладенні обставини, суд приходить до висновку, що при укладанні договору сторони домовились щодо усіх істотних умов, всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, сторони мали вільне волевиявлення, необхідний обсяг цивільної дієздатності, таким чином є усі підстави для визнання договору дійсним. Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України,України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 14346 від 17 травня 1996 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved