Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

20 квітня 2023 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві зазначає, що відповідач, як батько, з 2015 року по цей час із двома своїми неповнолітніми дітьми не спілкується, їх життям не цікавиться, за місцем проживання чи навчання дітей не відвідує, на свята та на дні народження подарунки не дарує, не приїжджає і не дзвонить щоб привітати, станом здоров`я дітей навіть не інтересується. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання двох неповнолітніх дітей, від забезпечення ними здобуття повної загальної середньої освіти. У другому шлюбі у позивача народилася донька [PERSON] , [INFO] . На сьогодні, позивач самостійно утримує двох неповнолітніх дітей, отримуючи допомогу на дітей як багатодітна мати трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (утримується двома батьками). Другий чоловік [PERSON] для дітей сторін у справі замінив їм батька, який їх виховує, ними піклується, за ними доглядає, їх частково утримує разом із позивачкою - матір`ю дітей. У зв`язку з тим, що другий чоловік позивачки [PERSON] з 2018 року дружно проживає разом із дружиною [PERSON] та трьома дітьми [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] , то він приймає повноцінну участь у вихованні, отриманні ними освіти, спілкуванні з дітьми, утриманні, таким чином заміняючи неповнолітнім дітям відсутнього батька. Двоє старших дітей відносяться до [PERSON] з повагою, з увагою як в повноцінній сім`ї. Тому діти висловили матері своє бажання, щоб [PERSON] був їх батьком. У зв`язку із тим, що за наслідками неналежного виконання обов`язків батька дітей як щодо спілкування, виховання, так і утримання, маючи заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що перевищує 160 тис. грн більше ніж за три роки, що передбачає адміністративну та кримінальну відповідальність, відповідач склав нотаріально завірені заяви про відмову від батьківства відносно двох своїх неповнолітніх дітей. Отже, [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] судові витрати, які поніс позивач станом на дату винесення судового рішення по цій справі (а.с.2-6). 20 квітня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.46). Ухвалою судді від 11 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, постановлено витребувати з Органу опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області висновок про обґрунтованість та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.1-2). Ухвалою судового засідання від 22 травня 2023 року постановлено витребувати з Радехівської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Львівській області довідку про доходи [PERSON] за період з 01.01.2018 по травень 2023 (а.с.127-128). 8 червня 2023 року вказані вище вимоги ухвали були виконані Радехівською ДПІ Головного управління ДПС у Львівській області (а.с.136-139). 14 червня 2023 року представник органу опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області надала Висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від 13 червня 2023 року №97 (а.с.146-150). Представник позивача у судове засідання не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.192-200). Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав та в судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце, час розгляду судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.191). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника за наявними матеріалами справи (а.с. 180). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила сторона позивача. З урахуванням наведеного, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України та ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено за відсутності учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд установив, що сторони у справі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області 1 вересня 2007 року, актовий запис № 89, а.с.9), та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , виданого Нововитківською сільською радою Радехівського району Львівської області 10 вересня 2010 року, актовий запис № 14, а.с.10). Заочним рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 6 квітня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7-8). З відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 31 березня 2015 року (а.с.11). З розрахунку заборгованості по аліментах від 27.10.2022, видно, що заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів станом на 27.10.2022, становить 158 445,00 грн (а.с.12-14). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим провадженням №47308130 від 05.06.2023, заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів, станом на 01.06.2023, становить 188 254,30 грн (а.с.183-185). 14 квітня 2018 року позивач уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 14.04.2018, виданого Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 19, у зв`язку з чим позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.16). У другому шлюбі у позивача народилася донька [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 19.03.2021, а.с.17). [PERSON] отримує допомогу на дітей як багатодітна мати, що підтверджується посвідченням, серії [NUMBER] від 30.03.2021, виданим Управління соціального захисту населення Радехівської РДА (а.с.18). Відповідно до Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 29.12.2022 [PERSON] у 2022 році отримує щомісячну допомогу в розмірі 2 960,00 грн на трьох дітей, яка складається з допомоги на дітей, які виховуються у багатодітній родині, в розмірі 2100,00 грн станом на грудень 2022 року, щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини в розмірі 860,00 грн (а.с.19-21). Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади № 2023/000233309 від 10.01.2023. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.22). Вказане також підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства / фактичного місця проживання особи від 27.04.2023 №5 та Витягом Радехівської міської ради Львівської області № 46 від 27.04.2023 (а.с.106-107). Із відповіді Нововитківського старостинського округу Радехівської міської ради Львівської області №37 від 26.04.2023 видно, що [PERSON] , [INFO] не був зареєстрований та не проживає в с. Новий Витків, старості про дану особу не відомо нічого, тому жодних характеристик цього громадянина староста села надати не може (а.с.108). Відповідно до відповіді Нововитківського старостинського округу Радехівської міської ради Львівської області №36 від 25.04.2023 видно, що старості села не відомо чи приїздив [PERSON] , [INFO] , до своїх неповнолітніх дітей, останній також не звертався до старостинського округу з жодних питань (а.с.112). Із Характеристики-довідки Радехівської міської ради Львівської області №46 від 27.04.2023 видно, що [PERSON] на даний час на [ADDRESS] зареєстрований та не проживає. Громадського порядку не порушував, скарг від сусідів та жителів села не надходило (а.с.115). Із відповіді на запит від 10.05.2023 №01-13/239 видно, що: «1. Зі слів дітей спілкування з [PERSON] протягом 2015- 2023 років не було. 2. Керівництво школи повідомляє про те, що у період навчання своїх дітей з 2015 - 2023 років [PERSON] не з`ясовував у класних керівників, вчителів дітей про ступінь їх навчання, досягнення, поведінку, тощо. 3. [PERSON] з 2015 по 2023 роки не звертався до директора школи, вчителів, класних керівників для з`ясування якості та ступеню їх навчання, поведінки, тощо. 4. [PERSON] і [PERSON] не скаржилися вчителям на дії/бездіяльність, поведінку, відношення, спілкування їх батька [PERSON] . 5. Вчителям, директору, класним керівникам не відомо про відношення [PERSON] і [PERSON] до свого батька [PERSON] . 6. Сім`я, в якій проживають діти, є працьовитою, дружньою. Родина піклується дітьми і дає їм належне християнське виховання, користується повагою у громаді. 7. Вчителям, директору, класним керівникам ЗОШ І-ІІІ ст. с. Новий Витків відомо, що батько не проживає разом із своїми неповнолітніми дітьми» (а.с.116). Як видно з Відповіді на запит Радехівської ДПІ Головного управління ДПС у Львівській області від 29.05.2023 №5977/5/13-01-68-12, [PERSON] за четвертий квартал 2021 року, 2022 рік та за перший квартал 2023 доходів не отримував (а.с.136-139). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] , чоловіком [PERSON] , [INFO] , що стверджується Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 25.04.2023 №7 та Довідкою Радехівської міської ради Львівської області від 25.04.2023 №101 (а.с.110-111) Характеристика учениці 7 класу ЗОШ І-ІІІ ст. с. Новий Витків від 10.01.2023 № 01-22/3 свідчить, що [PERSON] зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Скромна, товариська, врівноважена. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Виявляє образне та творче мислення. На уроках завжди уважна та активна. Поведінки не порушує, старанно виконує домашні завдання. Приймає активну участь у шкільних заходах та спортивному житті школи. Активна учасниця художньої самодіяльності. Мама регулярно відвідує батьківські збори та приділяє належну увагу вихованню доньки, спілкується з педагогами, які навчають [PERSON] , цікавиться шкільним життям дитини. Постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Вона відповідально ставиться до виховання та навчання дочки, різнобічно сприяє гармонійному розвитку [PERSON] . Мама користується авторитетом у дитини (а.с.27). Відповідно до Характеристики учня 10 класу ЗОШ І-ІІІ ст. с. Новий Витків від 10.01.2023 № 01-22/3 [PERSON] навчається у ЗОШ І- III ступенів с. Новий Витків з 2013 року. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень. Має довільну зорову пам`ять, добре запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє творче мислення. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Чесний, товариський, врівноважений. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Приймає активну участь у спортивних змаганнях та в житті класу. Розсудливий, не піддається чужому впливу, врівноважений. Зі старшими завжди чемний. На уроках завжди уважний та активний. Поведінки не порушує, старанно виконує домашні завдання. Приймає активну участь у шкільних заходах та спортивному житті школи. Не схильний до протиправної поведінки. Не помічений у вживанні наркотичних речовин та алкоголю. Мама регулярно відвідує батьківські збори та приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться шкільним життям дитини. Постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Вона відповідально ставиться до виховання та навчання [PERSON] , різнобічно сприяє гармонійному розвитку хлопця. Мама користується авторитетом у дитини (а.с.28). Згідно з Характеристикою Радехівської міської ради Львівської області №2 від 11.01.2023 громадянка [PERSON] громадського порядку не порушувала. В побуті веде себе добре. Скарг від сусідів та жителів села до старости села Новий Витків не надходило (а.с.29). З Медичної характеристики КНП «Радехівська центральна районна лікарня» від 10.01.2023 видно, що пацієнт [PERSON] , [INFO] , що проживає в с. Новий Витків Червоноградського району Львівської області, на диспансерному обліку не знаходиться, спадковість не обтяжена, звертається з приводу гострих респіраторних захворювань та профілактики. На прийом звертається в супроводі мами (а.с.30). Відповідно до Медичної характеристики КНП «Радехівська центральна районна лікарня» від 10.01.2023 пацієнт [PERSON] , [INFO] , що проживає в с. Новий Витків Червоноградського району Львівської області, на диспансерному обліку не знаходиться, спадковість не обтяжена, звертається з приводу гострих респіраторних захворювань та профілактики. На прийом звертається в супроводі мами (а.с.31). Із Заяви, посвідченої приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу, Юрченко О.В. 05.01.2023 №21, видно, що [PERSON] свідомо, добровільно і безперечно відмовився від права батька відносно народженої [INFO] у селі Новий Витків Радехівського району Львівської області його доньки, [PERSON] , про що Нововитківською сільською радою Радехівського району Львівської області в книзі реєстрації народжень 2010 року вересня місяця 10 числа зроблено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 10.09.2010, та надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав та усиновлення його доньки в майбутньому іншим чоловіком відповідно до діючого законодавства України (а.с.38). Як видно зі Заяви, посвідченої приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу, Юрченко О.В. 05.01.2023 №23, видно, що [PERSON] свідомо, добровільно і безперечно відмовився від права батька відносно народженого [INFO] у місті Радехові Львівської області його сина, [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області в книзі реєстрації народжень 2007 року вересня місяця 01 числа зроблено відповідний актовий запис № 89, що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 01.09.2007, та надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав та усиновлення його доньки в майбутньому іншим чоловіком відповідно до діючого законодавства України (а.с.39). З Висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від 13 червня 2023 року №97, видно, що орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області вважає за доцільне позбавити батька [PERSON] батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.146-150). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Статтею 7 СК України передбачено, що суд під час розгляду справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини. Згідно із ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Із ч. 1 ст. 155 СК України видно, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до абзацу 9 пункту 8 постанови КМУ № 866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Із ч. 4 ст. 155 СК України видно, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, у тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом роз`яснень, п. 15, 17 цієї ж Постанови Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 8 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. До того ж, положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми враховуються судом, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини. Так, Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 7 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Також суд вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» потрібно проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд установив, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує та взагалі відмовився від виконання батьківських обов`язків стосовно своїх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не цікавиться їх долею, участі у їх вихованні та розвитку не приймає, тобто жодного контакту з дітьми не підтримує. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням усіх обставин справи, суд не визначає відповідачу обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дітей, оскільки такий обов`язок покладений на нього рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 31 березня 2015 року, яке набрало законної сили 10 вересня 2015 року (справа № 451/401/15-ц). Відповідно до ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Зважаючи на те, що батько не цікавиться життям дітей, не приймає участі в їх вихованні та утриманні, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та він свідомо відмовився приймати участь у житті своїх дітей, суд доходить висновку про законність позовних вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищезазначене, суд вважає доцільним роз`яснити відповідачу ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача у позовній заяві зазначено, що позивач звернувся до свого представника для надання йому правової допомоги, згідно з договором за яким позивач сплачує представнику винагороду: за складання позову та витребування доказів для розгляду справи - 3000,00 грн. Таким чином, станом на дату подання позову витрати на правову допомогу були сплачені позивачем своєму представнику в розмірі 3000,00 грн. Позивач надав суду докази, які підтверджують фактичне здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема, копію Договору про надання правової допомоги від 28.10.2022, копію Ордера на надання правничої допомоги, копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.41-44,). Згідно із ч.1 ст. 141 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене вище, із відповідача на користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати, а саме, 2147,60 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень 60 копійок) сплаченого судового збору та 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 7, 8, 150, 155, 164, 165, 166, 169, 180 СК України,

Outcome: approved