Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2022 у справі №607/14082/21 за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Карпенка 12» про стягнення майнової та моральної шкоди, яке вступило в законну силу, суд ухвалив в задоволенні позову відмовити. Від представника відповідача надійшла заява про постановлення додаткового рішення, в якій просить Ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з [PERSON] в користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Карпенка 12» 10000 гривень витрат на правову допомогу, 239 гривень 50 копійок витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій. Заява мотивована тим, що судом при ухваленні рішенні не вирішено питання розподілу судових витрат. Розглянувши заяву, суд доходить такого висновку. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина перша, пункт 1 та 4 частини третьої статті 133 ЦПК України). Відповідно до\~частини восьмої\~статті 141\~ЦПК України,\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. ВП ВС у своїй постанові від 16\~листопада 2022\~року у справі № 922/1964/21 зробила висновок, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом,\~Велика Палата ВС виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Відповідно до пункту третього частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як видно із відзиву на позов, відповідач повідомив, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які поніс відповідач і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складається з витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн, поштових витрат. Відповідач надав докази понесення втрат на правову допомогу в фіксованій сумі 10000 грн, які підтверджуються договором про надання правової допомоги та платіжним дорученням від 12.10.2021, а також на поштові витрати на суму 131 грн та витрати з копіювання на суму 108,50 грн. Суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу та інші процесуальні витрати підтверджені належними та допустимими доказами, загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Суд відхиляє клопотання позивача про зменшення розміру судових витрат, оскільки їх розмір відповідає критеріям, які визначені статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України. Тому, зважаючи на те, що в задоволенні позову відмовлено, відповідач підтвердив належними та допустимими доказами вої судові витрати, судом під час ухваленні рішення не було вирішено питання про їх розподіл, в силу статті 141 ЦПК України суд доходить висновку, що заяви відповідача про винесення додаткового рішення підлягає до задоволення.

Outcome: approved