Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

позивачем у позові заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 13.06.2006, з посиланням на те, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у них взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя та обов`язки. Зазначає, що сім`я розпалась і зберегти шлюб неможливо. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.06.2023 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у заяві від 26.06.2023 позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечила. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати з відповідача не стягувати . Відповідач [PERSON] про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило . Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення заочного судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень на позов, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до наступного висновку. Із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.06.2006, вбачається, що сторони 13.06.2006 зареєстрували шлюб, актовий запис №188 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У свою чергу відповідно до ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час розгляду справи судом останні не відновились. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. Виходячи із резолютивної частини позову та поданих до суду заяв сторін вирішення питання про місце проживання дітей перед судом не ставилось. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Із копії\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 13.06.2006\~вбачається,\~що при\~одруженні позивач\~змінила дошлюбне\~прізвище « [PERSON] »\~на прізвище\~чоловіка « [PERSON] ». Оскільки, позивач просить прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, суд відповідно до вимог ст.113 СК України вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Разом з тим, позивач просила не стягувати судовий збір з відповідача, тому судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: approved