Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16.01.1981 відділом реєстрації актів цивільного стану Київського райвиконкому м.Донецька, актовий запис №44. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. З 19.01.1981 вони разом з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, а також різні погляди н життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З 2006 року спільного господарства вони не ведуть та проживають у різних містах. Вважає, що їх шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому вона звернулася до суду з даної позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення, справу просив слухати без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 16.01.1981 відділом реєстрації актів цивільного стану Київського райвиконкому м.Донецька, актовий запис №44(а.с.6). Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені, примирення позивач не бажає. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення з відповідачем не можливе, а відповідач не заперечує щодо його розірвання, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд вважає за можливе залишити позивачу її набуте у шлюбі прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З доданих до позовної заяви квитанцій вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн.60 коп. Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в сумі 536 грн. 80 коп. Також, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% сплаченого нею судового збору в сумі 536 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved