Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

12.05.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що з 16 січня 2015 році [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. 31.08.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду про розірвання шлюбу було встановлено проживання дитини з [PERSON] . Після розірвання шлюбу, [PERSON] жодного дня не проживала разом з матір`ю. [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Дитина перебуває на повному утриманні [PERSON] . Раз на пів року, [PERSON] телефонує [PERSON] з погрозами вивезти дитину закордон. Відповідачка по справі не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, порушує уявлення дитини про матір та повноцінну родину, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до інших духовних цінностей. [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не забезпечує її необхідним, не виявляє турботу, веде аморальний спосіб життя, тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав і стягнути аліменти у розмірі частини доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову й до повноліття. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті за правилами загального позовного провадження 30.05.2023. Ухвалою суду від 15.05.2023 задоволено клопотання позивача і витребувано докази. Ухвалою суду від 30.05.2023 залучено третю особу-орган опіки та піклування виконкому Жовтоводської міської ради, розгляд справи відкладено на 09.06.2023. 09.06.2023 справу знято з розгляду на 14.06.2023. 14.06.2023 ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.06.2023. 28.06.2023 року розгляд справи відкладено на 19.07.2023. 19.07.2023 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив до суду не подала. Представники третьої особи - виконкому Тернівської районної у місті ради в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надано суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представники третьої особи - виконкому Жовтоводської міської ради в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надано суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та висновок. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 16.01.2015 року (а.с.14). Згідно з рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31.08.2018 шлюб було розірвано (а.с. 15). Згідно з характеристикою Криворізької гімназії №42 встановлено, що між [PERSON] та донькою панує дружня атмосфера та взаєморозуміння, мати проживає окремо та вихованням дівчинки не займається (а.с. 17). Згідно з характеристикою ПАТ «Північним гірничо-збагачувальним комбінатом» [PERSON] зарекомендував себе грамотним, ініціативним, з високою виконавською дисципліною працівником, окрім того йому притаманні відповідальність, організованість, своєчасне та бездоганне виконання свої обов`язків. (а.с. 18). Згідно акту з місця проживання від 11 травня 2023 року підтверджено факт проживання за адресою: [ADDRESS] з 02.01.2018 р по теперішній час [PERSON] та його донька [PERSON] , і те, що матір дитини [PERSON] за вище вказаною адресою не проживає та не проживала, участі у вихованні дитини не приймала (а.с. 19). Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] належить у розмірі квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20,21). Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] від 24.05.2023, що наданий Тернівським районним у місті раді виконавчим комітетом, санітарно-гігієнічний стан помешкання у задовільному стані. За даною адресою проживають : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (цивільна дружина) та [PERSON] (син цивільної дружини). Стосунки та традиції сім`ї дружні, доброзичливі. Під час спілкування [PERSON] повідомила, що свою маму не пам`ятає.(а.с. 56-62). Згідно з висновком органу опіку та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] (а.с.125-131). Оцінка суду. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом (ст. 169 СК України). З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що відповідачка усунулась від виховання дитини, її життям не цікавиться, між матірю і дитиною відсутні соціальні звязки, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини, що відповідає інтересам дитини та є необхідним у демократичному суспільстві. Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. На підставі положення ч. 3ст. 166 СК України, відповідно до якого при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд вважає доцільним вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ст. 181 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Оскільки відповідачка не виконує у відношенні своєї малолітньої доньки передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки по її утриманню, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому є необхідність у стягненні з неї аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та позбавити батьківських прав [PERSON] . Стягнути з [PERSON] стягнути аліменти у розмірі частини доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову й до її повноліття. З урахуванням викладеного на підставі ст. ст.150, 164,180,183 СК України,

Outcome: approved