Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] . після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входила квартира [ADDRESS] , а також земельні ділянки: частина земельної ділянки площею 4,3560 га кадастровий номер 4821783800:03:000:0876, частина земельної ділянки площею 1,7603 га кадастровий номер 4821783800:03:000:0972, частина земельної ділянки площею 1,8042 га кадастровий номер 4821783800:03:000:0973, частина земельної ділянки площею 4,3302 га кадастровий номер 4821783800:03:000:0875 та площею 1,6682 га кадастровий номер 48248832000:06:002:0238 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Покровської сільської ради Вознесенського (колишнього Веселинівського) району Миколаївської області, які за життя належали [PERSON] . За життя мати позивачки заповіт не склала, а тому спадкоємцем другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК після смерті [PERSON] є лише позивачка, як рідна сестра померлої, інших спадкоємців немає. Звернувшись наприкінці квітня 2022 року до приватного нотаріуса у смт. Веселинове за консультацією, позивачці було роз`яснено, що перебіг строку під час дії воєнного стану з урахуванням змін до законодавства зупиняється, але не більше ніж на чотири місяці, а тому строк для прийняття спадщини становить 10 місяців і відповідно закінчувався 06.09.2022. Проте, у вказаний строк позивачка не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки на фоні бойових дій та території Миколаївської області, переносячи емоційно дані події, стан здоров`я сильно погіршився, що призвело до проблем зі здоров`ям, які в подальшому призвело до проходження лікування стаціонарно з 18.10.2022 по 29.10.2022, а потім амбулаторно. На підставі викладеного вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, які не залежали від позивачки. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд надати їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 07.04.2023 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Миколаївської міської ради Грудницької І.М. копію матеріалів спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 17.05.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та її представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.2 ч.1 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові від 28 березня 2022 року в справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що Заводським відділом ДРАЦС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис про смерть №1226 та видано 09.11.2021 року свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Померла [PERSON] є рідною сестрою позивачки [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтв про народження останніх, згідно з якими у графах батько та мати вказані одні й ті самі особи: зокрема, у графі мати - [PERSON] , у графі - батько - [PERSON] . Прізвище позивачки з [PERSON] на [PERSON] було змінено у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] та реєстрацією органом ДРАЦС 03.03.1989 року, актовий запис №246 (свідоцтво про шлюб від 03.03.1989 року серії [NUMBER] ). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина до складу, якої також входило спадкове майно: квартира [ADDRESS] ; земельні ділянки: частина земельної ділянки площею 4,3560 га кадастровий номер 4821783800:03:000:0876, частина земельної ділянки площею 1,7603 га кадастровий номер 4821783800:03:000:0972, частина земельної ділянки площею 1,8042 га кадастровий номер 4821783800:03:000:0973, частина земельної ділянки площею 4,3302 га кадастровий номер 4821783800:03:000:0875 та площею 1,6682 га кадастровий номер 48248832000:06:002:0238 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Покровської сільської ради Вознесенського (колишнього Веселинівського) району Миколаївської області. За повідомленням приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Грудницької Ірини Миколаївни за вих. №110/01-16 від 02.05.2023 року спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. Як зазначено вище, частиною першої статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). 28.02.2022 року Кабінетом Міністрів України видано постанову за №164 «Про Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», відповідно до якої установлено певні особливості вчинення нотаріальних дій в умовах воєнного стану. 03.06.2023 року Постановою КМУ України за №209 внесено зміни до вказаної вище Постанови КМУ, зокрема, доповнено п. 3, відповідно до якого установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. В подальшому 24.06.2022 року до п. 3 Постанови КМУ від 28.02.2022 року №164 були внесенні зміни, відповідно до яких установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Враховуючи зазначенні вище норми закону, останнім днем визначений законом строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] було [INFO] . У січні місяці 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Грудницької І.М. з питанням прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , на що їй було роз`яснено, що відповідно до положень ст. 1270 ЦК України та п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 року №164 на час воєнного стану строк для прийняття спадщини становить 10 місяців. Крім того, повідомлено, що оскільки у визначений законом строк позивачка не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, вона вважається такою, що спадщину не прийняла. Рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо продовження строку для прийняття спадщини. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачка посилалася на те, що через бойові дії на території Миколаївської області, які вона переносила емоційно, стан її здоров`я погіршився, що в подальшому призвело до проходження лікування стаціонарно у період з 18.10.2022 по 29.10.2022. На підтвердження вказаної обставини позивачкою надано довідку, видану 29.10.2022 року на її ім`я КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Веселинівської селищної ради, зі змісту якої слідує, що [PERSON] в період з 18.10.2022 року по 29.10.2022 року знаходилася на лікування на денному стаціонарі. Виписана з амбулаторним лікуванням до 08.11.2022. А тому вона вважала такі причини об`єктивно поважними та просила про надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд, дослідивши надані докази, з урахуванням конкретних обставин справи, зазначені позивачкою причини пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини слід вважати поважними. При оцінці причин пропуску позивачкою строку на прийняття спадщини слід також врахувати, що погіршення стану позивачки через сприйняття активних бойових дій на території Миколаївської області, та як наслідок проходження лікування стаціонарно, було непередбачуваним, незапланованим, тобто не було пов`язано із роботою, відпочинком або навчанням, викликано надзвичайною ситуацією, пов`язаною із війною. Отже, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що позивачка була обізнана про смерть спадкодавця, проте довела поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, а тому, вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved