Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

08 травня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/3 частини квартири [ADDRESS] . На протязі останніх семи років позивач приймав участь у житті спадкодавця фактично як старший брат. Мав реєстрацію за місцем проживання померлого та фактично проживав з 2014 року у його квартирі. Позивач допомагав матеріально, по господарству, по утриманню та ремонту квартири, купував ліки, продукти харчування, сплачував комунальні платежі. Фактично [PERSON] , перебував на його утриманні. Коли [PERSON] помер, позивачем було організовано за власні кошти поховання. 28 травня 2022 року позивач звернувся з заявою до Фастівської державної нотаріальної контори щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було відмовлено на тій підставі, що позивачем не надано підтвердження факту родинних відносин чи інших відносин з спадкоємцем. Після чого позивачем було подано заяву до суду для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 16.09.2022 року встановлено вказаний факт. Після звернення з заявою до нотаріуса про отримання свідоцтва про спадщину позивачу було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дані обставини змусили звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач та його представник в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Просили закрити підготовче провадження та призначити справу слуханням по суті. Відповідач в судове засідання не з`явився про час слухання справи повідомлений вчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.07.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Куцевол Н.М., приватним нотаріусом Фастівського нотокругу від 04.01.2001 року, р. № 11. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України). Позивач звернувся до Фастівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як особи яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років. На підставі даної заяви 03.07.2021 року державним нотаріусом Бігіч С.Ю. було заведено спадкову справу № 205/2021 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою від 28.05.2022 року [PERSON] , державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю відомостей про підтвердження родинних відносин або рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`ять років. Після звернення позивача до Фастівського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення факту, 16.09.2022 року рішення Фастівського міськрайонного суду було встановлено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] . Згідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач, реалізуючи своє право на спадщину звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Другої Фастівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно нотаріусом, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.05.2023 року було відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що у ввійшло до спадкового майна. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обґрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачами. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Звертаючись до суду з даним позовом позивач просив визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю. Перевіряючи доводи позивача судом було встановлено, що згідно Довідки КП Фастівської міської ради «Фастівське Бюро Технічної Інвентаризації» станом на 01.01.2013 року квартира [ADDRESS] по праву приватної власності в рівних частках зареєстровано на ім`я 1/3 частина за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Куцевол Н.М., приватним нотаріусом Фастівського нотокругу від 04.01.2001 року, р. № 11. При вивчені матеріалів спадкової справи № 205/2021 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся позивач [PERSON] , як особа яка спільно проживала однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2022 року. Інші спадкоємці з заявами до нотаріуса не зверталися. Згідно ст. 1258 ЦК України, Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Позивач є спадкоємцем четвертої черги так, як за рішенням суду, визнаний особою, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, як передбачає ст. 1264 ЦК України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved