Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Тимошенко Д.В., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від 01.11.2022 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вважаючи поважними обставини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] , 25.04.2019 склала заповіт, який зареєстровано у Спадковому реєстрі за №64113885 на користь [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , але у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України, позивач не мав можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 03.11.2022 року на розгляд судді Нечипоренко І.М. надійшла цивільна справа №535/1985/22. Ухвалою судді від 07.11.2022 року відкрито провадження у справі (а.с. 33, 35). У зв`язку із відновленням територіальної підсудності Дергачівського районного суду Харківської області, рішенням Голови Верховного Суду від 22.11.2022 року судді [PERSON] достроково припинено відрядження до Котелевського районного суду Полтавської області з 23.11.2022 року (а.с. 43). Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області на розгляд судді Шолудько А.В. надійшла цивільна справа №535/1985/22, провадження №2/535/148/23 (а.с. 44). Ухвалою судді від 28.02.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження (а.с. 47). Учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 71, 72, 73,74). Представник позивача подав до суду письмову заяву від 25.07.2023 про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 82). Відповідач Дергачівська міська рада Харківської області відзив на позов не подала. 18.07.2023 до суду надійшло письмове клопотання від відповідача про розгляд справи у судовому засіданні без участі представника міської ради (а.с. 76). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим дергачівським відділом ДРАЦС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 13). Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73209280 від 14.07.2023 після смерті [PERSON] померлої [INFO] , відкрито спадкову справу № 30/2022 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Смоляною В.В. (а.с. 81). Від імені [PERSON] , [INFO] , виявлено заповіт, складений 25.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований у реєстрі за № 1300 (а.с.14). Згідно з вказаним заповітом [PERSON] на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем всього свого майна, яке на день її смерті виявиться їй належним, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось [PERSON] . До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , входить нерухоме майно, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється\~постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того,\~Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно\~частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 234/859/16-ц). При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22) з цього приводу, де зазначено, що «правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження\~№ 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Поряд із цим, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що в процесі розгляду справи знайшла своє підтвердження та обставина, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, а саме: військові дії на території України, оголошення по всій території України воєнного стану, віднесення м. Дергачі Харківської області, де розташоване спадкове майно, до переліку населених пунктів, які перебувають в районі проведення воєнних (бойових) дій. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, а також те, що представником позивача надано належні та допустимі докази поважності пропущеного позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, На підставі викладеного,

Outcome: approved