Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту родинних відносин та стягнення аліментів на утримання батьків - матері, яка потребує матеріальної допомоги. Позовну заяву мотивувала тим, що є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком, яка є єдиним видом доходу. Відповідач з нею не проживає та матеріальної допомоги не надає, тому позивач вимушена звернутися до суду. Оскільки повного пакету документів, які б підтверджували споріднений зв`язок з відповідачем немає, просила встановити факт, що вона є матір`ю відповідача. Представник позивачки позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач надав суду відзив, у якому з позовом погодився частково, не проти встановлення факту родинних відносин, але просив стягувати аліменти у сумі 2093 грн. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Факт того, що позивач є матір`ю відповідача підтверджується сукупністю досліджених у суді доказів, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 26.09.1969р. [NUMBER] , свідоцтвом про розірвання шлюбу з [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , відповіддю Приморського відділу ДРАЦС від 15.02.2023р. та відповіддю Київського відділу РАЦС від 22.02.2023р. Отже, позивач є матір`ю відповідача зареєстрована та проживає окремо від нього, є пенсіонеркою та інвалідом 2 групи, отримує пенсію 3430,57 грн. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивач по справі досягла пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Пенсія позивача більше ніж прожитковий мінімум в України на 2023р. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача, та суму аліментів з якою погодився відповідач, суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання непрацездатної матері в твердій грошовій сумі, у розмірі 2093 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 17.04.2023р. довічно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2147 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial