Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

29\~квітня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 06.05.2018 року о 15:00 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП), а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом «Audi», д.н.з.\~« [NUMBER] » допустив зіткнення з транспортним засобом «Mazda», д.н.з. « [NUMBER] ». Внаслідок вказаної ДТП транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Відповідно до постанови Шевченківськог районного суду м.\~Києва від 16.07.2018 року по справі №\~761/18144/18 Відповідач винуватий у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.\~122-4, 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була не застрахована. Потерпіла сторона повідомила позивача про настання ДТП та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року № 1961 - ІV (далі Закон -№ 1961 - ІV). Зокрема потерпіла особа подала Заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позивач призначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій стороні. Відповідно до Звіту №\~2193 та інших документів встановлено, що загальний розмір витрат, з урахуванням витрат на збвір документів та визначення розміру шкоди становить 13\~191,91 грн. Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була не застрахована, то відповідач як особа, що винна у скоєнні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. З урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 13\~191,91\~грн. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу у розмірі\~13\~191,91\~грн; стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений судовий збір у розмірі 2\~270,00\~грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.06.2022\~року відкрито позовне провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду невідомі, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату час та місце розгляду, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та судових повісток на адресу відповідача, однак, вся кореспонденція повернулась без вручення адресату. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, с дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.05.2018 року о 15:00 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП), а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Audi», д.н.з.\~« [NUMBER] » допустив зіткнення з транспортним засобом «Mazda», д.н.з.\~« [NUMBER] ». Внаслідок вказаної ДТП транспортні засобі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Шевченківського\~районного суду\~м.\~Києва\~від 19.06.2018\~року [PERSON] притягнуто адміністративної відповідальності за ст.\~122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340\~грн. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Таким чином, вина [PERSON] у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. На дату вчинення цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ.\~У зв`язку з цим, МТСБУ сплатило на корить потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 13\~191,91\~грн. У результаті вищевказаної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Mazda», д.н.з.\~« [NUMBER] », що належить [PERSON] , який був забезпечений полісом ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» поліс №\~АК8420201. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі звіту №\~2193 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Mazda», д.н.з.\~« [NUMBER] », заяви [PERSON] про страхове відшкодування від 24.05.2018\~року, наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №\~8256 від 30.08.2018\~року. Факт виплати підтверджується платіжними дорученнями: №\~910552 від 26.07.2018\~року та №\~992930 від 31.08.2018\~року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів у розмірі 2\~270\~грн, що підтверджується платіжним дорученням №\~889323 від 25.02.2021\~року. Згідно з п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Суд встановив, що на виконання вимог Закону № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV). Згідно з підп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається з матеріалів справи, потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Право вимоги до особи, винної у завданні шкоди, виникає у постраждалої особи на підставі ст. 1166 ЦК України, якою встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Це право вимоги перейшло до Моторно (транспортного) страхового бюро України через дію ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»: «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9,22-28,35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 82 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2\~270 грн. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. У силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст. ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та

Outcome: approved