Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

У грудні 2022 із позовом звернулася [PERSON] , яка просила скасувати державну реєстрацію права власності на цілий житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , проведену 28.01.2008 року реєстратором комунального підприємства «Вінницьке обласне об?єднане бюро технічної інвентаризації» на ім`я [PERSON] , що записано в реєстрову книгу №177 за реєстровим №l1172. Скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , проведену 10.02.2011 року реєстратором комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» на ім?я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину 12-4353 від 25.12.2007 року, що видане Другою вінницькою державною нотаріальною конторою, дублікат якого виданий 26.01.2011 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 1-49. Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.06.2013 року, про оформлення права приватної власності на об?єкти нерухомого майна в частині оформлення права приватної власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому в [ADDRESS] - в зв?язку з зміною технічних параметрів. Домоволодіння в цілому складається з: житловий будинок літера «А», загальною площею 59,3 м. кв., в тому числі житловою - 29.9 м. кв.; погріб літ. «/Д»; сарай літ. «Д», убиральня літ. «Г»; огорожа №l-№3. Скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень № 5663158 від 06.09.2013 року, державного реєстратора прав на нерухоме майно Левчук І. В., а саме про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] , за [PERSON] . Визнати незаконним та скасувати свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 06.09.2013 року на нерухоме майно житловий будинкок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] (в свідоцтві зазначено [ADDRESS] ), видане 06.09.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Левчук І. В. на ім`я [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Мотивувала заявлені вимоги тим, що [INFO] помер батько позивачки, після смерті якого відкрилася спадщина. Спадкоємцями стали позивач та її сестра [PERSON] , які успадкували по 1/2 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої її донька [PERSON] успадкувала належне їй майно. Позивач є фактично співвласником 1/2 частки житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , проте отримати право власності на спадкове майно не має змоги оскільки як їй стало відомо, що право власності на 100% вказаного житлового будинку зареєстровано за [PERSON] . Із матеріалів інвентаризаційної справи та свідоцтва про право власності на спадщину випливає, що відповідач [PERSON] успадкувала 1/2 частку спірного житлового будинку. Тому реєстрація права власності КП «ВООБТІ» 28.01.2008, а також реєстрація права власності реєстратором КП «МБТІ»10.02.2011 року є незаконною, адже в ній помилково визначено цілу частку житлового будинку за [PERSON] , замість правильної частки 1/2. Також на підставі рішенням виконкому Вінницької міської ради від 27.06.2013 вирішено оформити право власності громадянам на об`єкти нерухомого майна зокрема [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому в [ADDRESS] , в зв`язку із змінами технічних параметрів. На підставі вказаного рішення відповідачу [PERSON] видано свідоцтво про право власності на спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, до того ж невірно зазначено, що це вулиця хоча вірно провулок. З огляду на вищевказане законні права позивача порушено, адже вона позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на належне їй майно. Ухвалою суду від 12.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити із підстав наведених у ньому, судові витрати просили залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася хоча про дату, та місце розгляду справи повідомлялася належним чином про причини неявки суд не повідомила. Представники виконавчого комітету ВМР та КП «ВООБТІ» у судовому засіданні позовні вимоги визнали, зазначили, що в дійсності мало місце помилка, яка на їх думку має бути виправлена. Представник КП «ВМБТІ» у судовому засіданні проти позову заперечив, вважає, що підприємство не може виступати у якості відповідача. Вважає, що міське бюро технічної інвентаризації при реєстрації права власності не допустило помилки, адже реєстраційні дії вчинялися на підставі документів наданих підприємству. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] є доньками [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , що належала спадкодавцю в цілому. Спадкоємцями майна померлого стали його доньки [PERSON] та [PERSON] . Позивачка у встановлений термін подала заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, зазначила, що окрім неї є ще спадкоємець сестра, свідоцтва про право власності не отримувала. [PERSON] продовжувала проживати в спадковому будинку, тобто фактично прийняла спадщину, проте належно не оформила свої права. [PERSON] померла [INFO] , спадкоємцем є доньки [PERSON] та [PERSON] , яка відмовилася на користь сестри від своєї частки на спадщину. 25.12.2007 [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належав [PERSON] за адресою [ADDRESS] , спадкоємицею якого в 1/2 частці була [PERSON] , яка її прийняла проте не оформила. На земельній ділянці розташовані житловий будинок з прибудовою, цегляний, житловою площею 38 кв.м. загальною площею 59,3 кв.м., вбиральня, огорожа. Самочинні зведенні: сіни, сарай, погріб, самочинно переобладнана кімната в свідоцтво про право на спадщину за законом не включені. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №12323273 від 25.12.2007 вбачається, що до розділу «спадкове майно» в опис майна внесено відомості щодо видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку. 10.02.2011 реєстратор Сайченко Н.А. на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.12.2007, дублікат якого виданий 26.01.2011, зареєстрував право власності [PERSON] на весь житловий будинок по [ADDRESS] , що слідує з витягу про державну реєстрацію прав №28969079 від 10.02.2011. Рішенням виконавчого комітету ВМР вирішено оформити право приватної власності на об`єкти нерухомого майна. У тому числі [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому в [ADDRESS] , у зв`язку із зміною технічних параметрів. 06.09.2013 державним реєстратором Левчук І.В. видано свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок. Право власності зареєстровано за [PERSON] 06.09.2013 на підставі свідоцтва про право власності. Із матеріалів інвентаризаційної справи слідує, що усі технічні документи після видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON] за адресою [ADDRESS] , містять помилку, та замість вірного провулок зазначено вулиця, на підставі цих документів і видалося свідоцтво про право власності на спадкове майно із зазначенням не провулок, а вулиця. Суд вважає, що вказані недоліки не впливають на суть вирішення справи, адже є лише технічною помилкою проте призвели до видачі свідоцтва про право власності із помилкою. [PERSON] уклала шлюб 13.09.2023 року із [PERSON] та відповідно змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 ст.549 ЦК УРСР). Отже [PERSON] і [PERSON] успадкували по 1/2 частині житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості: - перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України); - друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України); - третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК України); - четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України); - п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст.1265 ЦК України). Таким чином, [PERSON] , після смерті матері [PERSON] успадкувала лише 1/2 частину будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами. Інша 1/2 частина залишилась у власності [PERSON] . Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином КП «ВООБТ» помилково видала [PERSON] свідоцтво про реєстрацію за нею цілого житлового будинку. В подальшому, звертаючись у належні державні органи, [PERSON] подавала документи з помилкою, тобто вчиняла правочини не маючи відповідної дієздатності, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 203 ЦК України. Так, згідно ч.2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Так, Вчиняючи правочини шлязхом звернення до КП "ВМБТІ", департаменту адміністративних послуг, виконавчого комітету Вінницької міської ради [PERSON] не мала повноважень просити про прийняття рішень реєстрації, видачі документів, що стосуються всього ( цілого) будинку, а лише 1/2 його частини. Згідно ч.1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Суд дослідивши надані докази та пояснення сторін прийшов до висновку, що [PERSON] успадкувала після смерті свого батька спадкове майно у вигляді 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] подавши у шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини, проте свідоцтва про право власності не оформила. З огляду на це суд визнає за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Сестра позивачки [PERSON] успадкувала іншу 1/2 частину майна, свої права на спадщину також не оформила. Після її смерті відкрилася спадщина на частину вище вказаного житлового будинку, яку успадкувала у свою чергу її донька [PERSON] (відповідач у справі). Відповідач представник КП «ВООБТІ» у судовому засіданні визнала, що при здійсненні реєстрації права власності у 2008 році за [PERSON] підприємством дійсно було помилково зареєстровано право власності за відповідачкою на цілий спірний будинок замість вірної частки - 1/2. В подальшому [PERSON] , не маючи повноважень на подання документів на будинок вцілому, а лише на 1/2 його частину, звертаючись у відповідні реєстраційні органи та до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, зазначала , що є власницею всього будинку, що і привело до винесення відпоідних рішень, які стосувалися будинку в цілому. У свою чергу це призвело до неправильної реєстрації права власності КП «ВМБТІ». До того ж у свідоцтві виданого КП «ВМБТІ» невірно зазначено, що вказаний житловий об`єкт знаходиться по вулиці хоча насправді на провулку, що підтверджується відомостями, які містяться у інвентаризаційній справі. Також, рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.06.2013 надано дозвіл на оформлення права приватної власності на об`єкти нерухомого майна [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому в [ADDRESS] , у зв`язку із зміною технічних параметрів, вказане рішення виносилося на підставі наданих виконавчому комітету документів, а саме уже наявного свідоцтва про право власності, у якому невірно зазначено частку майна відповідачки та вулицю замість вірного провулку. Усі ці дії призвели до того, що позивач по суті довгі роки не має права належно володіти і користуватися належним їй майном, тому для захисту її законних прав та майнових інтересів суд задовольняє її позовні вимоги проте частково. Суд вважає, що скасування державної реєстрації права власності та свідоцтва про право власності на цілий будинок порушить права та законні інтереси відповідачки, адже права власності у [PERSON] та [PERSON] рівні, як спадкоємців належного їм майна. Тому суд вважає, що слід скасувати державну реєстрацію права власності 1/2 частини житлового будинку проведену реєстратором КП «ВООБТІ», скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку проведену КП «ВМБТІ», визнати частково незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.06.2013 року, про оформлення права приватної власності на об`єкти нерухомого майна в частині оформлення права приватної власності [PERSON] на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , - в зв`язку зі зміною технічних параметрів. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє із мотивів наведених вище. Суд вважає, за не необхідне прийняти до уваги клопотання позивача та залишити судові витрати за нею. Враховуючи наведене та

Outcome: partial