Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

13 квітня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , є спільним з відповідачем сином, який є повнолітнім та продовжує навчання на 4 курсі КЗ СОР «Сумський фаховий медичний коледж» на денній формі навчання на бюджетній основі. Зазначає, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча є працездатним, на даний час проходить службу в Збройних Силах України, де отримує заробітну плату, інших дітей на утриманні не має, аліменти нікому не сплачує. Отже, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання їхнього сина [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16 травня 2023\~року. 16 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 08 червня 2023 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 08 червня 2023 року розгляд справи відкладено на 25 липня 2023 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. У письмових поясненнях відповідач позов визнав частково та просить стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, до закінчення ним навчання до 30 червня 2023 року, але не більш ніж до досягнення ним 23 років у разі продовження навчання. Зауважує, що починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду у справі №\~591/4702/18 і по теперішній час він сплачував аліменти і продовжує добровільно надавати матеріальну допомогу своєму сину. Крім того, його син отримує стипендію. Також зауважує, що він має на утриманні непрацездатну матір. Він не заперечує, що має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на час його навчання. Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що повнолітній син потребує такої допомоги на своє утримання від свого батька у розмірі частини від його доходу та свідомо не зазначено в позові, що він постійно продовжує матеріально допомагати синові по теперішній час. До того ж, на даний час він призваний по мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 16 лютого 2022 року, тому даний факт не можна розцінювати, як добровільний вибір професії військового, а виплата грошового забезпечення носить тимчасовий характер. В судове засідання учасники справи не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 7). [INFO] син сторін [PERSON] досяг повноліття. Відповідно до довідки КЗ СОР «Сумський фаховий медичний коледж» від 04 квітня 2023\~року №\~57 [PERSON] є студентом четвертого курсу КЗ СОР «Сумський фаховий медичний коледж» за спеціальністю 223 Медсестринство спеціалізація «Сестринська справа», навчається за денною формою навчання на бюджетній основі. Термін навчання: з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с. 8). Відповідно до довідки КПН «Центр первинної медико-санітарної допомоги №\~1» Сумської міської ради від 07 квітня 2023 року № 01-23/4/277 [PERSON] працює в КПН «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» СМР з 01 січня 2015 року. На даний момент займає посаду сестра медична. За період з 01 жовтня 2022 року по 31 березня 2023 року її дохід склав 104\~257\~грн 10 коп. (а.с. 9). Згідно з довідкою ТВО командира військової частини [NUMBER] від 02 червня 2023 року № 1369/40 відповідач [PERSON] призваний по мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 16 травня 2022 року по теперішній час (а.с. 40). Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного 02 червня 2023 року головним державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.\~Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лешановою І.М., у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів станом на день повноліття дитини та станом на 01 травня 2023 року наявна переплата на суму 53918 грн (а.с. 41). Частиною 1 та 2 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що повнолітній син сторін навчається в медичному коледжі на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги батька, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням, харчуванням, витрати на проїзд. Доказів того, що повнолітній син сторін отримує стипендію відповідач не надав, а матеріали справи не містять. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, тобто має офіційний дохід. Також відповідач має задовільний стан здоров`я. Суд відхиляє заперечення відповідача про наявність на його утриманні непрацездатної матері, оскільки вони не підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Сам факт наявності у відповідача непрацездатної матері, яка досягла пенсійного віку не є достатнім доказом її перебування на утриманні відповідача (а.с. 42). Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини добровільної сплати відповідачем на утримання сина, у тому числі і після досягнення сином повноліття, не можуть слугувати підставою для відмови в позові про стягнення аліментів. Проте, ці обставини можуть бути враховані виконавцем під час виконання рішення суду про стягнення аліментів на повнолітнього сина на час навчання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання повнолітнього сина буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. Таким чином, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 13 квітня 2023 року на період навчання до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073 грн 60 коп. (2684 грн * 0,4), оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову за вказаною вимогою. На підставі викладеного,

Outcome: approved