Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

10 травня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчатися, у розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення його навчання -15.06.2024 року. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільний з відповідачем син, [PERSON] , [INFO] , навчається на 3 курсі «Прилуцького технічного фахового коледжу» 1 рівня акредитації, денної форми навчання за спеціальністю «141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» і на даний час потребує матеріальної допомоги, оскільки допомоги позивачки недостатньо для задоволення простих побутових потреб, пов`язаних з проживанням та навчанням сина. При цьому, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу, а тому позивачка і звернулась до суду з вказаним цивільним позовом. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 19 липня 2023 року. У судове засідання позивачка не з`явилася, але завчасно надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та розгляд справи проводити за її відсутності (а.п.13). Представниця відповідача - адвокатка Чумак В.П. також подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у якій зазначила про часткове визнання позовних вимог, зокрема в розмірі 1/6 частини заробітку [PERSON] , оскільки він ще сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки та має нову родину, на підтвердження чого долучила ряд відповідних документів (а.п.15-20, 25). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.06.2005, запис №10, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.п.4). Відповідно до копії паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття (а.п.5). Згідно з копією рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.10.2013 (провадження №2/742/1331/13, єдиний унікальний №742/4943/13) шлюб між сторонами по справі, [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.п. 3). Відповідно до довідки №165 від 29.03.2023 Прилуцького технічного фахового коледжу [PERSON] дійсно навчається на ІІІ курсі «Прилуцького технічного фахового коледжу» 1 рівня акредитації, денної форми навчання за спеціальністю «141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка», термін навчання з 01.09.2020 по 15.06.2024 року (а.п.6). Згідно з довідкою щодо місця реєстрації від 12.04.2023, виданої виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, позивачка [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином - [PERSON] та донькою [PERSON] (а.п.6). Як вбачається із долучених представницею відповідача матеріалів справи на підтвердження можливості стягнення аліментів з відповідача у вказаному позивачкою розмірі, відповідач за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2013 року (№2/742/1342/12, єдиний унікальний №742/4975/13-ц) сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (а.п.17). За даним рішенням до повноліття сина [PERSON] стягнення аліментів з відповідача проводилося на двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідно до постанови Державного виконавця ВДВС Прилуцького управління юстиції від 08.11.2013 про відкриття виконавчого провадження ВП№40674027 (а.п.18). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 01.06.2023 №865 засвідчено, що відповідач по справі дійсно зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі співмешканкою [PERSON] та її дітьми, що свідчить про наявність у відповідача нової сім`ї, яка потребує додаткових витрат (а.п.20). Згідно з розрахунком заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому провадженню ВП№40674027 у відповідача [PERSON] відсутня (а.п.19). На час розгляду справи домовленості між сторонами по справі з приводу участі відповідача в утриманні повнолітньої дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст.199 СК України з урахуванням вимог ст.182 СК України. Так, положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частинами 8 та 9 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Виходячи з цього, суд вважає необхідним акцентувати на тому, що обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання покладається на обох батьків. В разі ухилення батька від сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати дитину, яка навчається, фактично буде перекладено винятково на матір, що є порушенням норм закону. За змістом ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, а відповідач, будучи працездатним та стабільно отримуючи заробітну плату, неналежно виконує обов`язки по утриманню повнолітньої дитини, хоча при цьому існують обставини, які унеможливлюють надання ним відповідної допомоги в повному обсязі. Отже, з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища позивачки [PERSON] , стану здоров`я та матеріального становища відповідача [PERSON] , приймаючи до уваги наявність в останнього аліментних зобов`язань щодо доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, нової сім`ї відповідача, яка потребує додаткових витрат, суд вважає за необхідне та справедливе, присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову, тобто з 10.05.2023 року і до закінчення останнім навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, що є пропорційним та співмірним з урахуванням всіх обставин справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання. При цьому суд зазначає, що позивачка не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності для того підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Посилання відповідача на сплату аліментів ще на одну дитину та утримання нової сім`ї не звільняє батька від обов`язку, за наявності для того відповідних підстав, сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання. Крім того, в постанові Верховного Суду від 08.05.2023 у справі №756/9882/19 зазначено про те, що стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Визначений судовим рішенням розмір аліментів, на думку суду, є реальним і надасть змогу підтримати повнолітнього сина, якому у зв`язку із навчанням вочевидь бракує коштів, а в розпорядженні відповідача після сплати аліментів ще залишаться кошти, розмір яких є достатнім для забезпечення нормального життя його та нової родини, навіть з урахуванням змісту наданих ним документів про його фінансові зобов`язання. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з п.3 ч.2 ст. 141 у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню на 66,4 %, то стягненню з відповідача на користь держави підлягає сума розміром 712 (сімсот дванадцять) гривень 47 копійок. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. На підставі ст.7, 141, 182, 191, 199, 200 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial