Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Металургійної районної у місті ради, третя особа: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Рисіна Світлана Вікторівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подавши , який в подальшому було уточнено, просила суд надати їй як позивачу додатковий строк для подання заяви до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рисіної С.В. після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] , протягом 2 місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її рідний батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина. За життя батько склав заповіт, зареєстрований від 23 листопада 2012 року державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В., яким належну йому частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві власності - усе майно заповів [PERSON] , 1983 року народження. 05 квітня 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рисіної С.В. з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . 26 квітня 2015 року від приватного нотаріуса Рисіної С.В. позивач було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Починаючи з 28.03.2016 року по 25.04.2016 року позивач перебувала на амбулаторному лікуванні. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 23 грудня 2021 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребував від третьої Криворізької державної нотаріальної контори відомості щодо того, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] та про коло осіб, які звернулись із заявою про отримання спадщини. Відповідачу та третій особі направлялись позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця знаходження, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Станом на 31.07.2023 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 05 жовтня 2015 року (а.с. 11). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 15.06.1986 року Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривого Рогу. (а.с. 6) 14 квітня 2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №130. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане 14.04.2007 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. (а.с. 7) 26 грудня 2015 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складно відповідний актовий запис №723. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане 26 грудня 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 8) [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 15.06.1986 року Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане 14.04.2007 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане 26 грудня 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. За життя [PERSON] склав заповіт, який 23 листопада 2012 року був посвідчений державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №2-2049. Вказаним заповітом [PERSON] заповів належну йому частку квартири, що знаходить за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . (а.с. 12) [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Криворізької міського нотаріального округу Рисіної Т.В. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 квітня 2016 року приватний нотаріус Рисіна Т.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини (а.с. 16). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадщина, на яку претендує позивач, відкрилась [INFO] внаслідок смерті [PERSON] . Згідно зі ст.ст. 1217, 1218, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Отже, позивач у справі є спадкоємицею за заповітом, оскільки відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до принципу свободи заповіту заповідач не зобов`язаний повідомляти кому-небудь про зміст заповіту, намір написати, змінити чи скасувати заповіт, так як і про причини прийнятого рішення. Положення про таємницю спадкування закріплене у ст. 1255 ЦК України. Так, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту. За положеннями пункту 2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Таким чином, з огляду на таємницю спадкування, спадкоємець за заповітом може навіть не знати про наявність заповіту у разі, якщо особисто спадкодавець за життя не повідомив про намір заповідати все або частину належного майна саме йому. В свою чергу, жодною нормою права не передбачено обов`язок органів державної реєстрації актів цивільного стану повідомляти нотаріуса за місцем відкриття спадщини про реєстрацію смерті особи з метою пошуку можливих спадкоємців за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1269 ЦК України обов`язковою умовою реалізації спадкових прав спадкоємцем, який не проживав постійно разом зі спадкодавцем, є подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Наслідком невчинення таких дій є пропущення строку для прийняття спадщини. Як зазначає позивач в позові, причиною пропуску для прийняття спадщини було те, що вона в період з 28.03.2016 року по 25.04.2016 року перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою від 04.10.2021 року. (а.с. 17) Таким чином, позивач пропустив строк, визначений статтею 1270 Цивільного Кодексу України, для прийняття спадщини з поважних причин. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України (Постанова Верховного суду України від 26.06.2019 по справі №565/1145/17); 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, хвороба позивача та перебування на амбулаторному лікуванні у період з 28.03.2016 року по 25.04.2016 рік є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини такими, що дійсно створили для [PERSON] об`єктивні труднощі для своєчасного оформлення спадкових прав. Виходячи з наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд визнає причини пропуску [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначає додатковий строк два місяць для подання відповідної заяви до нотаріуса. Оскільки позивач [PERSON] під час подання позову до суду не просила стягувати з відповідачів сплачений нею судовий збір, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved