Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

26.05.2023 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 28.12.1995 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №408. Свій позов мотивував тим, що із відповідачем він з 28 грудня 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та сімейні відносини, внаслідок чого постійно виникали непорозуміння і сварки, стосунки стали напруженими, що призвело до втрати одним до одного поваги та любові. Більше 11 років, тобто з 2012 року вони із відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 07.06.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без нього (а.с.8). В судове засідання відповідач не з`явилася, до початку розгляду справи по суті звернулася до суду із письмовою заявою про визнання нею позову та розгляд справи без її участі (а.с.21). Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~статті 247 частини 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №408. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13 квітня 2023 року (а.с.2). Після укладення шлюбу чоловікові присвоєно прізвище « [PERSON] », дружині « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають, мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 жовтня 1997 року (а.с.5). Сім`я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння, шлюб існує формально, примирення неможливе. Сторони не бажають розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при встановлених обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, а тому позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. Питання про поділ майна сторони на сьогодні у суді не ставлять. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у суді не заявляла клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн, відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов, про що подана заява, тому суд повертає позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні даного позову відповідно до платіжної інструкції №0.0.3002055089.1 АТ КБ «ПриватБанк» від 17.05.2023 року, що становить 536,80 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved