Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні транспортними засобами та встановлення порядку користування транспортними засобами. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що з 23.06.2010 року по 31.10.2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 31.10.2019 року рішенням Жашківського районного суду шлюб між ними розірвано. Відповідно до рішення Жашківського районного суду від 23.01.2020 року за позивачем визнано 1/2 частину сідельного тягача Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску та напівпричепа SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску. З моменту набрання рішенням суду законної сили і по даний час вона не володіє майном, яке перейшло їй у власність на підставі рішення суду. Відповідач без волевиявлення позивача утримує майно, не дає право користуватися транспортними засобами, користування транспортними засобами здійснює самостійно. [PERSON] постійно вживалися заходи щодо отримання права користування та володіння своїм майно. Зокрема 14.07.2020 року нею було надіслано лист відповідачу з проханням прибути до територіального сервісного центру за адресою вул. Лісова, 39 с. Винарівка, Київська область, щодо перереєстрації транспортних засобів та внесення відомостей про власників транспортних засобів та надати на огляд для перереєстрації транспортні - засоби сідельний тягач Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, та напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року. У визначені дати 24.07.2020 та 29.07.2020 \~ \~ \~ \~року відповідач не з`явився. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабміну № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) п.7 передбачено обов`язок власників ТЗ та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. 03.09.2020 \~ \~ \~ \~року позивач зверталася до Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області із заявою про вжиття заходів до [PERSON] щодо відмови останнього надати право користування транспортного засобу та незаконного утримання належної частки її майна, що належить їй на підставі рішення суду. У кінці 2020 року [PERSON] захворіла та перебувала на лікуванні. У квітні 2021 року її було прооперовано та тривалий час вона перебувала на реабілітації. У 2021 році вона тричі зверталася до відповідача про те, щоб останній надав доступ до спільного майна, а саме : автомобіля та напівпричепа, на що отримувала відмови, а прибувши до домоволодіння відповідача, було зафіксовано його відсутність та відсутність транспортних засобів, огляд домоволодіння (подвір`я) здійснювався із старостою с. Червоний Кут Уманського району Черкаської області. З квітня місяця 2022 року позивач знову почала шукати можливості отримати право користування своїм майно. Звертає увагу суду на те, що відповідач постійно здійснював перевезення спільним транспортним засобом без її згоди та отримував дохід, в тому числі від використання її частини майна. 14.04.2022 \~ \~ \~ \~року [PERSON] знову із старостою села Червоний Кут Животенко Л. та депутатами Буцької селищної ради Прекрасною В.М. та [PERSON] прибули до відповідача з метою огляду спільного майна, до якого останній не допустив. Також у присутності вище згаданих осіб підтвердив, що [PERSON] неодноразово зверталася до нього з проханням надати можливість користування належним їм майном по рішенню суду, на що відповідач їй відмовляв, посилаючись на небажання надавати в користування транспортні засоби. 09.09.2022, 26.09.2022, 11.10.2022, 12.10.2022, 27.10.2022 року позивач здійснювала дії, щодо визначення місця знаходження транспортних засобів та отримання можливості їх огляду та використання. У визначені дати транспортні засоби були відсутні за місцем проживання відповідача. 11.10.2022 \~ \~ \~ \~року позивачем була знову подана заява до відділу поліцейської діяльності №1 смт. Маньківка Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про те, що відповідач без її згоди утримує майно, яке їй належить та використовує його у власних цілях. 22.10.2022 \~ \~ \~ \~року, знову прибувши із працівниками поліції за адресою [ADDRESS] , де проживає відповідач, біля його подвір`я стояли транспортні засоби сідельний тягач Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, та напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року, що належать їм на праві спільної власності. Позивачем у присутності працівника поліції було здійснено фотографування транспортних засобів зовні, так як можливість оглянути транспортні засоби із середини не було можливості, оскільки відповідач відмовив відкрити кабіну автомобіля для того, щоб могли зафіксувати показники одометра (пристрій для вимірювання відстані, що подолав транспортний засіб), у напівпричепі знаходилася сільськогосподарська продукція, а саме соя приблизно 20 тонн, яку відповідач перевозив. На другий день 23.10.2022 \~ \~ \~ \~року о 10.00 транспортних засобів за вище згаданою адресою вже не було. Доказом того, що відповідач використовує транспортні засоби, здійснюючи перевезення вантажів є: при визнанні права власності на частку у спільному майні подружжя станом на 23.01.2020 року відповідно до звіту №12-09-2019 про оцінку транспортного засобу, ринкова вартість сідельного тягача Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року, становила 149948, 54 грн., вартість 1/2 сідельного тягача Volvo FH 12420 становить 74974,27 грн. Оригінали звіту про вартість майна знаходяться у Жашківському районному суді у матеріалах цивільної справи №693/1239/19. Відповідно до звіту показник одометра становить 855418 км. Відповідачем 01.07.2022 року було самостійно проведено оцінку транспортного засобу та відповідно до фотовізуальної характеристики одометра станом на 13.07.2022 \~ \~ \~ \~року становить 893611 км. Отже це є прямим доказом того, що автомобіль був у користуванні та здійснював перевезення. Відповідач надає послуги перевезення, знаючи, що 02.06.2022 року винесена ухвала про арешт транспортних засобів та заборону їх використання. 28.10.2022 року відкрите кримінальне провадження за №12022255370000279 про незаконне використання майна. Досудове слідство триває. На даний час [PERSON] не володіє майном, яке визнано за нею на підставі рішення суду, та на момент звернення до суду і по даний час воно повністю використовується відповідачем, яке знаходиться у його віданні, який ним користується та утримує без її згоди 2 роки та 10 місяців та надає послуги по перевезенню сільськогосподарської продукції. Відповідач з моменту розлучення та по даний час перешкоджає позивачу в користуванні спільно нажитим майном, чим порушує її законні права та інтереси. Та змушує її звернутися до суду за відновленням законного права. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні транспортними засобами сідельний тягача Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, та напівпричепа SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року; [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні спільним майно та провести реєстрацію (перереєстрацію) транспортних засобів в частині внесення відомостей про власників транспортних засобів і передати їй дублікат ключів та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів позивачу. Встановити наступний порядок користування транспортними засобами :сідельний тягач Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, та напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] 2002 року, - після набрання рішенням законної сили передати строком на 2 роки 10 місяців у користування [PERSON] , в подальшому користування транспортними засобами здійснювати почергово, з передачею майна кожному на три місяці. Судові витрати та витрати на правничу допомогу по справі стягнути з відповідача. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 21.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 20.01.2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла зустрічна позовна заява. В обґрунтування зустрічної позовної заяви позивач за зустрічним позовом вказав, що у листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до Жашківського районного суду Черкаської області з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні транспортними засобами та встановлення порядку користування транспортними засобами. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власником вантажного автомобіля Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, а також напівпричепа SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, і позивач за зустрічним позовом, як і інший співвласник даного майна, перешкоджає їй користуватися наведеними транспортними засобами та просить усунути перешкоди у користуванні транспортними засобами, провести державну реєстрацію транспортних засобів з включенням [PERSON] , як співвласника майна, встановити порядок користування транспортними засобами 2 роки і 10 місяців у користування позивача за первісним позовом після набрання рішенням законної сили і в подальшому почергово співвласнику на три місяці. По перше, починаючи з 2019 року позивач за зустрічним позовом пропонував сплатити [PERSON] грошову компенсацію за її частку у спільному майні, однак вона відмовилася. Натомість, позивач за первісним позовом у 2019 році звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на транспортних засобів і не заявляла вимоги про встановлення порядку користування спільним майном. По-друге, у травні 2022 року [PERSON] знову звернулася до Жашківського районного суду Черкаської області з позовом про стягнення з [PERSON] грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя. Позов ним був частково визнаний і у відзиві зазначено про готовність сплатити позивачці грошову компенсацію за її частку у власності на транспортні засоби, однак згаданий позов було залишено без розгляду по причині повторної неявки у судове засідання позивачки. По третє, з позовною заявою про встановлення порядку користуванням майном позивачка за первісним позовом звернулася лише 30.11.2022 року, хоча три роки до цього жодних перешкод для звернення до суду з аналогічним позовом у позивачки не було. Позивач за зустрічним позовом наголошує за тому, що наявність рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 23.01.2020 року у справі № 693/1239/19 не означає автоматичного права позивачки використовувати транспортні засоби на власний розсуд, а передбачає можливість експлуатації транспортних засобів за згодою обох співвласників. [PERSON] не зверталася до нього з проханням встановити порядок користування транспортними засобами, а наполягала на передачі їй цих транспортних засобів без будь - яких умов і обмежень, що неприпустимо при наявності спільної власності на майно. По-четверте, використання спільного транспортних засобів буде неефективним з ряду причин, зокрема і на тій підставі, що позивачка самостійно не в змозі використовувати транспортні засоби в силу відсутності в неї як прав керування такими транспортними засобами, так і статусу суб`єкта господарювання й досвіду ведення підприємницької діяльності. Подаючи позов до суду [PERSON] стверджує про свій намір експлуатувати транспортні засоби, проти чого він не заперечує і вважає за доцільне передати у власність її дане майно з одночасним стягненням грошової компенсації за свою частку у спільному майні подружжя. Ухвалою Жашківського районного Черкаської області від 20.01.2023 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження. 15.02.2023 року до Жашківського районного суду Черкаської області від [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог. В обґрунтування заяви вказав, що листопаді 2022 року [PERSON] звернулася до Жашківського районного суду Черкаської області з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні транспортними засобами та встановлення порядку користування транспортними засобами. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власником вантажного автомобіля Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, а також напівпричепа SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, і позивач за зустрічним позовом, як і інший співвласник даного майна, перешкоджає їй користуватися наведеними транспортними засобами. 20.01.2023 року ним подано зустрічний позов, у якому він просив суд : - у задоволенні первісного позову відмовити, поділити вантажний автомобіль Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, а також напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, шляхом виділення їх у власність [PERSON] .. Стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію замість його частки у праві власності на вантажний автомобіль Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, а також напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, у розмірі 132\~415 грн.47 коп. Ухвалою Жашківського районного Черкаської області від 20.01.2023 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження обидва позови. За основу для визначення вартості транспортних засобів під час подачі зустрічного позову взяті дані висновків про оцінку автомобіля та напівпричепа, складені у 2019 році. Згідно з звітами про майна, складеними оцінювачем [PERSON] 08.02.2023 року, вартість автомобіля Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, становить 204\~108 грн, напівпричепа SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску 153\~634 грн. Таким чином, загальна вартість наведених транспортних засобів станом на час розгляду даної справи становить 357\~742 грн. Просив у задоволенні первісного позову відмовити, поділити вантажний автомобіль Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, а також напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, шляхом виділення їх у власність [PERSON] .. Стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію замість його частки у праві власності на вантажний автомобіль Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, а також напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, у розмірі 178 871 грн. 00 коп. 16.02.2023 року до Жашківського районного суду Черкаської області від позивача за первісним позовом [PERSON] надійшла до суду заява про збільшення позовних вимог. В обґрунтування заяви [PERSON] вказала, що у первісній позовній заяві п.3 прохальної частини викладений наступним чином : Встановити наступний \~ \~ \~ \~порядок користування транспортними засобами сідельний тягач Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, а також напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску : - після набрання рішенням законної сили передати транспорті засоби строком на 2 роки 10 місяців у користування [PERSON] ; - в подальшому користуватись транспортними засобами здійснювати почергово, з передачею майна кожному на три місяці. З урахування того, що розгляд справи триває у збільшеному часі, а відповідач і на даний час користується транспортними засобами, тому прохальну частину п. 3 позовної заяви викласти і наступній редакції : «Встановити наступний порядок користування транспортними засобами сідельний тягач Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, та напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску : - після набрання рішенням законної сили передати транспорті засоби у технічно справному стані строком на 3 роки 3 місяці у користування [PERSON] ; - в подальшому користуватись транспортними засобами здійснювати почергово, з передачею майна у технічному справному стані кожному на три місяці». 16.02.2023 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву та вона просила у задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 12.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач, вона ж відповідач за зустрічним позовом, [PERSON] та представник позивача адвокат Швидекно М.Ю. просили первісний позов у урахуванням збільшення позовних вимог, задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. [PERSON] суду пояснила, що за нею на підставі рішення Жашківського районного суду Черкаської області визнано право власності на 1/2 частину сідельного тягача Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, та напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску. Вона неодноразово зверталася до відповідача за первісним позовом з проханням зареєструвати за нею право власності на частини вищевказаного майна та направляла йому запрошення для з`явлення до сервісного центру у с. Винарівка Київської області для переоформлення транспортних засобів, оскільки переоформити транспортні засоби по частці неможливо без огляду самих транспортних засобів. [PERSON] до сервісного центру не з`явився, а також не допускав її до користування транспортними засобами, використовував їх на власний розсуд та займався підприємницькою діяльність з перевезення. ВП № 1 Уманського РУП ГУНП у Черкаській області розслідується кримінальне провадження стосовно [PERSON] за невиконання рішення суду. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом він же позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов. Суду пояснив, що йому відомо, що згідно рішення Жашківського районного суду Черкаської області за [PERSON] визнано право на 1/2 частину сідельного тягача Volvo FH 12420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску та напівпричіп SCHMITZ SKO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску. Та він отримував повідомлення проте, що йому необхідно з`явитися до сервісного центру для переоформлення транспортних засобів. Однак він не з`явився до сервісного центру та не доставив транспортні засоби. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що згідно рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 23.01.2020 року, справа № 693/1239/19, визнано за [PERSON] право власності на частину сідельного тягача VOLVO FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску, на частину напівпричепа SCHMITZ SKО 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску. Рішення набрало законної сили 25.02.2020 року (а.с.11-13). Відповідно до повідомлення, направленого [PERSON] на адресу [PERSON] рекомендованим листом 14.07.2020 року, останній запрошувався з`явитися до територіального сервісного центру, який знаходиться за адресою : вул. Лісова, 39, с. Винарівка Ставищенського району Черкаської області, для виконання рішення Жашківського районного суду, а також пригнати вантажний автомобіль VOLVO FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , та напівпричіп SCHMITZ SKО 24, реєстраційний номер [NUMBER] . Запрошують з`явитися на 24 або 29 липня 2020 року (а.с.14-15). Відповідно до талону повідомлення єдиного обліку № 3116 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, 03.09.2020 року о 12 год. 55 хв. надійшла заява до РУ про те, що 03.09.2020 року о 08 год. 00 хв. за адресою : вул. Центральна у с. Червоний Кут Жашківського Черкаської області, до Жашківського ВП із заявою звернулася гр. [PERSON] про те, що її колишній чоловік [PERSON] відмовляється виконувати рішення суду, щодо розділення їхнього спільного майна (а.с.16). Відповідно до довідки про результат розгляду звернення гр. [PERSON] від 03.09.2023 року, встановлено у діях [PERSON] відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення (а.с.18). Відповідно до талону повідомлення єдиного обліку № 2284 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, 11.10.2022 року о 19 год. 07 хв. надійшла заява до РУ про те, що 11.10.2022 року о 18 год. 00 хв. за адресою : [ADDRESS] , колишній чоловік заявниці виклористовує у свої цілях автомобіль, який було придбано за спільні кошти. Від заявниці прийнято заяву і пояснення, матеріали направлено на додаткову перевірку. Заявник : [PERSON] (а.с. 19). Згідно листа Буцької селещної ради виконавчого комітету с. Червоний Кут № 17 від 14.04.2023 року, виїзна комісія в складі депутатів сільської ради Волощенко В.П. та [PERSON] засвідчує, що домовласник [PERSON] на звернення [PERSON] надати доступ до належного їй вантажного автомобіля та документів до нього, про що є рішення суду, не надав доступу до належного по рішенню суду їй майна, а також підтвердив факт неодноразового звернення [PERSON] про надання їй можливості користуватися належним їм майном по рішенню суду, не даючи обґрунтованої відповіді у відмові, посилаючись на його небажання надавати в користування належну їй власність по рішенню суду (а.с.24). Відповідно до талону повідомлення єдиного обліку № 3330 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, 27.10.2022 року о 19 год. 44 хв. надійшла заява до РУ про те, що 27.10.2022 року о 19 год. 39 хв. із заявою звернулася [PERSON] та просить прийняти міри до [PERSON] , який на її думку не виконує рішення суду (а.с.25). Згідно витягу з ЄРДР, внесено відомості до ЄРДР № 12022255370000279 від 28.10.2022 року, за заявою [PERSON] (а.с.26). Згідно листа Буцької селещної ради виконавчого комітету с. Червоний Кут № 30 від 09.09.2022 року, 09.09.2022 року [PERSON] звернулася до старости с. Червоний Кут [PERSON] , проте щоб остання була присутнє при огляді нею транспортних засобів, які належать їй на підставі рішення суду від 23.01.2020 року, які знаходяться за адресою [ADDRESS] . Прибувши до домоволодіння разом із заявницею було виявлено що дані транспортні засоби станом на 13 год. 00 хв. 09.09.2022 року за адресою відсутні. З 2019 р. по даний час транспортними засобами користується [PERSON] (а.с.27). Згідно листа Буцької селещної ради виконавчого комітету с. Червоний Кут № 34 від 26.09.2022 року, 22.09.2022 року [PERSON] звернулася до старости с. Червоний Кут [PERSON] , проте щоб остання була присутнє при повторному огляді нею транспортних засобів, які належать їй на підставі рішення суду від 23.01.2020 року, які знаходяться за адресою [ADDRESS] . Прибувши до домоволодіння разом із заявницею було виявлено що дані транспортні засоби станом на 10 год. 00 хв. 22.09.2022 року за адресою відсутні (а.с.35). Згідно листа Буцької селещної ради виконавчого комітету с. Червоний Кут № 34 від 11.10.2022 року, 11.10.2022 року [PERSON] звернулася до старости с. Червоний Кут [PERSON] , проте щоб остання була присутнє при повторному огляді нею транспортних засобів, які належать їй на підставі рішення суду від 23.01.2020 року, які знаходяться за адресою [ADDRESS] з метою фотофіксації показників одометра та фіксації технічного стану, транспортних засобів. Прибувши до домоволодіння разом із заявницею було виявлено що дані транспортні засоби станом на 13 год. 35 хв. 11.10.2022 року за адресою відсутні. З 2019 р. по даний час транспортними засобами користується [PERSON] (а.с.32). Згідно листа Буцької селещної ради виконавчого комітету с. Червоний Кут № 37 від 27.10.2022 року, 27.10.2022 року [PERSON] повторно звернулася до старости с. Червоний Кут [PERSON] , проте щоб остання була присутнє при огляді нею транспортних засобів, які належать їй на підставі рішення суду від 23.01.2020 року, які у присутності патрульної поліції і дільничного офіцера вона мала оглянути 22.10.2022 року і які знаходяться за адресою [ADDRESS] , з метою збереження та не пошкодження рухомого майна за ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 02.06.2022 року. [PERSON] в присутності поліції 22.10.23022 року відмовився надати доступ до транспортних засобів [PERSON] , які стало відомо про те, що він використовує дані транспортні засоби в особистих цілях і рухається в напрямку м. Жашків. Прибувши до домоволодіння [PERSON] за адресою [ADDRESS] транспортні засоби виявилися відсутніми (а.с.39). Відповідно до копії паспорта громадянина України, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В частині 1 статті 356 ЦК України викладено поняття спільної часткової власності, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що первинне значення у врегулюванні правовідносин між співвласниками має їх домовленість, яка не може підмінятися рішенням суду, проте, при виникненні конфліктної ситуації, що унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном, такий порядок користування може встановити суд з метою забезпечення рівної реалізації співвласниками їх прав. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 523/4575/16-ц, провадження № 61-4013св18. Отже, будь-хто з подружжя, права якого порушені іншим з подружжя в частині користування спільним майном, яке набуте за час шлюбу, не позбавлений права на судовий захист у разі доведеності обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги про встановлення порядку користування таким майном без наміру припинити спільну власність. Згідно зі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Підставою негаторного позову слугують факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним правомочностей по користуванню та розпорядженню своїм майном. Як видно із зустрічного позову позивач, зазначає, що в [PERSON] ( [PERSON] ) відсутнє посвідчення водія та своє право на користування спірним майном самостійно реалізувати не спроможна. Так, як відповідач є також власником майна, передача автомобіля у керування іншій особі є неможливою. Відповідачем за первісним позовом не заперечувався той факт, що протягом трьох років і трьох місяців ним одноосібно використовувалися транспортні засоби. Вказане вбачається із письмових доказів. Таким чином у добровільному порядку порядок користування транспортним засобами сторонами не визначений і відповідач створює позивачу перешкоди у користуванні ними, що надає право позивачу за первісним позовом поставити перед судом питання щодо усунення порушень її права власності, яке нарівні із правом власності відповідача полягає у володінні, розпоряджанні та користуванні транспортними засобами, в тому числі і надання права третім особам на керування ним. При цьому спосіб усунення таких перешкод повинен відповідати характеру порушень користування майном. У зв`язку з вищевикладеним суд, проходить до висновку що первісницй позов підлягає до задоволення. Що стосується зустрічного позову по суд зазначає, що згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Нормою частини 1 статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно звіту № 2/02/2023 про проведення незалежної оцінки вартості напівпричіпа SCHMITZ SKО 24, реєстраційний номер [NUMBER] установлено, що в ньому не зазначено, що оцінювач [PERSON] обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду (а.с.91-92). Відповідно до звіту № 1/02/2023 про проведення незалежної оцінки вартості вантажного автомобіля Volvo FH 124.20, державний реєстраційний номер [NUMBER] установлено, що в ньому не зазначено, що оцінювач [PERSON] обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду (а.с.9-94). За приписами ч.7 ст.102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Частиною 6 ст.106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов?язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Згідно ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, наданий вищевказані звіти, не може бути визнані належним та допустимим доказом, оскільки він складений з порушенням порядку, встановленого законом, а тому суд не бере його до уваги як доказ. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 18.12.2019р. у справі №522/1029/18. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру від 30.11.2022 року, [PERSON] сплачено адвокату Швиденко М.Ю. 10000 (десять тисяч) гривень за надання правової допомоги по договору. Фактично понесені позивачем витрати на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру від 30.11.2022 року (а.с.55). Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу здійснений адвокатом на загальну суму 10 000 грн. суд вважає співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, доказів неспівмірності витрат на правову допомогу до суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки позовну заяву задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1984,80 грн. На підставі ст.ст. 317, 319,321,356,358,391 ЦК України та

Outcome: approved