Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

19.04.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] (третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. №3-7). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.04.2023р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.№38). В обґрунтування позовних вимог представник позивача - адвокат Литвин Р.О. (діє на підставі ордеру від 18.04.2023р. - а.с. № 36) посилався на те, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки «Skoda Superb», реєстраційний номер [NUMBER] . 19.02.2022р. з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача. Вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді підтверджена постановами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2022р. у справі №201/1941/22 та від 07.11.2022р. у справі №201/2123/22. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Superb» державний номер [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 1 181 036 грн. 78коп., а розмір заподіяних збитків становить 902 600 грн., що підтверджується звітом №19-05.22 від 23.05.2022р. про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ. Автомобіль відповідача - марки «Ford Fusion», реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) в ПрАТ «Страхова компанія «УСГ», яка виплатила страхове відшкодування у розмірі 566 068грн.49коп., що складається з вартості залишків ТЗ - 220 500 грн. та безпосередньо страхової виплати - 345 568грн.49коп. Таким чином, страхова компанія повністю виконала свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування. Різниця між розміром отриманої страхової виплати та розміром заподіяної шкоди складає: 902 600грн. (розмір заподіяної шкоди) - 566 068 грн.49коп. (сума страхового відшкодування) = 336 531грн.51коп. Отже, посилаючись на ст.ст.16, 1166 ЦК України, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП - 336 531грн.51 коп., моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., а також судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 3 865 грн. 33 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн., витрат за послуги експерта по складанню експертного дослідження у розмірі 3 000 грн. (а.с. №3-7). Відповідач не скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України подати суду відзив на позов. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття провадження надсилались відповідачу на адресу його місця реєстрації. Проте, конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання»(а.с.№44). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не надання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа - ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» також не скористалася правом на подачу суду письмових пояснень щодо предмету позову, як це передбачено ст. 181 ЦПК України. 20.06.2023р. до суду від представника третьої особи - ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» - Пешкова О.О. (діє на підставі довіреності від 23.12.2022р. - а.с. № 57) надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що відповідно до поліса №ЕР-206770259 від 11.11.2021р. страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн. 27.07.2022р. ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою на рахунок ПрАТ «СК «Універсальна» у розмірі 130 000 грн. Таким чином, ПрАТ «СК «УСГ» виконало свої зобов`язання перед потерпілою особою за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів засобів №ЕР-206770259 в повному обсязі. 25.07.2023р. від представника позивача до суду надійшла заява про стягнення судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, яка здійснювалася адвокатом Литвин Р.О., до якої долучені квитанції про направлення цієї заяви відповідачу та третім особам (а.с. № 66-82). Станом на 08.08.2023р. від сторін у справі заяви про зменшення витрат на професійну правничу допомогу суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач є власником транспортного засобу марка марки «Skoda Superb», 2016р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. №22). 19.02.2022р. о 22 год. 45 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ford Fusion», державний номер [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг - вул. О. Гончара з вул. Чернишевського у м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги по вул. О. Гончара з боку вул. Паторжинського в напрямку вул. Гусенка, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав перевагу у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Superb», державний номер [NUMBER] , під керуванням позивача, який слідував по головній дорозі - вул. Чернишевського з боку вул. В. Жуковського в напрямку пр. Гагаріна. Своїми діями відповідач порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2022р. у справі №201/1941/22 відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова не була оскаржена відповідачем і набрала законної сили 19.04.2022р. (а.с. № 11). Також, постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2022р. у справі №201/2123/22 відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою встановлено, що [PERSON] 19.02.2022р. о 22 год. 45 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. О. Гончара, 23, керував транспортним засобом «Ford Fusion», державний номер [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння (а.с. № 26-27). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, постановою у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що відповідач здійснив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб марки «Skoda Superb», 2016р. випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який належав позивачу на праві приватної власності. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» за полісом цивільно-правової відповідальності № ЕР-206770259 (а.с. №48). З метою отримання страхового відшкодування, за пошкоджений у ДТП автомобіль «Skoda Superb», р/н [NUMBER] , позивач 24.02.2022р. звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» (а.с. №30). У травні 2022р. ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Skoda Superb», р/н [NUMBER] у розмірі 566 068 грн. 49коп. (а.с. №33). Таким чином, страхова компанія повністю виконала свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування за полісом № 3111/205/010164. Згідно звіту №19-05.22 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, який підготовлено 23.05.2022р. оцінювачем Коріновським Є.Ю. , вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Skoda Superb, державний номерний знак [NUMBER] , складає 902 600 грн. 20 коп. (а.с. № 12-25). Витрати за послуги експерта склали 3 000 грн. (а.с. №28). Отже, різниця між розміром отриманої страхової виплати та розміром заподіяної шкоди складає 336 531 грн.51коп. (902 600 грн. (розмір заподіяної шкоди) - 566 068 грн. 49коп. (сума страхового відшкодування) = 336 531 грн.51коп.). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснено в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Згідно з пункту 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. Таким чином, суд вважає доведеним, що внаслідок винних дій відповідача автомобіль позивача за зазнав пошкоджень, чим позивачу завдано майнову шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі, що відповідає різниці між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням. Враховуючи, що розмір завданого позивачу збитку підтверджено висновком експерта-автотоварознавця, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованими, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування шкоди 336 531 грн. 51коп., що складає різницю між розміром завданого матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля та розміром страхового відшкодування (902 600 грн.- 566 068 грн.49коп.=336 531 грн.51коп.). Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У відповідності до Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог в залежності від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб . Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд погоджується із тим, що внаслідок ДТП [PERSON] завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому в результаті ДТП нервовому стресі, а також через пошкодження його власного автомобіля, побутових незручностях, що виникли внаслідок цього. Втім, розмір заявленої моральної шкоди, яка дорівнює 50 000 грн., суд вважає завищеним та таким, що не відповідає в повній мірі ступені та характеру моральних страждань. Підводячи підсумок вищевикладеному, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 5 000 грн. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.ст. 133, 137, 141 ЦК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені частково, судові витрати по справі слід розподілити наступним чином. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3 865 грн.33 коп. (а.с. №2). Враховуючи, що позовні вимоги майнового характеру задоволені частково та стягнуто загальний розмір матеріальної та моральної шкоди 341 531грн. 51коп., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 415 грн. 32коп. (що становитиме 1% від задоволених судом позовних вимог). В іншій частині витрати по оплаті судового збору відносяться на рахунок позивача. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. З матеріалів справи встановлено, що професійна правнича допомога надавалась позивачу адвокатом Литвином Р.О., повноваження якого підтверджуються ордером про надання правничої допомоги серії АЕ №1193834 від 18.04.2023р. (а.с. №36), відповідно до договору №17/04 про надання правничої (правової допомоги) від 17.04.2023р. (а.с. №69). Відповідно до п. 1 додатку 1 до договору сторони домовились, що вартість наданих послуг адвоката за договором про надання правничої (правової) допомоги складає 2 000 грн. за 1 годину роботи адвоката. Згідно з розрахунком №17/04 від 17.04.2023р. загальна вартість робіт з надання правничої допомоги становить 2 000 грн. за 1 годину роботи адвоката (а.с. №70). Відповідно до п. 1 додатку 2 до договору та акту виконаних робіт від 24.07.2023р., адвокатом на умовах даного договору у період з 17.04.2023р. по 24.07.2023р. надано наступні послуги: -попереднє вивчення матеріалів, формування позиції та консультування - 1 год.; -складання та направлення повідомлення щодо участі в огляді транспортного засобу для подальшої оцінки збитків на адресу СК «Універсальна» та відповідача - 2 год.; -консультація та переговори зі страховою компанією «Універсальна» - 1 год.; -участь та супровід огляду транспортного засобу 23.05.2022р. - 2 год.; -складання та направлення позовної заяви до суду - 4 год. Отже, адвокатом на надання правничої допомоги загалом витрачено 10 годин роботи (а.с. №71-73). Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №7 від 24.07.2023р. позивачем сплачено кошти за надання правничої допомоги у розмірі 20 000 грн. (а.с. №46). У постанові Верховного Суду від 11.11.2020р. у справі № 673/1123/15-ц (посилання на постанову Верховного Суду від 02.09.2020р. у справі № 329/766/18), а також у постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 зроблені висновки, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу незалежно від того чи їх сплачено, чи тільки має бути сплачено. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Перевіривши зміст наданих документів, суд зазначає, що заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 20 000 грн. відповідають рівню складністю цивільної справи та обсягу наданих адвокатом позивачу послуг (з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та складності та широкому колу цих послуг). Втім, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме у розмірі 17 671 грн. 59 коп. (341 531грн.51коп. х 20 000 грн. : 386 531 грн. 51коп. = 17 671 грн. 59 коп.). Також, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем були понесені витрати по оплаті послуг експерта-автотоварознавця, пов`язані з визначенням вартості матеріального збитку у розмірі 3 000 грн. (а.с №28). Враховуючи, що такі витрати пов`язані з розглядом справи, суд також вважає необхідним стягнути їх з відповідача на користь позивача, при цьому ця сума підлягає стягненню в повному обсязі, оскільки позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволені судом повністю. Отже загальний розмір судових витрат, які слід стягнути з відповідача на користь позивача складає 24 086 грн. 91 коп. (3 415грн. 32коп. (оплата судового збору) + 3 000грн. (оплата послуг експерта-автотоварознавця) + 17 671 грн. 59 коп. (оплата професійної правничої допомоги) = 24 086 грн. 91 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial