Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 58502,72 грн страхове відшкодування, 2300 грн витрати на оплату послуг експерта, що разом складає 60802,72 грн, а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 07 жовтня 2021 року в м. Дніпро по вул. Криворізьке шосе, буд.17А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 210740, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована в ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА», та транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власник автомобіля позивач. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2022 року у справі №204/8235/21. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, чим завдані матеріальні збитки. 25 жовтня 2021 року представник позивача направив відповідачу повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів. Вказує, що 14 грудня 2021 року відповідач виплатив страхове відшкодування у розмірі 55521,77 грн без узгодження із позивачем. Страховик не узгодив із позивачем розмір страхового відшкодування та не ознайомив із документами, якими визначено розмір заподіяної шкоди, складеними на замовлення страховика, а тому позивач був позбавлений можливості зазначити свої зауваження. Представником страховика, який здійснював огляд пошкодженого автомобіля був оцінювач [PERSON] , але він не може вважатися повноважною особою страховика, оскільки [PERSON] не надав документів, які б підтверджували його повноваження діяти від імені та в інтересах ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА». Також [PERSON] є оцінювачем, а не експертом, а також не є працівником страховика, а тому вважає, що страховик не виконав належним чином вимоги п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Із Актом огляду, складеним [PERSON] , представник позивача, який був присутнім під час огляду, не був ознайомлений. Зазначає, що згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. №4111/21 від 23 листопада 2022 року вартість відновного ремонту транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , склала 229094,16 грн, ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 139728,01 грн, отже вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 139728,01 грн, оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно. Ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 25703,52 грн. Таким чином, розмір заподіяної матеріальної шкоди складає 114024,49 грн (139728,01-25703,52). Висновок експерта Дроздова Ю.В. відповідає вимогам ч.5 ст.106 ЦПК України. Оскільки відповідачем було виплачено 55521,77 грн, то сума недоплаченого страхового відшкодування складає 58502,72 грн (114024,49 (розмір заподіяної шкоди) - 55521,77 (виплачене страхове відшкодування) 0,00 (франшиза)). Також з відповідача мають бути стягнені витрати на оплату послуг експерта у розмірі 2300 грн. Вказує, що на даний момент автомобіль позивача відремонтовано та вартість ремонту склала 143820 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 09 березня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача [PERSON] зазначає, що відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку №YD08021 від 02 грудня 2021 року ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 137521,77 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 229757,20 грн. Відповідно до Звіту про оцінку пошкодженого транспортного засобу №13-R/10/30 від 13 грудня 2021 року ринкова вартість пошкодженого автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , після ДТП становить 82000 грн. Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 55521,77 грн (137521,77-82000). Отже, відповідач виконав свій обов`язок стосовно виплати страхового відшкодування у повному обсязі та відповідно до вимог законодавства, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Звертає увагу, що подання експертизи, виконаної на замовлення позивача, саме по собі без законної мети (підстави) суперечить законодавству, що регулює спірні відносини та взагалі нівелює принципи верховенства права та правової визначеності. Крім того, вимоги про стягнення коштів на правничу допомогу є необґрунтованими, не співмірними зі складністю справи та наданими послугами адвоката, з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому у разі задоволення позовних вимог підлягають зменшенню до 3000 грн. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 07 жовтня 2021 року об 11 год. 20 хв. у м. Дніпро по вул. Криворізьке шосе, 17а, водій [PERSON] , який керував транспортним засобом ВАЗ-210740, державний номерний знак [NUMBER] на синьому фоні, при виявленні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж для повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався попереду в тій же смузі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2021 року, яка набрала законної сили 23 листопада 2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,\~та накладено на нього адміністративне стягнення\~у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн на користь держави (а.с.11-12). Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску, належить позивачу (а.с.50). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ-210740», реєстраційний номер [NUMBER] , на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-201794997. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становив 130000 грн, розмір франшизи 0 грн (а.с.25, 79). Висновком експерта №4111/21 товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, складеного 23 листопада 2021 року, встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, складає 139728,01 грн. Ринкова вартість колісного транспортного засобу автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП, складає 25703,52 грн (а.с.27-45). За проведення експертизи позивач сплатив суму у розмірі 2300 грн (а.с.46). Представник позивача поштою звернувся до відповідача ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 25 жовтня 2021 року, заявою від 25 жовтня 2021 року про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та заявою про зміну напрямку виплати страхового відшкодування від 26 листопада 2021 року (а.с.7-13, 77-78). 14 грудня 2021 року позивачу було здійснено страхове відшкодування від Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛЬНА» на суму 55521,77 грн без узгодження такого розміру з позивачем (а.с.21, 111, 112). Розмір матеріального збитку розраховувався відповідачем ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» на підставі Звіту №YD08021 від 02 грудня 2021 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 229757,20 грн, а матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля в результаті його пошкодження складає 137521,77 грн, а також на підставі Звіту №13-R/10/30 від 13 грудня 2021 року, відповідно до якого ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 82000 грн (а.с.80-102, 103-110). Представник позивача [PERSON] \~поштою звертався до ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» із запитом щодо надання документів, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимога щодо доплати страхового відшкодування, у якому просив надіслати документи, на підставі яких було оцінено розмір заподіяної шкоди, та доплатити розмір страхового відшкодування згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. №4111/21 від 23 листопада 2021 року (а.с.14-16). Ремонт пошкодженого транспортного засобу позивача склав 143820 грн (а.с.47-49). Вирішуючи заявлені позовні вимоги судом враховується наступне. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Порядок і умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, визначені статтями\~1187,\~1188 ЦК України. Зокрема,\~статтею 1188 ЦК України\~урегульовано питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Відповідно до цієї статті шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями пункту 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~судом враховується висновок викладений в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №127/7370/17. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідні висновки щодо застосування норм матеріального права висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 14-176цс18, за результатами розгляду якої Велика Палата Верховного Суду відступила від раніше висловлених Верховним Судом України висновків про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка її завдала, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, зокрема договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 судам роз`яснено, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано\~статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі\~статтею 8 ЦК\~(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, представник позивача 11 листопада 2021 року звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. Судом встановлено, що висновок експерта №4111/21, складеного 23 листопада 2021 року, складено у цілковитій відповідності до чинного законодавства України щодо проведення судових експертиз, судовий експерт обізнаний про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Також, даний висновок цілковито відповідає вимогам ст.ст.\~102\~та\~106 ЦПК України\~(а.с.27-45). Звіти №YD08021 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, від 02 грудня 2021 року, та №13-R/10/30 про оцінку пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER] , від 13 грудня 2021 року судом до уваги не приймаються, оскільки вони спростовуються наданими позивачем доказами. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до звіту №YD08021 ФОП [PERSON] було досліджено транспортний засіб з відмінним номером кузова, а саме [NUMBER] , аніж має транспортний засіб Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER] [NUMBER] , а також у вказаному звіті вказано відмінного від позивача власника транспортного засобу (а.с.50,80-85). Представник відповідача своїми процесуальними правами розпорядився на власний розсуд та клопотання про призначення судом судової автотоварознавчої експертизи не заявляв. Таким чином, суд враховує для вирішення даних позовних вимог висновок експерта №4111/21, складеного 23 листопада 2021 року, де зокрема встановлено, що ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER] , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 25703,52 грн. Також у зазначеному висновку експерта №4111/21 вказано, що вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, тому матеріальний збиток, заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля 139728,01 грн, оскільки відновлювати це КТЗ економічно недоцільно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті позивачу, за вирахуванням франшизи в розмірі 0 грн, становить 114024,49 грн (139728,01-25703,52). Враховуючи, що відповідачем ПрАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» позивачу було здійснено страхове відшкодування на суму 55521,77 грн, сума недоплаченого страхового відшкодування становить 58502,72 грн (114024,49-55521,77). Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 2300 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 58\~502,72 грн та витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 2300 грн, а всього 60\~802,72 грн. Щодо розподілу судових витрат. Згідно зі\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн (а.с.61) та на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн (а.с.53-60). Представник відповідача у своєму відзиві на позовну заяву просив зменшити розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу, оскільки вимоги про стягнення коштів на правничу допомогу є необґрунтованими, не співмірними зі складністю справи та наданими послугами адвоката, з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем до позовної заяви додані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме: належним чином посвідчені копію довіреності, договору про надання правової допомоги від 23 листопада 2022 року; копію додатку N1 до договору про надання правової допомоги від 23 листопада 2022 року, відповідно до якого сторони домовилися, що гонорар за надання професійної правничої допомоги складає фіксований розмір 6000 грн; акту передачі-приймання виконаних робіт N1 до договору про надання правової допомоги від 23 листопада 2022 року та квитанції про сплату позивачем послуг з надання правової допомоги на суму 6000 грн. Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та врахувавши зміст та обсяг наданих робіт, а також фактичний об`єм виконаної роботи, суд вважає заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги у розмірі 6000 грн обґрунтованим та таким, що відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, а також критеріям розумності та справедливості. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Доводи представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що вимоги позивача про стягнення коштів на правничу допомогу є необґрунтованими, не співмірними зі складністю справи та наданими послугами адвоката, з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, є безпідставними, оскільки нічим не підтвердженні та зводяться до суб`єктивних суджень представника відповідача. Отже, сторона відповідача не довела неспівмірності витрат на правничу допомогу, що є її процесуальним обов`язком. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн, що разом складає 6992,40 грн. Позивач у позовній заяві також просив стягнути інші судові витрати, які будуть понесені позивачем в процесі розгляду справи, та у позовній заяві зазначив, що планує додатково понести витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн, проте на підтвердження понесення позивачем в процесі розгляду справи витрат на професійну правничу допомогу суду жодних доказів не надано. Будь-яких письмових заяв щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в процесі розгляду справи, від позивача до суду не надходило, а також не надходило в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України заяви про надання доказів протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду.

Outcome: approved