Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому зазначив, що 02 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] був укладений Договір відновлюваної кредитної лінії № 4583 (далі - Кредитний договір). Вiдповiдно до вказаного Кредитного договору - Позичальник отримав кредит, а саме грошові кошти в розмiрi 16 000,00 грн, за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмiрi 16,5% рiчних з остаточним терміном повернення не пізніше 01 квітня 2018 року. Позивачем всі зобов`язання за Договором були виконані належним чином, [PERSON] було надано кредит готівкою одноразово з кредитного рахунку в сумі 160 000,00 грн. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, позивач змушений був звернутись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. 28 квітня 2014 року Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області по справі №250/314/14ц винесено рішення, відповідно до якого позовні вимоги Публічного Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом були задоволені в повному обсязі. Крім того, відповідно до вищезазначеного рішення суду, судом було встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» відповідно до кредитного договору №4583 від 02.04.2008 р. надав [PERSON] кредит в розмірі 160 000,00 грн., за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 16,5 % (десять цілих п`ять десятих відсотка) річних з остаточним терміном повернення не пізніше 01.04.2018 року. Відповідно до статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, факт отримання [PERSON] грошових коштів в сумі розмірі 160 000,00 грн. (сто п`ятдесят вісім тисяч гривень 00 коп.) за укладеним кредитним договором було досліджено при розгляді справи №250/314/14ц, що відповідно до статті 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Станом на 14.09.2021 року основна заборгованість за Кредитним Договором складає 181 553,57 грн, яка складається з: - 86 524,36 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом; - 5 804,67 грн. - сума пені; - 74 029,81 грн. - втрати від інфляції на суму простроченого кредиту; - 192,65 грн. - втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; - 14964,41 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; - 37,67 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. В забезпечення Кредитного Договору від 02.04.2008 року між Позивачем та [PERSON] , [PERSON] , був укладений Іпотечний договір (далі - Іпотечний Договір). Відповідно до п. 1.2 Іпотечного Договору Позивачу в забезпечення Кредитного Договору було передане в іпотеку нерухоме майно, а саме: Трикімнатна квартира, загальною площею 58,80 кв. м, житловою площею 40,90 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного просять суд задовольнити вимоги Позивача до Вiдповiдачів шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: - Трикімнатна квартира, загальною площею 58,80 кв. м, житловою площею 40,90 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, з огляду на що та зважаючи відсутність заперечень з цього приводу з боку представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280,282 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 02.04.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 4583, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 160 000,00 грн за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 16,5 % річних з остаточним терміном повернення не пізніше 01.04.2018 року. Відповідно до п. 1.6 Розділу 1 Кредитного договору, погашення кожного траншу здійснюється за графіком до 30 числа кожного місяця рівними частинами шляхом внесення готівки до каси Банку, починаючи з наступного місяця після отримання траншу або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків в ВАТ «Ощадбанк». Згідно додаткової угоди №4 до Договору відновлюваної кредитної лінії №4583 позичальник зобов`язався щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 1 481,48 гривень та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих у філії - Ясинуватське відділення № 7852 АТ "Ощадбанк" . Останній платіж в рахунок погашення Кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 30 березня 2018 року. 02.04.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки № 872194, де [PERSON] виступила майновими поручителем за зобов`язанням [PERSON] за кредитним договором № 4583 від 04 квітня 2008 року. Відповідно до п.1.2 якого, Позивачу в забезпечення Кредитного Договору було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира, загальною площею 58,80 кв. м, житловою площею 40,90 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . належна [PERSON] та [PERSON] до припинення договору іпотеки. Пунктом 1.3 договору іпотеки від 02.04.2008 року № 872194 передбачено, що вартість предмета іпотеки визначена сторонами шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності і згідно звіту про експертну оцінку від 26.02.2008 року, становить 242 852,23 грн Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки від 02.04.2008 року № 872194 цей договір забезпечує виконання боржником [PERSON] зобов`язання перед іпотекодержателем, що випливають з кредитного договору № 4583 від 02.04.2008 року. Згідно п. 3.1.3. договору іпотеки від 02.04.2008 року № 872194 у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 250/314/14-ц від 28.04.2014 року за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] позов було задоволено в повному обсязі - стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариство «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10004/0242 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом - 77037 грвень 12 копійок; прострочена заборгованість за кредитом -14963 гривні 36 копійок; заборгованість по сплаті відсотків - 4609 гривень 86 копійок, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 3478 гривень 90 копійок;з пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 1632 гривні 79 копійок, а всього на загальну суму - 101722 гривні 03 копійки. Стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариство «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10004/0242 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (р/р [NUMBER] , код ЄДПУ 2793421118, МФО 335106) судовий збір у розмірі 1017 гривень 22 копійки. Проте, станом на час розгляду справи заборгованість за кредитним договором не погашена. Відповідно до розрахунку позивача по справі заборгованість [PERSON] перед філією - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за договором № 4583 від 02.04.2008 року станом на 14.09.2021 року становить 181 553,57 грн, яка складається з: - 86 524,36 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом; - 5 804,67 грн. - сума пені; - 74 029,81 грн. - втрати від інфляції на суму простроченого кредиту; - 192,65 грн. - втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; - 14964,41 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; - 37,67 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням. Частинами 1, 4 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16 дійшла висновку, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості. Приймаючи до уваги вищенаведене та зважаючи на те, що [PERSON] порушені умови кредитного договору № 4420 від 14 листопада 2007 року в частині своєчасного погашення заборгованості, рішення Дружківського міського суду Донецької області у цивільній справі № 229/3479/17 від 14 вересня 2017 року в частині стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором не виконане, позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» про звернення стягнення на предмет іпотеки ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. У постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі №404/2610/16-ц вказано, що законодавство не передбачає такої підстави для відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки як неспівмірність заборгованості за основним зобов`язанням з вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання. Зазначене може враховуватися лише у разі, якщо порушенням основного зобов`язання іпотекодержателю не завдано збитків. Якщо боржник судове рішення про стягнення з нього заборгованості не виконує і заборгованість не сплачує, то немає підстав для висновку про те, що іпотекодержателю не завдано збитків. Частиною 1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. Частина 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» (у редакції Закону України від 16.07.2021 р. N 1701-IX) передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Отже, реалізацію предмета іпотеки, на який звертається стягнення, слід проводити шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється, зокрема, дія статті 41 Закону України «Про іпотеку» (у частині реалізації предмета іпотеки) . Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р, м. Ясинувата Донецької області відноситься до таких населених пунктів. Крім того, на території України діє воєнний стан, який 12 серпня 2022 року продовжено строком на 90 діб. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України доповнила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» пунктом 5-2 такого змісту: «5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Отже, оскільки місцем розташування нерухомого майна відповідача є м.Ясинувата Донецької області, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; в Україні триває воєнний стан, виконання судового рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на електронних торгах підлягає зупиненню. Зупиненння дій зазначених вище норм закону, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово відтерміновує дії, спрямовані на виконання судового рішення. Приписи вказаних норм закону стосуються реалізації виконання судового рішення та не можуть впливати на право іпотекодержателя на судовий захист свого порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід віднести на відповідачів.

Outcome: approved