Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

22 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа Гарант») про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила суд стягнути на свою користь з [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 108 501,04 грн., з ТДВ СК «Альфа Гарант» матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 36 229,90 грн., судові витрати покласти на відповідачів солідарно. Позов мотивовано тим, що 19 грудня 2019 року в м. Харкові по вул. Лялі Убийвовк сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Transit», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , який стояв. Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження (далі - ДТП). Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року [PERSON] у зв`язку із вказаною ДТП визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Альфа Гарант» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ-0009952184 від 28 березня 2019 року, ліміт страхового відшкодування становив 100 000,00 грн. За результатом розгляду ТДВ СК «Альфа Гарант» страхового випадку, спричиненого з вини [PERSON] , здійснено розрахунок страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу, та оцінено матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП. Відповідно до аварійного сертифіката № 23-D/66/5 вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , становить 36 652,68 грн.(без урахування ПДВ) та 43 983,22 грн. (з урахуванням ПДВ). За результатом розгляду страхового випадку ТДВ СК «Альфа Гарант», на підставі аварійного сертифіката № 23-D/66/5, було виплачено на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 36 652,68 грн. Не погодившись з розрахованим ТДВ СК «Альфа Гарант» розміром матеріального збитку, позивачем було укладено з суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] договір про надання послуг з автотоварознавчого дослідження № 69/1/20, предметом якого є встановлення вартості спричинених внаслідок ДТП позивачу матеріальних збитків. Відповідно до звіту № 941 від 28 грудня 2020 року вартість матеріальних збитків, спричинених позивачу внаслідок ДТП, із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ становить 80 213,12 грн., а без урахування коефіцієнту фізичного зносу (вартість реальних збитків) становить 188 714,16 грн. Зважаючи на зазначене, розмір виплаченого ТДВ СК «Альфа Гарант» на користь позивача страхового відшкодування не відповідають реальному розміру матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок ДТП, яка становить 80 213,12 грн. Зважаючи на те, що розмір дійсно завданої матеріальної шкоди (80 213,12 грн.) не перевищує ліміт відповідальності страховика - ТДВ СК «Альфа Гарант», недоплачена різниця матеріальної шкоди в сумі 36 229,90 грн. підлягає стягненню з ТДВ СК «Альфа Гарант». Сума реальної матеріальної шкоди, без урахування коефіцієнту фізичного зносу, у розмірі 188 714,16 грн. за своїм розміром перевищує ліміт відповідальності страховика - ТДВ СК «Альфа Гарант», зважаючи на що різниця між сумою реальних збитків та сумою, яка підлягає стягненню в ТДВ СК «Альфа Гарант», в розмірі 108 501,04 грн. має бути стягнута з [PERSON] 12 березня 2021 року представником ТДВ СК «Альфа Гарант» подано відзив на позов, в якому заперечував проти його задоволення в частині вимог, пред`явлених до страховика, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Страховиком у встановленому законом порядку було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено відповідний протокол. Позивач не мав будь-яких зауважено до даного протоколу, заперечення щодо розміру страхового відшкодування не висловлював, підтвердив згоду щодо способу розрахунку та розміру страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування було визначено на підставі даних, що підтверджують розмір збитку, завданого потерпілій особі. Зважаючи на зазначене, у страховика відсутнє зобов`язання перед позивачем як потерпілою особою зі сплати страхового відшкодування. Позивач не надав належних, достатніх доказів які б спростовували аварійний сертифікат № 23-D/66/5, на підставі якого страховик визначив суму страхового відшкодування. Виконаний на замовлення позивача висновок експерта не є належним доказом, адже, експерт не був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Представник позивача в заяві про страхове відшкодування погодився зі способом і розміром збитку, розрахованого страховиком. 02 квітня 2021 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи представника ТДВ СК «Альфа Гарант» щодо погодження способу і розміру збитку, розрахованого страховиком, не відповідають фактичним обставинам, оскільки підписана заява про страхове відшкодування взагалі не містить розміру збитку та суми страхового відшкодування. Позивач та його представник в судове засідання, призначене на 07 серпня 2023 року не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином 15 червня 2023 року в залі судового засідання, що підтверджується даними протоколу судового засідання від 15 червня 2023 року. Представник ТДВ СК «Альфа Гарант» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки, врученої представнику ТДВ СК «Альфа Гарант» [PERSON] 26 червня 2023 року. Відповідач [PERSON] та його представник проти задоволення позову в частині вимог до [PERSON] заперечували, просили у задоволенні позову в цій частині відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та представника ТДВ СК «Альфа Гарант», зважаючи на наступне. Згідно п. 3 ст. 2 ЦПК основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. На необхідності забезпечення розгляду справи протягом розумного строку зазначено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Вирішуючи питання щодо розгляду справи по суті, суд приймає до уваги те, що межі перенесення розгляду справи не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Відповідач ТДВ СК «Альфа Гарант» скористався належним йому правом подати до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи необхідність забезпечення розумних строків розгляду справи, ту обставину, що справа перебуває в провадженні суду з 22 січня 2021 року, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для відкладення судового засідання, зважаючи на що розглядає справу по суті за відсутності учасників справи. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 19 грудня 2019 року в м. Харкові по вул. Цілиноградській, 28, на перехресті з вул. Лялі Убийвовк сталася ДТП за участю транспортного засобу «Ford Transit», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року встановлено, що ДТП сталося внаслідок порушення [PERSON] вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху. Визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 14 том 1). На момент виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] було застрахована в ТДВ СК «Альфа Гарант», ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн. (а.с. 23 том 1). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с. 15 том 1). 23 грудня 2019 року проведено огляд транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , за результатом якого за участю власника транспортного засобу представником ТДВ СК «Альфа Гарант» складено протокол огляду транспортного засобу, в якому зазначено опис пошкоджень (а.с. 104 том 1). 19 лютого 2020 року [PERSON] подала до ТДВ СК «Альфа Гарант» заяву про страхове відшкодування (а.с. 103 том 1). ТДВ СК «Альфа Гарант» за результатом проведеного огляду складено аварійний сертифікат 23-D/66/5 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з урахуванням ПДВ становить 43 983,22 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахуванням ПДВ становить 36 652,68 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу згідно ремонтної калькуляції становить 90 495,42 грн. (а.с. 19 том 1). Відповідно до платіжного доручення ТДВ СК «Альфа Гарант» сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахуванням ПДВ в розмірі 36 652,68 грн. (а.с.16 том 1). Не погодившись з розміром вартості відновлювального ремонту, визначеним страховиком, 17 листопада 2020 року між [PERSON] та суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] укладено договір про надання послуг з автотоварознавчого дослідження (а.с. 58 том 1). 28 грудня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] виготовлено звіт по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля, відповідно до якого вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з урахуванням ПДВ на замінювані складові частини становить 80 213,12 грн. (а.с. 26-33 том 1). В судовому засіданні, яке було проведено в 2021 році представник позивача [PERSON] на уточнюючі запитання суду зазначив, що транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , фактично повністю відремонтовано. На вимогу суду надати документи, з яких вбачається об`єм та вартість ремонтних робіт (ремонтна калькуляція), фактичний розмір витрат, що були понесені позивачем, позивачем та його представником до суду зазначені документи не надано. Таким чином, судом встановлено, що транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , станом на час звернення з позовом до суду позивачем було частково відремонтовано, проте позивачем необґрунтовано не було надано до суду документи щодо фактичного розміру витрат, що були понесені позивачем у зв`язку з ремонтом автомобіля. В судовому засідання 15 червня 2023 року суд повторно наголошував на необхідності надання позивачем вказаних документів, на що представник позивача [PERSON] зазначив, що транспортний засіб позивачем було повністю відремонтовано, проте витребувані судом документи надати неможливо, з причини їх втрати. Також не було зазначено дату, коли автомобіль було відремонтовано повністю. 02 червня 2021 року представник відповідача [PERSON] заперечуючи розмір відновлювального ремонту, зазначений позивачем у позові, заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання щодо вартості відновлювального ремонту. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 червня 2021 року заявлене представником відповідача клопотання задоволено, призначено по справі автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено перелік питань (а.с. 148-152 том 1). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2021 року за клопотанням представника ТДВ СК «Альфа Гарант» доповнено перелік питань (а.с. 165-168 том 1). На виконання ухвали суду ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» 15 червня 2022 року складено висновок експерта № 15867 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] - 310 620,47 грн., станом на 18 травня 2020 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з ПДВ - 77 954,85 грн., вартість відновлювального ремонту без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 189 499,02 грн. (а.с. 171-179 том 1). Зі змісту зазначеного висновку експерта № 15867 від 15 червня 2022 року вбачається, що позивачем експерту був наданий автомобіль «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , для проведення його технічного огляду у частково відновленому стані, який має пошкодження, не пов`язані з пошкодженнями від ДТП (а.с. 175 том 1). Як вбачається з ремонтної калькуляції № 15867 від 13 червня 2022 року, остання була складена за допомогою комп`ютерної програми для складання калькуляцій відновлювального ремонту транспортних засобів «Audatex», яка розраховує вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту (Сс), з урахуванням ПДВ. Відповідно до висновку експерта № 15867 від 15 червня 2022 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, по цінам дійсним станом на 18 травня 2020 року розрахована за формулою Сврз=Ср+См+Сс*(1-Ез), де Сс становить 159 348,81 грн. з урахуванням ПДВ. Сума ПДВ за встановленою бухгалтерською формулою розраховується наступним чином: сума з ПДВ:6 = сума ПДВ. Зважаючи на зазначене, вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту (Сс) без ПДВ становить 132 790,67 грн. (159 348,81:6=26 558,135 - це сума ПДВ 20%; 159 348,81 -26 558,135 = 132 790,67 грн.). Зважаючи на зазначене, відповідно до висновку експерта № 15867 від 15 червня 2022 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ становить - 69 987,41 грн. Стосовно застосування судом висновку експерта № 15867 від 15 червня 2022 року за результатом проведення транспортно-товарознавчої експертизи, проведеного на виконання ухвали суду, то суд бере до уваги саме цей висновок, зважаючи на наступне. Відповідно до п. 34.2 та 34.3. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З досліджених матеріалів справи вбачається, що повідомлення про ТДВ СК «Альфа Гарант» отримано, згідно протоколу огляду транспортного засобу ТДВ СК «Альфа Гарант» направило експерта до місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, оцінку проведено, за результатом огляду складено аварійний сертифікат 23-D/66/5, з розрахунку вартості матеріального збитку, що свідчить про дотримання страховиком вимог п. 34.2 та 34.3. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зважаючи на зазначене, підстави для урахування під час розгляду справи звіту, складеного на замовлення позивача, відсутні. Крім того, суд враховавши викладені позивачем та представником відповідача [PERSON] сумніви щодо реальної вартості матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту, які було визначено страховиком, за клопотанням сторони призначив по справі судову експертизу з даного питання, з метою встановлення фактичних обставин та ухвалення законного та справедливого судового рішення. За результатом проведеної судової експертизи у висновку № 15867 від 15 червня 2022 року експертом було констатовано, що страховиком ТДВ СК «Альфа Гарант» не були надані оригінали звітів в повному обсязі з повним переліком усіх додатків до них (акти огляду, кольорові фотознімки пошкоджень КТЗ в друкованому вигляді або на електронному носії, калькуляція розрахунку вартості відновлювального ремонт»), зважаючи на що в подальших розрахунках аварійний сертифікат 23-D/66/5 з розрахунку вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак [NUMBER] , не використовувався, оскільки в ньому не міститься калькуляція розрахунку вартості відновлювального ремонту, яка виконана у програмі «Audatex» і відсутні фотознімки пошкодженого КТЗ (а.с. 173 том 1). Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу", і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз`яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення. Зважаючи на те, що страховиком не надано до суду та експерту оригінали документів з розрахунку вартості матеріального збитку, суд не приймає до уваги аварійний сертифікат 23-D/66/5, з розрахунку вартості матеріального збитку, складений страховиком та який не містить в собі калькуляцію розрахунку вартості відновлювального ремонту. Всі сумніви щодо належності та допустимості доказів, а саме аварійного сертифікату 23-D/66/5, суд тлумачить на користь позивача та відповідача [PERSON] , які заперечували об`єктивність та дійсність проведеного страховиком розрахунку вартості відновлювального ремонту, зважаючи на що при вирішенні справи бере до уваги висновок експерта № 15867 від 15 червня 2022 року, складений на підставі ухвали суду про проведення судової експертизи. Суд застосовує визначений у висновку експерта № 15867 від 15 червня 2022 року розмір вартості відновлювального ремонту по цінам, дійсним на 18 травня 2020 року, а не на іншу дату, зважаючи на те, що представником позивача на неодноразову вимогу суду надати документи щодо реальної вартості, переліку проведених ремонтних робіт транспортного засобу та часу їх проведення, не було надано таких даних. Зважаючи на ненадання позивачем до суду зазначених вище даних та на те, що страховиком було сплачено на користь позивача як потерпілої особи страхове відшкодування 18 травня 2020 року, з розміром якого позивач не погодився, суд вважає логічним та справедливим під час ухвалення судового рішення виходити з вартості відновлювального ремонту по цінам, дійсним на 18 травня 2020 року. Стосовно визначення розміру страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача - ТДВ СК «Альфа Гарант», то суд дійшов наступних висновків. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Пунктом 2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Указана норма кореспондується зі ст. 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон№1961-IV) є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №14-176цс18. Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що у страховика - ТДВ СК «Альфа Гарант» відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка є спеціальною нормою, виник обов`язок з відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, які становлять, з урахуванням вже сплаченої суми 33 334,73 грн. та які не перевищують межі страхової суми (ліміту страхового відшкодування). Суд задовольняє позовну вимогу щодо стягнення з ТДВ СК «Альфа Гарант» матеріального збитку в межах суми страхового відшкодування без врахування ПДВ та з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин. Розрахунок страхового відшкодування, що підлягає стягненню з ТДВ СК «Альфа Гарант» на користь позивача здійснюється судом наступним чином. З висновку експерта № 15867 вбачається, що вартість матеріального збитку розрахована за формулою, в якій вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту (Сс) складає 159 348,81 грн. з ПДВ. Як було зазначено вище, сума ПДВ дорівнює 20 %, яка вираховується не простим арифметичним методом шляхом віднято 20% від суми з ПДВ, а за встановленою бухгалтерською формулою розраховується наступним чином: сума з ПДВ:6= сума ПДВ. Вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту (Сс) без ПДВ становить 132 790,67 грн. (159 348,81:6 = 26 558,13 сума ПДВ; 159 348,81 грн. - 26 558,13 грн. = 132 790,67 сума без ПДВ). Зважаючи на те, що страховиком відшкодовується розмір матеріального збитку без врахування ПДВ та з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, суд в зазначеній у звіті формулі враховує вартість складових частин без урахування ПДВ: 14 199,00 + 15 951,21 + 132 790,67 (без ПДВ) ? (1-0,7 коефіцієнт фізичного зносу) = 69 987,41 грн. Таким чином, розмір матеріального збитку без врахування ПДВ та з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягає сплаті ТДВ СК «Альфа Гарант» на користь постраждалого становить 69 987,41 грн. Зважаючи на те, що ТДВ СК «Альфа Гарант» на користь позивача було частково сплачено вартість матеріального збитку в розмірі 36 652,68 грн., стягненню з ТДВ СК «Альфа Гарант» на користь позивача в рахунок відшкодування матеріального збитку (без урахування ПДВ та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) підлягає грошова сума в розмірі 33 334,73 грн. (69 987,41грн. - 36 652,68 грн.). Суд не стягує зі страховика на користь позивача суму ПДВ зважаючи на зміст ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Зважаючи на те, що транспортний засіб було відремонтовано за рахунок потерпілої та нею документально не підтверджено факту оплати проведеного ремонту з урахуванням суми ПДВ, підстави для стягнення зазначеного податку відсутні. Стосовно доводів представника ТДВ СК «Альфа Гарант» щодо відмови у задоволенні пред`явлених до страховика позовних вимог щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з погодженням потерпілим способу та розміру збитку, розрахованого страховиком, то вони є необґрунтованими та безпідставними, зважаючи на наступне. З дослідженого змісту підписаної [PERSON] заяви про страхове відшкодування від 19 лютого 2020 року вбачається, що вона згодна із способом і розміром збитку, розрахованого страховиком (а.с. 130 том 1). При цьому дана заява про страхове відшкодування не містить визначеного розміру збиту. Зазначене свідчить про те, що ТДВ СК «Альфа Гарант» та [PERSON] не дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що в свою чергу не відповідає вимогам статті 30, пункту 34.4 статті 34 та пункту 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на відсутність в заяві про страхове відшкодування погодженого розміру (суми) страхового відшкодування, ТДВ СК «Альфа Гарант» не забезпечило реалізацію права позивача на отримання страхового відшкодування у розмірі, погодженому зі страховою. Під час розгляду справи, передбачені ст. 37 підстави «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) не встановлені. Стосовно визначення розміру матеріального збитку, що підлягає стягненню з відповідача - [PERSON] , то суд дійшов наступних висновків. З висновку експерта № 15867 вбачається, що вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу по цінам, дійсним на 18 травня 2020 року складає 189 499,02 грн. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу менша, ніж ринкова вартість автомобіля. При цьому визначаючи вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, оцінювач застосував коефіцієнт фізичного зносу 0,7. У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20). Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 УК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків, завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Під час розгляду справи судом з пояснень представників позивача встановлено, що пошкоджений автомобіль фактично відремонтовано. Проте, починаючи з 2021 року представниками позивача та позивачем не були надані на вимогу суду документи, з яких вбачається фактичний розмір витрат, які були понесені позивачем у зв`язку з ремонтом транспортного засобу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 15 червня 2023 року зазначив, що зазначені документи були втрачені та їх неможливо надати суду. Відповідно до ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на недоведення позивачем фактичного розміру витрат, які були понесені ним у зв`язку з ремонтом транспортного засобу, суд позбавлений можливості безсумнівно встановити, що одержане від страховика страхове відшкодування (в загальному розмірі 69 987,41 грн.) є недостатнім для повного відшкодування шкоди. Таким чином підстави для стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, відсутні. Стосовно вимог позивача щодо стягнення на його користь з відповідачів судових витрат в солідарному порядку, то суд вважає їх необґрунтованим та безпідставними, зважаючи на наступне. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачами, що ТДВ СК «Альфа Гарант» уклавши договір страхування цивільно-правової відповідальності взяло на себе зобов`язання у межах страхової суми відповідати за шкоду, заподіяну страхувальником третій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 1, п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, чинне законодавство не передбачає солідарного обов`язку а ні страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, майну потерпілого, а ні солідарного розподілу судових витрат, зважаючи на що правові підстави для солідарного стягнення з відповідачів судових витрат відсутні. Стосовно розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, які було сплачено позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження, за результатом якого складено звіт № 941, який судом не було взято до уваги з підстав, зазначених вище, то суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині, зважаючи на наступне. Згідно п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до п. 34.3 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Зважаючи на те, що в розумінні ст. 34 зазначеного Закону визначення розміру шкоди є обов`язком страховика, який в рамках розгляду даної справи ним було виконано, правові підстави для відшкодування позивачу як потерпілому витрат на проведення автотоварознавчого дослідження відсутні. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору, то суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З ТДВ СК «Альфа Гарант» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 333,50 грн., який розраховується наступним чином. Позивач просив суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 144 730,94 грн. (100% ціни позову). Всього судом стягнуто з відповідача ТДВ СК «Альфа Гарант» на користь позивача 33 334,73 грн., що становить 23% задоволених позовних вимог. Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 1450,00 грн. (100%). Зважаючи на те, що задоволено 23 % позовних вимог, з відповідача ТДВ СК «Альфа Гарант» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 333,50 грн.

Outcome: partial