Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Просила стягнути з відповідача на її користь 132 900 грн. 45 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 9 000 грн. вартості висновку експерта, 1 329 грн. судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . 18 грудня 2020 року та 24 грудня 2022 року відбулось залиття її квартири із розташованої поверхом вище квартири [ADDRESS] . В актах про залиття від 28.12.2020 року та 27.12.2022 року зафіксовано, що через витоки центрального опалення з приладу опалення у квартирі [ADDRESS] відбулося залиття квартири позивача. Відповідно до звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , розмір матеріального збитку становить 132 900,45 грн. Відповідач в добровільному порядку шкоду позивачу не відшкодувала, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути суму шкоди в примусовому порядку. Ухвалою суду від 17 березня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судове засідання. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, вважали їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. При цьому, представником відповідача надіслано заяву про зменшення витрат на правничу допомогу та розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач та її представник не заперечували проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є власником квартири квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24.12.2001 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття її квартири, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 грудня 2020 року та 24 грудня 2022 року, з вини відповідача, яка є власником квартири [ADDRESS] , було залито її квартиру. В підтвердження своїх позовних вимог позивач надана суду акт від 28 грудня 2020 року, складений працівниками ЖЕД-202 згідно якого, 18 грудня 2020 року в житловому будинку [ADDRESS] відбулось залиття через протікання радіатора у квартирі [ADDRESS] , в результаті чого в квартирі [ADDRESS] пошкоджено: стелю, стіни та підлогу. Відповідно до акту від 27 грудня 2022 року, складений працівниками ЖЕД-202 згідно якого, 24 грудня 2022 року в житловому будинку [ADDRESS] відбулось залиття через витоки центрального опалення з приладу опалення у квартирі [ADDRESS] , в результаті чого в квартирі [ADDRESS] пошкоджено: стелю, стіни та підлогу. Відповідно до звіту №27/02-2023 про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] від 27.03.2023 року, розмір матеріального збитку становить 132 900,45 грн. Вартість незалежної оцінки становить 9 000 грн., яка була сплачена позивачем. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач, у свою чергу, повинен довести наявність шкоди та її розмір. Крім того, статями 151,177,179 ЖК України та статями 322,323 ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572(з наступними змінами). Зокрема, пунктом 7 Правил передбачено обов`язок власника квартири або користувача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян. Отже, тягар утримання майна, тобто обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник приватизованого житла зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення. Згідно із ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд звертає увагу на те, що відповідачем суду не надано будь-яких доказів того, що залиття відбулось не з її вини, чи вона добровільно відшкодувала збитки, як і не надано будь-яких доказів на спростуванні інших тверджень позивача, а, останнім, в свою чергу, надано докази на підтвердження позовних вимог, які є належними та допустимими. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку відповідачем заподіяну шкоду не відшкодовано, та доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду надано не було, суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 329 грн. та витрати, пов`язані із проведенням оцінки в сумі 9 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved