Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач - ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулось з позовом до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області до [PERSON] про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір № 126-014/ФК-08, за умовами якого відповідачу було надано кредит на умовах, визначених договором. 27 лютого 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2183/К, за реєстровим № 441, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 126-014/ФК-08 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» є єдиним власником всіх прав вимоги за вищезазначеним кредитним договором, у тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених цим Договором. У зв`язку з непогашенням у повному обсязі заборгованості за кредитним договором, заборгованість боржника перед кредитором складає 157 014, 99 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 107 535, 75 грн.; заборгованість за відсотками (гривневий еквівалент) - 42 264, 24 грн.; комісія - 7215,00 грн. Позивач просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 126-014/ФК-08 від 07 квітня 2008 року перед ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» стяґнути з [PERSON] 157 014, 99 гривень, що складається із: заборгованість за тілом кредиту - 107 535, 75 три; заборгованість за відсотками - 42 264, 24 грн.; комісія - 7 215,00 грн. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2023 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Системою автоматизованого розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2023 року (суддя Антоняк Т.М.) вказану цивільну справу прийнято до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 07.04.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 126-014/ФК-08, за умовами якого відповідачу було надано кредит на умовах, визначених договором, за якими ліміт кредитування - 549,44 гривень 44 копійки. Строк дії кредитної лінії 372 місяці. Дата повернення кредиту 31 березня 2039 року. Мета кредитування - оплата витрат позичальника на страхування предмета забезпечення за цим Договором. Процентна ставка за користування кредитом - 15,00 % відсотків річних. Комісія за надання кредиту (встановлення ліміту кредитування) - відсутня. Комісія за управління кредитом, за видачу готівкових коштів відсутня. За умовами кредитного договору Позичальник зобов`язаний сплачувати платежі за цим Договором у розмірі, порядку та строки, встановлені цим Договором га Графіком платежів щодо погашення суми кредиту, процентів за користування ним, комісій Банку, супутніх послуг, які надаються Позичальнику у зв`язку із укладенням цього Договору, а також інших фінансових зобов`язань Позичальника, які виникають у зв`язку з укладенням цього Договору («Графік платежів за договором»), який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1). 27 лютого 2020 року між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір № 213/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Банк відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору. Згідно Реєстру договорів права вимоги, за якими відстапаються та боржників за договорами, Додаток № 1 до Договору № 2183/К, право вимоги за кредитним договором № 126-014/ФК-08 перейшло від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». 07.05.2020 відповідачу направлено вимогу про усунення порушень. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими. Позивач, як сторона у справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У матеріалах, доданих до позовної заяви, наявний Договір № 213/К про відступлення прав вимоги від 27 лютого 2020 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», відповідно до якого Банк відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору. Також, до матеріалів справи долучено копію Реєстру договорів права вимоги, за якими відступаються та боржників за договорами, Додаток № 1 до Договору № 2183/К, право вимоги за кредитним договором № 126-014/ФК-08 перейшло від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». При цьому до матеріалах заяви відсутні докази на підтвердження того, що від ТОВ «Український промисловий банк» до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги за кредитним договором № 126-014/ФК-08. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Таким чином, суду не надано належних доказів про належний перехід до позивача прав за кредитним договором № 126-014/ФК-08 від 07.04.2008 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: dismissed