Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник адвокат Нечаєв В.В. звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 14.06.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Виноградіського районного суду від 28.03.2018 було розірвано. Від даного шлюбу у подружжя народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 19.02.2015 було стягнуто з [PERSON] на користь позивачки, аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.12.2014 до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Виноградівського районного суду від 05.02.2019 збільшено розмір аліментів в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину. Позивач вказує, що відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, участі у вихованні дітей не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, не спілкується з ними. Таким чином, відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню дітей, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 09.12.2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с.44). Ухвалою суду від 13.07.2023 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу було призначено до судового розгляду (а.с.98). Позивач та їїпредставникадвокат Нечаєв В.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позові, просили позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніхдітей - [PERSON] та [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направленням на адресу проживання судових повісток та опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова Влада України» (а.с. 48, 57, 99. Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник органу опіки та піклування Виноградівської міської ради в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву розглядати справу у їх відсутністьта висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, пояснила, що зі слів матері стало відомо, що батько дитини участь у вихованні дітей не приймає, тривалий час контакт з синами не підтримує, аліменти не сплачує, має заборгованість. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника адвоката Нечаєва В.В.,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2007, який рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.03.2018 було розірвано (а.с.23). Від даного шлюбу у подружжя народилисядіти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповіднимисвідоцтвами серії [NUMBER] від 18.10.2013 та серії [NUMBER] від 25.06.2009, виданівиконкомом Чермалицької сільської ради Тельманівського району Донецької області (а.с. 12, 13). Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19.02.2015 стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.12.2014 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.21-22). Заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 09.11.2018 визнано[PERSON]. , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] (а.с.25-27). Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05.02.2019 було збільшено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1300,00 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а.с.28-31). 02.08.2019державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі виконавчого листа, виданого Виноградівським районним судом Закарпатської області від 19.02.2015 винесено постанову про накладення штрафу на боржника [PERSON] у розмірі 33838,71 грн. та зобов`язано виконати рішення суду; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанову про встановлення тимчасового обмеження [PERSON] у праві керування транспортним засобом; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (а.с. 15-20) Відповідно довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданої державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] станом на 30.11.2017 має заборгованість у розмірі 39677 грн. 42 коп. (а.с. 14). Як вбачається з довідки, виданої старостою Буківськогостаростинського округу №658 від 27.09.2022, [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.36). Відповідно довідки, виданої директоромБуківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Виноградівської міської Ради Закарпатської області№162, від 27.09.2022 вбачається, що [PERSON] навчається у 8 класі, а [PERSON] - у 4 класі Буківськоїшколи. Крім того зазначено, що участь у вихованні та навчанні дітей приймає тільки мати [PERSON] , яка постійно цікавиться навчанням дітей, приходить на батьківські збори та інші заходи. Протягом восьми років батько не приймав участі у навчанні та вихованні дітей, до закладу освіти не приходив (а.с.34). Відповідно медичної виписки, наданої КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова ЗОР» №2377 старший син [PERSON] хворіє на розлад особистості та поведінки дитячого віку з недорозвитком мовлення, порушеннями активності та уваги, інтелектуальною недостатністю внаслідок дисфункції ЦНС (а.с.32-33). Згідно наданої інформації Буківським старостинським округом Закарпатської області від [INFO] , [PERSON] народилася та проживає в с.Букове Берегівського району Закарпатської області» характеризується позитивно, розлучена,виховує двох малолітніх дітей, батько участі у житті та вихованні дітей не приймає. Працює вчителем в БуківськійЗОШ І-ІІІ (а.с.35). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Виноградівської міської ради Івашко А.І. вбачається, щов будинку який знаходитьсяза адресою: [ADDRESS] проживаютьнеповнолітнідіти[PERSON] та [PERSON] , разом зі своєюматір`ю[PERSON]. та батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] , якийскладається з 4 кімнат, загальною площею 91 кв.м та знаходиться у задовільному стані (а.с.102-103). Згідно висновку міського голови Виноградівської міської ради Закарпатської області № 02-15/602 від 16.02.2023 є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 64-65). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Підсумовуючи викладене, судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей[PERSON] та [PERSON] , але ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню синів. Відповідач належним чином не піклується про них, не забезпечив відповідні умови для проживання дітей, не надавав медичний нагляд. Своїми діями та бездіяльністю відносно дітей, відповідач не має бажаннязмінити ставлення до виховання та утримання своїхсинів. Хлопчики проживають зі своєюматір`ю, дідусем та бабусею,які піклуються про них, утримують, доглядають, розвивають та спілкуються з дітьми в необхідному обсягу.Старший син [PERSON] потребує постійного медичного догляду, лікування, якими відповідач не забезпечує його.Батько дітейфактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно своїх синів, усі вище викладені факти свідчать про безпідставне ставлення відповідача до своїхсинів, про байдужість та повне ігнорування життя своїх дітей. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей через винну поведінку відповідача, який свідомо нехтує у спілкуванні зі своїмисинами. З метою захисту найвищих інтересів дітей, для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідач протягом тривалого часу дітей не відвідує, не займається їх вихованням та не цікавиться їх життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: approved