Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

09\~липня 2021\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~із вимогою\~про збільшення\~розміру аліментів\~на утримання\~дитини (а. с. 1-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2011 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року розмір вищевказаний розмір аліментів був змінений з 1/6 частини всіх видів доходу платника аліментів до 1/8 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2019 року по справі № 235/556/19, залишене без змін постановою Донецького апеляційного суду від 16 травня 2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] , в порядку ст. ст. 199, 200 СК України, стягнуто аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку на період навчання, тобто до 30 червня 2021 року. Відповідно до довідки Комунального закладу «Лозівський Фаховий вищий коледж мистецтв» № 2/1/083 від 24 травня 2021 року, [PERSON] закінчила навчання в комунальному закладі «Лозівський Фаховий вищий коледж мистецтв», 30.06.2021 року. Вказує, що аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їх дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Зазначає, що вона самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їх дітей. Оскільки, на момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди та домовленості щодо способу виконання свого обов`язку утримувати неповнолітньої дитини та, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, прохає суду про зміну розміру аліментів з 1/8 частини до частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 19 липня 2021 року у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін (а. с. 27), копія якої надіслана учасникам справи 19 липня 2021 року за вихідним № 235/4833/21/14748/2021 (а. с. 28). 01 вересня 2021 року на адресу суду представницею відповідача адвокаткою Токарєвою О.Г., надано відзив на позовну заяву (а. с. 30-31), у якій вона позовні вимоги не визнає, проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування відзиву зазначає про те, що позивачка у своїй позовній заяві не вказує, у зв`язку з чим вона просить суд змінити розмір аліментів, а також не надає жодного доказу, які саме нею понесені витрати на утримання неповнолітнього сина. Стверджує, що з того часу, як рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2019 року було зменшено розмір аліментів до 1/8 частини, його матеріальний стан не поліпшився, а лише погіршився. Зазначає, що на час прийняття вищевказаного рішення, він був працездатною особою, працював у ПАТ ШУ «Покровське» та отримував заробітну плату від 23541 гривні 48 копійок до 55413 гривень 09 копійок. Натомість, з 02 січня 2020 року його було звільнено з ПАТ ШУ «Покровське» за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, розмір якої (станом на серпень 2023 року) складає 13905 гривень. При цьому, його сімейний стан не змінився, на його утриманні перебуває донька [PERSON] , [INFO] та дружина [PERSON] , яка знаходиться у декретній відпустці про догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, вказує на те, що з 18 жовтня 2019 року й потеперішній час, він продовжує лікування з загостренням хронічного вертеброгенного (остеохондроз п/крижового відділу хребта, з протрузією дисків L1-L2, L3-L4, L5-S1, крила диску L4-L5) п/крижового радикуліту з вираженим больовим, м/тонічним, правобічним корінцевим синдромом, помірними порушеннями статико-динамічної функції хребта, а тому має постійні витрати на лікування. Разом з цим, зазначає, що він завжди матеріально підтримував та підтримує свого сина: вітає його зі святами, дарує йому подарунки, займається його оздоровлення (щороку возить на море), приймає активну участь у житті сина, коли останній у грудні 2020 року хворів, він придбав йому за 1296 гривень «Тубус-кварц». Вважає, що оскільки його фінансовий не поліпшився, а сімейний не змінився, підстави для задоволення позову відсутні тому прохає суд у його задоволенні відмовити. Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 14 годину 16 березня 2023 року (а. с. 77). Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а. с. 65). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 80 та на звороті), в якій позовні вимоги визнав в частково, у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 червня 2016 року (а. с. 20). Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року у справі № 235/9073/19 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Красноармійського міськрайонного суду у Донецькій області від 05 вересня 2011 року у справі № 2-2005/11, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 1/6 всіх видів доходу платника аліментів до 1/8 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а. с. 5-12). Так, вказаним рішенням суду було встановлено, що з 05 серпня 2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2015 року по справі № 235/947/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2011 року по справі № 2-2005/2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2011 року до досягнення дітьми повноліття. 24 січня 2019 року донька сторін по справі [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття. Тому, на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2011 року по справі № 2-2005/11 з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] утримувалися аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Разом з цим, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2019 року по справі № 235/556/19, яке залишене без змін постановою Донецького апеляційного суду від 16 травня 2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] (доньки), в порядку ст. ст. 199, 200 СК України, стягнуто аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку на період навчання, тобто до 30 червня 2022 року. Натомість із довідки КЗ «Лозівський фаховий вищий коледж мистецтв» Харківської обласної ради № 2/1/083 від 24 травня 2021 року (а. с. 19) вбачається, що [PERSON] навчається в КЗ «Лозівський фаховий вищий коледж мистецтв» Харківської обласної ради на ІІІ курсі спеціальності 024 «Хореографія» освітньої програми «Народна Хореографія» денної форми навчання за державним замовленням (наказ про зарахування № 76-у від 08 серпня 2018 року). Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року. Крім того, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року у справі № 235/9073/19 було встановлено, що [PERSON] з червня 2017 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , від яких у останніх народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 листопада 2018 року (а. с. 36). З копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] (а. с. 34) вбачається, що останній працював в ПАТ ШУ «Покровське» гірником очисного забою 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті та, 02 січня 2020 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підстав наказу № 26-кз від 09 січня 2020 року. [PERSON] призначено пенсію за віком довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 25 червня 2019 року (а. с. 35). Відповідно до довідки про доходи № 82 від 26 серпня 2021 року, що видана Покровським відділенням УВД ФСС України в Донецькій області, [PERSON] за період з січня 2021 року по липень 2021 року має загальний дохід у сумі 34824 гривні 28 копійок, з яких 8066 гривень 06 копійок стягнуто аліментів (а. с. 39). З довідки Управління ПФУ Покровського об`єднаного управління ПФУ від 26 серпня 2021 року (а. с. 40) вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Покровського об`єднаного управління ПФУ і отримує пенсію за віком, яка за період часу з січня 2021 року по серпень 2021 року становить 107415 гривень (13905 гривень щомісячно). З відповіді КНП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» Покровської міської ради Донецької області № 01-17/1198 від 28 листопада 2019 року (а. с. 41) вбачається, що з 23 вересня 2019 року [PERSON] знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря невролога КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» Покровської міської ради Донецької області [PERSON] із загостренням хронічного вертеброгенного (остеохондроз п/крижового відділу хребта, з протрузією дисків L1-L2, L3-L4, L5-S1, крила диску L4-L5) п/крижового радикуліту з вираженим больовим, м/тонічним, правобічним корінцевим синдромом, помірними порушеннями статико-динамічної функції хребта). Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійного працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 106417 від 03 лютого 2022 року (а. с. 37) вбачається, що [PERSON] з 28 лютого 2022 року встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково, у зв`язку зі втратою 65 % професійної працездатності на підставі професійного захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 247728 від. 03 лютого 2022 року. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою, в свою чергу, ст.\~15\~СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» встановлено, що кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку,\~а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17. Відповідно до\~вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, відповідно до вимог\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, зазначено, що визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Законом України\~від 03\~листопада 2022\~року №\~2710-IX «Про державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6\~до 18\~років у\~розмірі 2833 гривні. Частиною 1\~ст.\~1 Закону\~України «Про\~прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , на час розгляду справи виповнилось 15 повних років. В частині визначення частки збільшення розміру стягуваних аліментів суд керується наступним. Так, Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року у справі № 235/9073/19 було зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Красноармійського міськрайонного суду у Донецькій області від 05 вересня 2011 року у справі № 2-2005/11, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 1/6 всіх видів доходу платника аліментів до 1/8 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття, зокрема з тих підстав, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2019 року у справі № 235/556/19, яке залишене без змін постановою Донецького апеляційного суду від 16 травня 2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] (доньки), в порядку ст. ст. 199, 200 СК України, стягнуто аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку на період навчання, тобто до 30 червня 2022 року. Таким чином загальний розмір аліментів, який був присуджений до стягнення з [PERSON] на період навчання [PERSON] , складав 2/8 (або ) частини від усіх видів заробітку (1/8 на малолітнього [PERSON] та 1/8 на повнолітню [PERSON] на період її навчання). З огляду на викладене, враховуючи те, що з [PERSON] на період навчання [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 2/8 (або ) частини від усіх його доходів (1/8 на малолітнього [PERSON] та 1/8 на повнолітню [PERSON] на період її навчання), приймаючи до уваги те, що [PERSON] , відповідно до довідки КЗ «Лозівський фаховий вищий коледж мистецтв» Харківської обласної ради № 2/1/083 від 24 травня 2021 року (а. с. 19) 30 червня 2021 року закінчила навчання, ураховуючи те, що зменшений розмір аліментів, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року у справі № 235/9073/19, є нижчим за рівень прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, виходячи з того, що дитина відповідно до чинного законодавства України має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, зважаючи на те, що на утриманні [PERSON] також перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , а збільшення розміру аліментів за рахунок зменшення утримання однієї дитини порівняно з іншою є недопустимим, суд доходить висновку про можливість збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2011 року по справі № 2-2005/11, який був зменшений рішенням Красноармійського міськрайонного\~суду Донецької\~області від\~19\~лютого 2020\~року у\~справі №\~235/9073/19,\~та вважає\~за можливе\~стягувати з\~відповідача на\~користь позивачки\~аліменти на\~утримання неповнолітнього\~сина у розмірі 1/6 частини від усіх його доходів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з\~дати набрання\~судовим рішенням\~законної сили\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~що є\~об`єктивним,\~необхідним,\~достатнім та\~справедливим розміром\~аліментів з\~урахуванням встановлених\~у справі\~обставин та відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір на підставі приписів ст. 141 ЦПК України з урахуванням звернення позивачки до суду із даним позовом у 2021 році. На підставі викладеного,

Outcome: partial