Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

05.05.2023 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] з позовними вимогами про поділ майна подружжя, що належить на праві спільної сумісної власності, а саме, автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] . На обґрунтування позову зазначено, що у період з 11.08.2007 по 02.12.2021 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2021. Під час шлюбу було придбано автомобіль Daewoo Lanos 1498 (2004), реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 27.03.2014 за [PERSON] , який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.05.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5-6) Згідно інформації Головного сервісного центру МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області) від 07.12.2022 № 31/20-1980 від 17.11.2022 вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру МВС, автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] (а.с. 7) Зі звіту про оцінку майна, наданого ТОВ "Оцінка24" ранкова вартість автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 113300,00 грн (а.с. 8) У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За змістом статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою статті 70 СК України та абзацом 1 частини другої статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частинами першою, другою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Отже, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суд має застосувати положення частини четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Зазначений висновок підтримано у постановах Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17, провадження № 61-5392св19, від 23 червня 2022 року у справі № 644/2842/17, провадження № 61-6879св20, від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц, провадження № 61-5956св22. Аналогічна позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом автомобіль, що є предметом поділу між сторонами, набуто у шлюбі. Відтак, у сенсі положень статті 60 СК України транспортний засіб як майно є спільною сумісною власністю подружжя. Спірний автомобіль зареєстрований за відповідачем [PERSON] . Позивач [PERSON] згодна на присудження їй в порядку поділу майна подружжя грошової компенсації вартості частки спірного автомобіля. Враховуючи, що ринкова вартість автомобіля Daewoo Lanos, 2004 року випуску, № шасі/кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , становить 113300,00 грн, то на користь позивачки належить стягнути 1/2 частку вартості автомобіля, що становить 56650,00 грн, з одночасним припиненням їх права спільної сумісної власності на вказаний автомобіль. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити у порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved