Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Байрачну А.К. звернувся до суду з позовною заявою про визнання поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, просив визначити йому додатковий строк тривалістю у три місяці для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті його рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла рідна тітка позивача, [PERSON] , яка була власником квартири [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а тому ця нерухомість увійшла до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті. З 2019 року позивач [PERSON] працює в компанії «КМР Глобал Трейд Ltd», яка зареєстрована в м. Благоєвград, Болгарія та відповідно з 2019 року проживає в Болгарії на підставі дозволу на постійне перебування в Республіці Болгарія [NUMBER]. Останній раз [PERSON] виїхав до Болгарії 17.01.2022 року і в Україну не повертався. Таким чином, з 17.01.2022 року позивач знаходиться за межами України, що підтверджується відмітками митних органів у паспорті громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданий 24 грудня . Факт проживання позивача в Болгарії також підтверджується договором найму житла від 12.03.2019 року, довідкою з місця роботи від 10.05.2023 року. Від брата, [PERSON] , позивачу стало відомо, що 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан, через початок воєнних дій зі сторони Росії , і тому по всій території України відключені реєстри нотаріальних дій, не має можливості подати і зареєструвати заяву про прийняття спадщини. Також усно було роз`яснено нотаріусом, що з початку широкомасштабної війни в Україні законодавцем було запроваджено правило зупинення на весь час дії воєнного стану перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття. Це також було підтверджено інформацією із засобів масової інформації. Позивач вважав, що він не пропустив строк на прийняття спадщини, оскільки воєнний стан в Україні ще діє. Спілкуючись з братом, [PERSON] , в травні 2023 року позивачу стало відомо, що він знайшов заповіт оформлений [PERSON] в тому числі і на його ім`я [PERSON] .. Це було для нього повною несподіванкою. Вищевикладене свідчить, що йому випадково стало відомо про існування заповіту на його користь. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської Н.В. з проханням відкрити спадкову справу та видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але йому було роз`яснено, що він пропустив строк для подачі зави про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. З урахуванням наведеного, а саме з перебуванням позивача за кордоном, необізнаністю спадкоємця про наявність заповіту, дія воєнного стану в Україні , тимчасове відключення реєстрів нотаріальних дій,незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею до суду позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та на підставі ст.1272 ЦК України представник позивача адвокат Байрачна А.К. просить визначити додатковий строк тривалістю у три місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] .. Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 09.06.2023 року відкрито провадження в цій справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 27 липня 2023 року. Представник позивача адвокат Байрачна А.К. надала заяву про розгляд цивільної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про визнання позовної заяви, розгляд без його участі в судовому засіданні та не заперечував проти задоволення позову та ухвалення рішення в судовому засіданні. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши обставни, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] померла рідна тітка позивача, [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції ( м.Одеса) 22.12.2021 року та про що складено відповідний актовий запис за № 17801 від 22.12.2021 року. Родинні відносини з померлою [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] (серія [NUMBER] ) та свідоцтвом про народження [PERSON] (серія [NUMBER] ). За життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] Парус», ділянка № [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 18.11.1993 року, яке видане згідно з розпорядженням від 18.11.1993 року № 22947 зареєстровано і занесено у реєстрову книгу за № 7-1767 та державний акт на право приватної власності на землю, яка розташована на території сільської ради СК «Парус» № [NUMBER]. З 2019 року позивач [PERSON] працює в компанії «КМР Глобал Трейд Ltd», яка зареєстрована в м. Благоєвград, Болгарія та відповідно з 2019 року проживає в Болгарії на підставі дозволу на постійне перебування в Республіці Болгарія [NUMBER]. Останній раз [PERSON] виїхав до Болгарії через Румунію 17.01.2022 року і до України не повертався. Таким чином, з 17.01.2022 року позивач знаходиться за межами України, що підтверджується відмітками митних органів у паспорті громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданий 24 грудня 2020 року, орган що видав - 5112 та листом Державної прикордонної служби України № 91-27655/18/23 вих. від 13.06.2023 року. Факт проживання позивача в Болгарії також підтверджується договором найму житла від 12.03.2019 року, довідкою з місця роботи від 10.05.2023 року. Від брата, [PERSON] , позивачу було відомо, що в кінці лютого 2022 року, в шестимісячний термін, він звертався до нотаріальної контори стосовно подання зави про прийняття спадщини, але йому було повідомлено, що у зв`язку з тим, що 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан, через початок воєнних дій зі сторони Росії , то по всій території України відключені реєстри нотаріальних дій і тому не має можливості подати і зареєструвати заяву про прийняття спадщину. Також було роз`яснено, що з початку широкомасштабної війни в Україні законодавцем було запроваджено правило зупинення на весь час дії воєнного стану перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття. Це також було підтверджено інформацією із засобів масової інформації. Позивач вважав, що він не пропустив строк на прийняття спадщини, оскільки воєнний стан в Україні ще діє. Від [PERSON] в травні 2023 року позивачу стало відомо, що відповідач знайшов заповіт оформлений [PERSON] в тому числі і на його ім`я [PERSON] .. Це було для нього повною несподіванкою. Вищевикладене свідчить, що йому випадково стало відомо про існування заповіту на його користь. На звернення позивача нотаріус роз`яснила, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини та отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі діючого законодавства України та порекомендувала йому звернутися до суду з відповідною позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщин, про що свідчить лист № 124/01-16 від 23.05.2023 року. Знаходження позивача за кордоном, його необізнаність про наявність заповіту, дія воєнного стану в Україні, тимчасове відключення реєстрів нотаріальних дій, неодноразова зміна законодавства відносно прийняття спадщини в період воєнного стану є істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій з прийняття спадщини, що зумовили поважність пропуску встановленого строку. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України,спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, регулюються нормами ст. ст. 1268,1270, 1272 ЦК України. При цьому приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачають, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Згідно п. 4.4. Огляду судової практики Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо справ у спорах, що виникають із спадкових правовідносин , незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Термін подачі заяви про прийняття спадщини у позивача минув 21.10.2022 року, тобто минув незначний проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви. 26 червня 2019 року Верховний Суд України в рамках справи №565/1145/17, провадження 61-38298св18 дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ суд перевіряє наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, знаходження позивача за кордоном, воєнний стан, неодноразова зміна законодавства стосовно прийняття спадщини в період дії воєнного стану, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору. При наведених обставинах суд вважає позов [PERSON] таким, що є обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, право суду визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, передбачено ст.1272 ч.3 ЦК України. З огляду на викладене, суд задовольняє позов та визначає позивачу додатковий строк у 3 місяці.

Outcome: approved