Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

28.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він являється власником частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] загальною площею 154,87 кв.м., житловою площею 76,99 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 779576361000, що підтверджує інформація з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 213200167 від 19.06.2020 року Шумської міської ради. Також позивач являється власником частки земельної ділянки, кадастровий номер якої 6125881200:02:001:0267, площа 0,205 га,цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд( присадибна ділянка ), реєстраційний номер нерухомого майна 779264661258, що підтверджує інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 2133200167 від 19.06.2020 року Шумської міської ради. Позивач стверджує, що вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами і земельна ділянка належить йому та відповідачці по справі як спільна часткова власність. Окрім цього позивач зазначив, що на праві спільної сумісної власності йому та відповідачці належить транспортний засіб типу В1 номерний знак [NUMBER] РЕНО КЛІО 2002 року випуску. З урахуванням викладеного позивач просив суд ухвалити рішення про здійснення реального поділу в натурі по частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки. Також просив суд залишити йому у власності спільний автомобіль. Ухвалою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 30 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23 грудня 2020 року проведене підготовче провадження та призначено судово - будівельно технічну експертизу спірного будинковолодіння, призначено судово - земельну технічну експертизу спірної земельної ділянки, призначено судово - авто товарознавчу експертизу спірного автомобіля. Провадження по справі зупинене. 11 лютого 2021 року ухвалою суду задоволене клопотання Тернопільського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів та продовження строку виконання експертиз понад три місяці. Провадження по справі на час виконання експертиз зупинено. Ухвалою Шумського районного суду від 03 квітня 2023 року провадження по справі відновлене. Під час судового розгляду 11 травня 2023 року, яке відбувалось за участі сторін позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити. Однак у процесі розгляду позивач та відповідач дійшли згоди щодо можливості укладення мирової угоди по даній справі та просили суд відкласти розгляд для обговорення умов угоди. В подальшому мирова угода не була представлена суду, сторони в судове засідання не з`являлися, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином,однак позивач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність з повним підтриманням позовних вимог. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2008 року, який було розірвано згідно рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року. Відповідно до рішення Шумського районного суду від 09 вересня 2015 року, інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 213200167 від 19.06.2020 року Шумської міської ради, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 2133200167 від 19.06.2020 року Шумської міської ради, технічного паспорта КП «Шумське БТІ» сторони по справі є власниками спірного майна, а саме по частині. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки, що є у спільній частковій власності. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене у натурі між співвласниками. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжям або судовим рішенням. Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обовязків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Підсумовуючи викладене вище суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, спірне майно слід поділити між сторонами по справі згідно варіантів поділу, запропонованих експертами. Одночасно слід відмовити у позовній вимозі щодо залишення позивачу транспортного засобу типу В1 номерний знак [NUMBER] РЕНО КЛІО 2002 року випуску у зв`язку з не проведенням авто товарознавчої експертизи з вини позивача та неможливістю встановити дійсну вартість спірного автомобіля. Враховуючи викладене,

Outcome: approved