Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що в травні 2023 року на адресу роботодавця відповідача надійшли документи від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А., а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2021 року по виконавчому провадженню №67268895 про стягнення боргу на користь АТ «ПУМБ» 43300,04 грн. та виконавчого збору у сумі 4330,00 грн., постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 26.10.2021 року по виконавчому провадженню №67268895 на суму 500,00 грн., постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 26.10.2021 року по виконавчому провадженню №67268895. Дане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису №31761 від 04.10.2021 року приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» » невиплаченої в строк відповідно до умов кредитного договору, заборгованості на загальну суму 43300,04 грн., з урахуванням мінімальних витрат виконавчого провадження при вчиненні виконавчих дій приватним виконавцем та основної винагороди. Зазначає, що при вчиненні виконавчого напису, приватний нотаріус Бригіда В.О. посилався на кредитний договір, укладений між [PERSON] та АТ «ПУМБ». Проте позивачем, умови кредитного договору виконувались у повному обсязі і своєчасно, прострочки платежів не було. Вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Також йому не надходило ніяких документів, які б свідчили про те, що між ним та АТ «ПУМБ» укладався договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором та за яким існує заборгованість, а також не надходило ніяких документів про необхідність погасити заборгованість по кредиту. Не було отримано листа-вимоги від АТ «ПУМБ» про усунення порушення стосовно зобов`язання, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості оспорити вимоги АТ «ПУМБ». Вважає, що нотаріусом не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її ним, що унеможливило подання ним нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису. Також нотаріус не з`ясував, коли було здійснено останню оплату по кредиту. У зв`язку з чим позивач була позбавлена можливості оспорити вимоги відповідача та вважає, що даний виконавчий напис вчинений з численними порушеннями вимог чинного законодавства України та даний виконавчий напис не підлягає виконанню. У зв`язку з чим звернулася до суду за захистом порушених прав позивача. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2023 року позовну заяву залишено без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків. 12.06.2023 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано час учасникам строк для подання відзиву та письмових пояснень. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2023 року задоволено клопотання про витребування доказів. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.07.2023 року витребувано з АТ «ПУМБ» належним чином завіренні копії виконавчого напису. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду телефонограму про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог, згідно якої просив розгляд справи проводити за відсутності представника банку, задовольнити позовні вимоги в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з АТ «ПУМБ» 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, пояснень не надавав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, пояснень не надавав. Ч.10 ст. .84 ЦПК України передбачено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. За таких обставин, оскільки відповідач визнає вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті суд встановив наступне. 04.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №31761 про стягнення [PERSON] на користь Акціонерного товариства\~«Перший український\~міжнародний банк»заборгованості у розмірі 43300,04 грн. 26.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. на підставі виконавчого напису № 31761 виданого 04.10.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. винесено про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 43300,04 грн. 26.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. на підставі виконавчого напису № 31761 виданого 04.10.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 26.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. на підставі виконавчого напису № 31761 виданого 04.10.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постановлено стягнути з [PERSON] основну винагороду у сумі 4330,00 грн. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 02.04.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. У п. 83. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. у справі № 910/10374/17 зазначено, що таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 02.04.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що судом не встановлено отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості та не встановлено чи була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису письмова вимога АТ «ПУМБ» про наявність заборгованості у позивача, а також нотаріально посвідчений кредитний договір, враховуючи те, що відповідач визнав позов та не заперечував проти його задоволення, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то судом встановлено наступне. Згідно з ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене, враховуючи позицію відповідача, який до початку розгляду справи визнав позов, суд дійшов висновку, про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, а інші 50 відсотків слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved