Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вимоги якого мотивує наступним. [INFO] помер її син [PERSON] , якому на праві власності належало таке майно: індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2610400000:20:004:0045 у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 570063 від 20.10.2009 та земельна ділянка площею 0,0990 га для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер 2610400000:20:004:0046. Після смерті [PERSON] , позивач прийняла спадщину, вступила в управління спадковим майном та у встановлений законом термін звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом після смерті сина. Однак, нотаріальна контора постановою у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом відмовила у зв`язку з неможливістю витребувати відомості про наявність або відсутність спадкової справи або заповіту після смерті [PERSON] . При цьому, позивач зазначає, що у свідоцтві про смерть [PERSON] адреса місця його проживання на момент смерті не зазначена, вказано лише місце смерті. На час смерті [PERSON] був громадянином України; місце його проживання було зареєстровано у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 29.07.2021 № 2247/09.3-03. Як наслідок, позивач просить суд винести рішення яким визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача адвокат Бойко Р.Б. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримує та просить суд його задоволити. Представник відповідача надали письмовий відзив та просять прийняти законне та обґрунтоване рішення відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права та здійснювати розгляд справи без участі представників Калуської міської ради. Згідно письмової відповіді, вони вважають, що зверненню до суду із вказаним позовом має передувати вирішення питання про видачу [PERSON] нотаріусом або органам чи службовою особою , уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, а лист-відповідь приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу від 17.10.2022 року №300/02-14 не свідчить про відмову позивачу у видачі такого свідоцтва. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча двічі подавала письмові заяви про відкладення розгляду справи та витребування доказів. Ухвалами суду від 15.06.2023 року та від 31.07.2023 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Станом на час винесення рішення на адресу суду не поступало письмового відзиву на заявлені позовні вимоги, тому суд вважає, що справу слід розглянути у її відсутності, так як їй було відомо про час та місце розгляду справи, та надано можливість подачі письмових пояснень. Якими вона так і не скористалась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер син позивача (а.с. 8) [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть. На підставі згідно свідоцтва про право власності за заповітом від 16.05.2008 № 781, яке видано державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори Хомин Н.Б. та довідкою від 21.11.2022 № 03-03/228 Управління архітектури та містобудування Калуської міської ради підтверджується зміна номера будинку з «12» на «14» [PERSON] на праві власності належав індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.23,26), земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2610400000:20:004:0045, право власності підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 570063 від 20.10.2009 (а.с.41) та земельна ділянка площею 0,0990 га для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер 2610400000:20:004:0046, де право власності підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 996206 від 09.07.2010 (а.с.42). Після смерті [PERSON] , позивач прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном, а також у встановлений законом термін звернулася 30.07.2021 року до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу із заявою №351 про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом після смерті сина (а.с.10). Однак, Листом від 17.10.2022 № 300/02-14 нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з неможливістю витребувати відомості про наявність або відсутність спадкової справи або заповіту після смерті [PERSON] , та було рекомендовано звернутися до суду (а.с.22). Відповідно до ч. 1 ст.1223 Цивільного кодексу України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч. 2\~ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із свідоцтва про народження, виданого 04 лютого 1967, серія [NUMBER] вбачається, що матір`ю [PERSON] зазначена [PERSON] (а.с.6). Після одруження з [PERSON] позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). \~ \~ \~ \~Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 07.06.2021 № 939/2207/19). За положеннями частин першої і другої статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. \~ \~ \~ \~Під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин (наведений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021 у справі № 671/22/19). \~ \~ \~ \~В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 483/637/16-ц (провадження № 61-22721св18) зроблено висновок, що «у випадку, коли місцем відкриття спадщини є територія України, і до складу спадщини включаються права на нерухомість, спадкова справа відкривається компетентним органом (нотаріусом) України, із застосуванням законодавства України, який здійснює оформлення спадкових прав і видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке знаходиться на території України. А оформлення спадкових прав і видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке знаходиться на території рф здійснюється компетентним органом російської федерації, але на підставі і з урахуванням відомостей (коло спадкоємців, які прийняли спадщину, розмір їх часток у спадщині тощо), наявних у спадковій справі, заведеній компетентним органом (нотаріусом) України. Для спадкових правовідносин за правильно визначеним місцем відкриття спадщини не може породжувати правові наслідки факт оформлення спадщини за неправильно визначеним місцем відкриття спадщини». Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть [PERSON] встановлено, що адреса місця його проживання на момент смерті не зазначена, а вказано лише місце смерті - Російська Федерація (а.с.8). Однак, як вбачається з довідки виконавчого комітету Калуської міської ради Управління ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради від 29.07.2021 № 2247/09.3-03 на час смерті [PERSON] , [INFO] був громадянином України а місце його проживання було зареєстровано у [ADDRESS] (а.с.9). Тобто місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є м. Калуш, Україна. Крім того, матеріалами справи встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.02.2023 року у справі № 345/4153/22 відмовлено [PERSON] у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . А Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.05.2023 вказане рішення залишено без змін (а.с.68-84). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 280/4/18 (провадження № 61-403св19). \~ \~ \~ \~ За цих обставин Калуська міська рада є належним відповідачем. Так як позивач фактично прийняв спадщину, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом у встановлений термін, а відповідач проти задоволення позову не заперечує, то зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,ст.ст.1223,1258,1261,1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved