Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

У червні 2023 року позивач, через представника - адвоката Ярош Л.В., звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22 серпня 2020 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який з початку 2021 року проживає разом з ним (позивачем) і знаходиться на повному його утриманні. Спорів щодо місця проживання дитини між ним і [PERSON] немає, оскільки вони домовилися, що дитина й надалі буде проживати разом з батьком. 20 січня 2023 року за рішенням Бородянського районного суду Київської області шлюб між ним і [PERSON] було розірвано. За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 08 травня 2023 року було відкрито провадження у справі № 939/1009/23 про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Також зазначив, що [PERSON] постійно змінює місце роботи, працює неофіційно та має нерегулярний і мінливий дохід. Відповідач здорова та працездатна, а тому зможе щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, що є наближеним до мінімального розміру аліментів, встановленого законодавством, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведені обставини, просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, щомісячно, з дня звернення з вказаним позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 12 червня 2023 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 07 липня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона категорично не згодна з позовними вимогами. Вважала позов безпідставним і передчасним, оскільки на даний час триває судовий спір щодо позбавлення її батьківських прав, і вона не згодна з тим, щоб син проживав разом із батьком та має намір вимагати повернення дитини. Також зазначила, що вона ( [PERSON] ) є матір`ю двох дітей, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, [INFO] . Крім того, вона є студенткою навчального закладу, що виключає можливість сплати 5000,00 грн аліментів на утримання однієї дитини. Зауважила, що питання щодо місця проживання сина на даний час не вирішено, приймати участь у вихованні та утриманні дитини вона ніколи не відмовлялася, і лише через штучні перешкоди що створює позивач, приховуючи фактичне місце проживання, позбавляє її можливості активно приймати участь у вихованні та утриманні дитини. 18 липня 2023 року до суду від представника позивача - адвоката Ярош Л.В. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що [PERSON] не надано жодних доказів неможливості щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 5000,00 грн, а з доданої нею до відзиву заяви від 11 квітня 2023 року не можливо визначити чи була вона зарахована до навчального закладу. Вважала, що доводи відповідача є надуманими та спрямованими на її небажання сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина. У судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник - адвокат Ярош Л.В. позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи, та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнала та зазначила, що наразі не в змозі сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі в зв`язку з тим, що вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дочкою, яка народилася у травні 2023 року, до досягнення нею трьох років. Крім того, на даний час вона є студенткою навчального закладу. Додатково повідомила, що син [PERSON] дійсно проживає з батьком, кошти на утримання дитини вона не надавала, проте надсилала сину подарунки. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, а також пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Сторони підтверджують, що їхній малолітній син - [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком [PERSON] (позивачем у справі) і перебуває на його утриманні (а.с. 10). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що відповідач має ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 36 зворотній бік). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років у розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2272 гривні. Відповідно до вимог статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як стверджує позивач, і що визнається відповідачем, син сторін - [PERSON] , [INFO] , на даний час проживає разом із батьком [PERSON] і знаходиться на його утриманні, а тому відповідач, як матір дитини, зобов`язана згідно до вимог Сімейного кодексу України також брати участь у його утриманні. Враховуючи, що батьки мають рівні права та обов`язки, в тому числі щодо утримання дітей, та оскільки суду не надано доказів, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем, то суд, частково задовольняючи позовні вимоги, враховує наявність у відповідача на утриманні ще однієї дитини - [PERSON] , [INFO] , за якою відповідач наразі здійснює догляд, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1136 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 1073,60 гривні.

Outcome: partial