Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

08 травня 2023 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вимоги позову обґрунтовано тим, що у вересні 2022 року в мережі Інтернет позивач несподівано побачила інформацію про відкриття щодо неї виконавчого провадження № 69436409 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. Після звернення до адвоката за правовою допомогою та отримання доступу до матеріалів виконавчого провадження, з тексту постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 18 липня 2022 року, позивачу стало відомо, що 22 грудня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинила виконавчий напис № 57892 виданий 22 грудня 2021 року про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 15880,00 грн. З тексту отриманого позивачем від приватного виконавця Виконавчого напису № 57892 від 22 грудня 2021 року, позивачу стало відомо, що стягнення відбувається за заявою відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який пред`явив вимоги за Кредитним договором № 00-2658202 від 22 лютого 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] . Згідно інформації виконавчого напису Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило право вимоги відповідачу на підставі Договору факторингу № 27072021 від 27 липня 2021 року. В подальшому вказаний виконавчий напис був поданий на виконання та 18 липня 2022 року Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. виніс Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69436409. У вказаному виконавчому провадженні позивач [PERSON] необґрунтовано була визнана боржником. Також 18 липня 2022 року у вказаному виконавчому провадженні Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. було винесено Постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1588,00 грн. та Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 655,00 грн. У позовній заяві представник позивача наголошує на наступних обставинах, що: 1) \~ \~ \~ \~Будь яких фінансових, кредитних, тощо договорів з відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивач не укладала, в тому числі нотаріально завірених, та будь яких заборгованостей перед цією установою не має. 2) \~ \~ \~ \~Будь яких нотаріально завірених договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» позивач не укладала та будь яких заборгованостей перед цією установою не має. 3) \~ \~ \~ \~Позивача жодним чином не повідомляли про існування вказаної заборгованості або про необхідність її сплати відповідачу. 4) \~ \~ \~ \~Позивач ніколи та ні в який спосіб не отримувала будь-якого повідомлення (або виклику) від нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. та їй нічого не було відомо про вчинення нею вказаного вище виконавчого напису. Представник позивача зазначає, що Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. протиправно та незаконно вчинила виконавчий напис № 57892 виданий 22 грудня 2021 року про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 15880,00 грн. Внаслідок цього 18 липня 2022 року Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. з порушенням припису ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» відкрив виконавче провадження ВП № 69436409, в рамках якого серед іншого 11 серпня 2022 року постановив накласти арешт на кошти боржника (позивача). Крім того, представник позивача вказує на те, що виконавчий напис було вчинено 22 грудня 2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. А отже, за будь яких обставин Кредитний договір № 00-2658202 від 22 лютого 2021 року правонаступником за яким є відповідач, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на зазначене вище, представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою суду від 15 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 01 червня 2023 року на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Дідука Р.А надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за позовною заявою позивача до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с. 25-26). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Солонець Т.М.\~було вчинено\~виконавчий напис\~за реєстровим\~№ 57892,\~відповідно до\~якого запропоновано\~стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» на підставі Договору факторингу № 27072021 від 27 липня 2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 00-2658202 від 22 лютого 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 липня 2021 року по 30 листопада 2021 року включно. Загальна сума, що підлягає стягненню 15\~880 грн. 00 коп. (а.с. 13). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 22 грудня 2021 року, був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 22 грудня 2021 року - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим № 57892 від 22 грудня 2021 року приватний нотаріус керувався нечинними положеннями Закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп. за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved