Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

17.05.2023р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 21.08.2020р. між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № ТКФ 10.09.2019 1313-2020, відповідно до якого Банк надав, а відповідачка отримала в кредит грошові кошти в сумі 213 750,00грн.на строк до 20.08.2027р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99% річних та комісії в розмірі 0,39% щомісячно від суми кредиту, а саме 833,63грн. Повернення кредиту повинно відбуватись відповідно до графіку платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Однак відповідачка належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим станом на 24.03.2023р. утворилась заборгованість в загальній сумі 209766,79грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 181988,99грн., заборгованості за річними відсотками - 16106,98грн., заборгованості за комісією - 11670,82грн. Крім того, з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за вказаним кредитним договором між Банком та [PERSON] 21.08.2020р. було укладено договір поруки №Т 11.09.2014 П 1142-2020, відповідно до якого [PERSON] несе солідарну з [PERSON] відповідальність за порушення умов кредитного договору. Просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 18.05.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. 12.07.2023р. до суду надійшла заява представника відповідачки [PERSON] - адвоката Чулой І.С. про залишення позову без розгляду, оскільки матеріали електронної справи не містять жодних документів щодо підтвердження повноважень представника позивача [PERSON] . В судовому засіданні 03.08.2023р. ухвалою суду, постановленою на місці, вказана заява залишена без задоволення, оскільки в цивільній справі наявні документи, що підтверджують повноваження представника позивача. 21.07.2023р. до суду надійшло клопотання представника відповідачки [PERSON] - адвоката Чулой І.С. про долучення до матеріалів справи доказів - платіжних документів про сплату відповідачкою [PERSON] 20.07.2023р. в рахунок погашення заборгованості за кредитом в сумі 12000,00грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Також зазначив, що відповідачка [PERSON] жодних заперечень проти позову не подала, порушення умов кредитного договору вона здебільшого стала допускати після введення в Україні воєнного стану через військову агресію рф, однак сама по собі ця обставина не звільняє відповідачку від відповідальності за невиконання зобов`язань за кредитним договором. З приводу вирішення питання погашення заборгованості, реструктуризації боргу тощо відповідачка до Банку з письмовими заявами не зверталась, між сторонами велись усні перемовини, але вони є безрезультатними. Крім того, дійсно 20.07.2023р. відповідачка сплатила 12000,00грн., які зараховані Банком в рахунок погашення заборгованості за відсотками, як це передбачено умовами кредитного договору. Банк не заперечує, щоб вказана сума була врахована судом при ухваленні рішення у цій справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Крім того, відповідно до ст.553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд встановив, що 21.08.2020р. між АТ «Таскомбанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № ТКФ 10.09.2019 1313-2020, відповідно до якого Банк надав, а відповідачка отримала в кредит грошові кошти в сумі 213 750,00грн.для придбання транспортного засобу «SKODA Octavia», 2014р.в., сірого кольору, р.н. [NUMBER] , зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,99% річних у разі належного виконання позичальником умов договору та 30% річних у разі невиконання позичальником будь-якого зобов`язання, передбаченого розділом 11 «Страхування», та у разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, комісії за обслуговування кредитної заборгованості (від суми кредиту) в розмірі 0,39% від суми кредиту, а саме 833,63грн. щомісячно, з кінцевим строком повернення кредиту 20.08.2027р. Згідно з п.2.1.7,2.1.10 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів, комісії здійснюється позичальником на рахунок Банку в розмірі та строки, що визначені графіком платежів. Згідно з Додатком №1 до кредитного договору «Графік платежів» повернення кредиту зі сплатою процентів та комісії повинно здійснюватись позичальником щомісячно (10-12 числа кожного місяця) в сумі 4957,63грн. (обов`язковий платіж), крім, серпня кожного року, коли обов`язковий платіж становить 22057,63грн. (з урахуванням послуг страхування). Виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором забезпечено заставою транспортного засобу «SKODA Octavia», 2014р.в., сірого кольору, р.н. [NUMBER] , вартістю 254000,00грн. та порукою [PERSON] згідно з договором поруки №Т 11.09.2014 П 1142-2020 від 21.08.2020р., відповідно до якого остання несе солідарну відповідальність з позичальником. Згідно з випискою по особовому рахунку, відкритого в АТ «Таскомбанк» на ім`я [PERSON] , останній 21.08.2020р. було надано кредит в сумі 213 750,00грн., вона здійснювала повернення кредиту та сплату процентів, комісії. Згідно з цією ж випискою та розрахунком заборгованості останній платежі за кредитним договором [PERSON] здійснила 10.01.2023р. і станом на 24.03.2023р. її заборгованість за цим кредитним договором становить 209766,79грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 181988,99грн., заборгованості за річними відсотками - 16106,98грн., заборгованості за комісією - 11670,82грн. Згідно з платіжною інструкцією та чеком АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] 20.07.2023р. сплатила на рахунок АТ «Таскомбанк» 12000,00грн. на погашення заборгованості за кредитним договором № ТКФ 10.09.2019 1313-2020. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. Вказаний договір оформлений письмовим документом і підписаний сторонами. За змістом договору вбачається, що сторонами обумовлена сума кредитних коштів, розмір відсотків за користування ними, порядок їх надання Банком позичальнику, а також строк, порядок та умови повернення кредиту позичальником, відповідальність за порушення своїх зобов`язань, тобто усі істотні умови кредитного договору. Отже, кредитний договір є чинним і обов`язковим для виконання. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки неналежним чином виконувала свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, комісії і виконання яких було забезпечено порукою відповідачки [PERSON] , у зв`язку з чим станом на 24.03.2023р. утворилась заборгованість в загальному розмірі 209766,79грн. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] своїх зобов`язань за вказаними кредитними договорами Банк скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту, пред`явивши відповідну вимогу до позичальника та поручителя, і звернувшись до суду з цим позовом. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами - кредитним договором №ТКФ 10.09.2019 1313-2020 від 21.08.2020р. з Додатком №1, №Т 11.09.2014 П 1142-2020 від 21.08.2020р., випискою з особового рахунку, яка є первинним бухгалтерським документом, а також розрахунком заборгованості, які повністю узгоджується між собою. Суд вважає вказані докази належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло. При цьому, суд враховує, що відповідачки [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду цієї справи, обґрунтованого заперечення проти позову не подали, в судове засідання не прибули і жодним чином позовні вимоги не спростували. Як зазначалось вище, 21.07.2023р. представник відповідачки [PERSON] подав до суду платіжні документи про сплату в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором 12000,00грн., що, на думку суду, свідчить про визнання нею боргу. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що вказані кошти дійсно надійшли на рахунок Банку та зараховані на погашення процентів за користування кредитом, тому фактично розмір заборгованості за процентами становить 4106,98грн. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доведенню іншими засобами. Таким чином, на момент ухвалення рішення у цій справі розмір заборгованості за кредитним договором №ТКФ 10.09.2019 1313-2020 від 21.08.2020р. становить 197766,79грн. (209766,79 - 12000,00грн), яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3146,50грн., з кожного по 1573,25грн.

Outcome: partial