Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Представник позивача Мороз Л.О. , яка діє від імені [PERSON] , звернулась до суду з позовом, в якому просять визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та був спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4420 га (кадастровий номер 5924184100:01:001:0143) та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0426 га (кадастровий номер 5924184100:01:001:0297) та площею 0,8621 га (кадастровий номер 5924184100:01:002:0111), що розташовані на території Галківської сільської ради Роменського району Сумської області ( Роменської міської ради Сумської області). Позов мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті останнього позивач є спадкоємцем першої черги. Позивач частково оформив спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. За життя [PERSON] став спадкоємцем після смерті свого рідного брата [PERSON] , оскільки був єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата. До складу спадщини входять вказані земельні ділянки, що належали [PERSON] на підставі державних актів на право приватної власності на землю. Проте спадкова справа після смерті [PERSON] не була заведена, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 71262421 від 25.01.2023 року, надана Юрченко А.М , приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області. Також 25.01.2023 року нотаріусом було надано довідку № 119/01-16, де вказано на неможливість нотаріального оформлення спадкових прав, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку видані після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Проте оформити спадщину у нотаріальному порядку позивач не може, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку видані після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача в заяві до суду позов підтримала, просила про його задоволення. Представник відповідача в заяві до суду просив розглядати справу без участі представника та прийняти рішення на підставі наявних доказів. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Галківської сільської ради Роменського району Сумської області 07.02.2013 року. Родинні відносини між позивачем та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим ВРАЦС м. Ізюму Харківської області 26.04.1994 року. Позивач частково оформив спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори Селезньовою Т.О. 03.07.2015 року, за яким [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 0,8622 га для ведення особистого селянського господарства на території Галківської сільської ради. За життя [PERSON] став спадкоємцем після смерті свого рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Галківським сільвиконкомом Роменського району Сумської області 18.02.20002 року. [PERSON] був єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата, їх мати [PERSON] померла [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.10.20020 року. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Галківським сіль ЗАГС 13.03.19678 року, та свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим 14.02.1973 року Галківською сільською радою, Роменським райбюро ЗАГС серії [NUMBER] . До складу спадщини входять земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,442 га, що розташована на території Галківської сільської ради Роменського району Сумської області та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,905 га на території Галківської сільської ради Роменського району Сумської області, що належали [PERSON] на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії Р3 № 706586 та серії Р3 № 741086, виданих Галківською сільською радою 25.09.2002 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Роменської міської ради від 18.05.2021 року № 94 підтверджується факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті брата [PERSON] , факт їх спільного проживання на час відкриття спадщини, відсутність інших спадкоємців та заповіту. Проте спадкова справа після смерті [PERSON] не була заведена, про що підтверджує Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 71262421 від 25.01.2023 року, видана Юрченко А.М. приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області. Також нотаріусом було надано довідку № 119/01-16 від 25.01.2023 року, де вказано про неможливість нотаріального оформлення спадкових прав, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку видані після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.02.2023 та 16.02.2023 року за [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 741086 від 25.09.2002 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4420 га (кадастровий номер 5924184100:01:001:0143) та на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 706586 від 25.09.2002 року зареєстровано право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8621 га (кадастровий номер 5924184100:01:002:0111) та площею 0,0426 га (кадастровий номер 5924184100:01:001:0297). Відповідно до довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 22.04.2023 року вартість земельних ділянок становить 111203,18 грн.. Рішенням Галківської сільської ради від 14.02.1996 передано землі в колективну власність на підставі якого 22.02.1995 року виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП «Мир». До державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). [PERSON] внесений до зазначеного списку і таким чином набув право на земельну частку (пай). На підставі розпорядження Роменської РДА від 09.08.2002 року № 326 було передано у власність [PERSON] на території Галківської сільської ради Роменського району Сумської області земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,442 га, та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,905 га, про що видані державні акти на право приватної власності на землю серії Р3 № 741086 та серії Р3 № 706586, зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 901 та №902 від 25.09.2002 року, що підтверджується листом Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 09.03.2023 року № 523/15-23. Згідно Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельний пай може передаватись у спадок. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Не внесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Виходячи з положень ст. 5 ЗК України (в ред. від 18.12.1990 р.) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» для набуття права на земельну частку (пай) необхідно, щоб особа була членом КСП та була внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, і КСП одержало зазначений вище акт. Особам, внесеним до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка, і провадиться їх реєстрація районною державною адміністрацією. Земельний сертифікат це документ, який засвідчує право особи на земельну частку та містить відомості про її вартість і розмір в умовних кадастрових гектарах. Сертифікати видає районна державна адміністрація. Відповідно до п. п. 16-17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України 2001 року громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України від 05.06.2003 року № 899-VI «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Ст. 2 зазначеного Закону визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів дає підставу суду для визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved