Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивач в квітні 2023 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації. Проте, жодної інформації у відповідь на запит позивачем не отримано. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі 280/7811/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо ненадання відповіді на запит [PERSON] від 20.07.2021, у порядку та строки визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації» та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області розглянути запит [PERSON] від 20.07.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Бердянського району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування. Позивач зазначає, що протиправними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого погіршилося його самопочуття, він присвятив багато часу та сил для захисту порушеного права. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2023 року справу передано на розгляд Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2023 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити з тих підстав, що позивачем не доведено обставин та підстав, які зумовлють наявність моральної шкоди. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача в наданій заяві просив справу розглядати без його участі , в задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. Відповідно до частини першої ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першоюст.15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно зст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістомст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Як роз`яснено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків із оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з роз`яснень, наданих у пунктах 5 та 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] посилався на завдання йому ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав через ненадання відповіді на його запит від 20.07.2021. При цьому [PERSON] посилався на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі 280/7811/21 як таке, що підтверджує вину відповідача. Так, рішенням адміністративного суду визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо ненадання відповіді на запит [PERSON] від 20.07.2021, у порядку та строки визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації» та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області розглянути запит [PERSON] від 20.07.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Бердянського району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей1167,1174 ЦК України. При цьому сам факт того, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» в частині надання відповіді на запит, не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Наявність рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі 280/7811/21 не є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заявленої останнім суми моральної шкоди, оскільки оскарження дій чи бездіяльності органів державної влади є правом особи, яким, у даному випадку і скористався позивач. Суд також вважає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі 280/7811/21 права позивача було відновлено, отже, підстав для задоволення його позову немає. Окрім того, суд зазначає, що діями ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області моральної шкоди позивачеві завдано не було. Його посилання на моральні страждання внаслідок ненадання відповідачем інформації щодо наявності на території Бердянського району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування,свого підтвердження не знайшли. Із огляду на зазначене, суд виходить із недоведеності позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, і відповідно, заподіяння моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, що на підставі статті 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed