Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась адвокат Галкіна Я.Г.,яка діє в інтересах [PERSON] , з позовом до [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири № 136 цього ж під`їзду у вказаному будинку. 23.11.2021 року в належній позивачу квартирі трапилось залиття у наслідок чого було пошкоджено шпалери, підлогове покриття - ламінат та міжкімнатні двері. В цей же день для фіксування аварійної ситуації було викликано представників КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району», яка обслуговує внтурішньо-будинкові системи опалення, системи холодного та гарячого водопостачання. 23.11.2021 року було складено акт про залиття, який було затверджено начальником ЖЕД-203 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району». Висновок вказаного акту зводиться до того, що причиною залиття є наслідком заміни гнучкої підводки ГВП до змішувача по приміщенню ванної кімнати, квартири № 136 , що й спричинило аварійну ситуацію. Профільною експертною установою ТОВ «ЕКСПЕРТ ІН», було складено відповідний звіт про належну оцінку матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття приміщення квартири [ADDRESS] . Відповідно до вищевказаного звіту вартість матеріальних збитків складає 112166,00 грн. Крім того, зазначила, що неправомірними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка виразилась у тривалих негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження її майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. З урахуванням викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 112116,00 грн., моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн., судові витрати у розмірі 1411,67 грн., та витрати за проведення звіту матеріальних збитків у розмірі 6558,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.08.2022 року було відкрито спрощене провадження по вказаній справі з викликом сторін. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2023 року було залучено до участі у вказаній цивільній справі у якості третьої особи, яка не заявляє вимог, щодо предмету спору-Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району». Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з викладених у позовній заяві підстав наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, додатково просила стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що затоплення виникло у зв`язку зтим, що вночі розірвався шланг в її квартирі, тому це є нещасний випадок, окремо вказала, що її пенсія складає 3000,00 грн. на місяць, тому сума яку просить стягнути позивач не є співмірною. Також вказала, що вона не бачила, яка була завдана шкода внаслідок залиття, тому не згодна з висновком який надає позивач. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що відповідач не був ознайомлений зі змістом акту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району», вказаний акт складався у відсутності відповідача, в акті вказано, що оглядалась лише квартира позивача, інформація про причини залиття та винних осіб зазначено зі слів самих членів комісії, які є зацікавленими особами, оскільки є представниками обслуговуючої організації, яка є відповідальною за стан і обслуговування мережі водопостачання у будинку, тому є всі підстави поставити під сумнів достовірність фактів, що в ньому зафіксовані. Окремо зазначила, що копії звіту про незалежну оцінку належним чином в передбаченому законом порядку не засвідчені, у вказано звіті прямо вказано, що власник не надав відомостей щодо останніх ремонтно-будівельних робіт. Відсутня інформація з приводу матеріалів, які були використанні при проведенні даних робіт. В результаті відсутності цих відомостей розрахунок, був здійсненний по методиці, яка не дозволяє встановити точний розмір завданої шкоди. Щодо моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. зазначила, що вказана сума є завищеною, позивач таким чином вирішила збагатитись за рахунок відповідача, яка є малозабезпеченою, одинокою пенсіонеркою, у якої сума всього річного доходу складає 30000,00 грн. З урахуванням викладеного вважає позовні вимоги необгрунотваними, та просить суд у задоволенні позову відмовити. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.12.2008 року власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , та [PERSON] , у рівних долях. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 23.05.1994 року виданого відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва, власниками квартири [ADDRESS] , були [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , у рівних долях. Відповідно до договору дарування від 01.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], передала безоплатно, [PERSON] , 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.04.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори, вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 04.01.2019 року, яке було видано повторно, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, 26.07.2008 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище подружжя - [PERSON] . З акту від 23.11.2021 року складеного комісією в складі головного інженера ЖЕД-203 [PERSON] , майстра з експлуатації [PERSON] , майстра з технічного нагляду [PERSON] , вбачається що причиною залиття квартири [ADDRESS] сталося у зв`язку з заміною власником квартири № 136 гнучкої підвідкі ГВП до змішувача по приміщенню ванної кімнати, що спричинило аварійну ситуацію. Зі звіту про незалежну оцінку ТОВ «Експерт ІН» № VR211214-001 від 28.12.2021 року вбачається, що станом на 15.12.2021 року ринкова вартість об`єкта оцінки матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття приміщення квартири [ADDRESS] , розрахована з використанням витратного підходу, складає 112 116,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що затоплення сталося з провини [PERSON] , крім того суд враховує, що вказана обставина не заперечувалась відповідачем під час розгляду справи. На підтвердження розміру завданих збитків позивачем надано оцінку вартості матеріального збитку зі звіту якого вбачається, що розмір матеріального збитку позивача складає 112116,00 грн. Під час розгляду справи відповідач не погоджувалась з розміром матеріальних збитків та сумою морального шкоди. Однією з основних засад судочинства, встановлених ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Враховуючи засади змагальності сторін, відповідно до ст. 12 ЦПК України, під час розгляду справи відповідач не скористалася правом надати до суду доказів на спростування обґрунтування позивача. Заявлене клопотання представника відповідача про проведення експертизи, було подано з порушенням процесуальних строків передбачених ЦПК України, в кінці судового розгляду . З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та не спростовані відповідачем під час розгляду справи в передбаченому законом порядку, а тому позовна заява в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття приміщення квартири [ADDRESS] у розмірі 112 166,00 грн., підлягають задоволенню. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. Позивач вказує, що неправомірними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка виразилась у тривалих негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження її майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 30 000 грн., недоведеним та завищеним, виходячи із засад розумності і справедливості, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, та стягненню з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі 2 500 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору та інші витрати пов`язанні з розглядом справи пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 1138,65 грн., та витрати за проведення звіту матеріальних збитків внаслідок залиття квартири в розмірі 5289,68 грн. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд приходить до наступного. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 27.07.2022 року та акт наданих послуг відповідно до якого адвокатом Галкіною Я.Г., було здійснено участь у 7 судових засіданнях по 1500,00 грн. за кожне. Разом з цим, представником позивача суду не надано документів, що свідчать про оплату гонорару, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених в встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки), крім того акт наданих послуг не містить детальний опис робіт (наданих послуг), в зазначеному акті не вказано з які саме судові засідання нарахована сума яку представник позивача просить стягнути. Крім того укладеним договором не визначена сума гонорару адвоката. З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial