Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

14.06.2023 року позивач ПОСП «Рось» в особі свого представника - адвоката Бєдяй В.О. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Приватного сільськогосподарського підприємства «Ківшовата», Виконавчого комітету Таращанської міської ради в особі державного реєстратора Шпири Ольги Леонідівни про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування рішень державного реєстратора. Позовна заява мотивована тим, що 02 січня 2008 року між [PERSON] та ПОСП «Рось» та було укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку, право на яку засвідчено Державним актом серія ЯБ номер 772819, площею 4,3576 га, договір укладений терміном на 15 років. Також 02 січня 2008 року між [PERSON] та ПОСП «Рось» та було укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку, право на яку засвідчено Державним актом серія ЯБ номер 772819, площею 0,8220 га, договір укладений терміном на 15 років. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її дочка [PERSON] та [PERSON] , які успадкували 1\\2 частки: -земельної ділянки площею, 0,8220 гектари (кадастровий номер 3224487201:02:003:0028) розташованої на території Київської області, Білоцерківського району, Таращанської міської ради (колишня територія Степківської сільської ради), яка належала померлій [PERSON] ; -земельної ділянки площею, 4,35766 гектари (кадастровий номер 3224487201:03:006:0014) розташованої на території Київської області, Білоцерківського району, Таращанської міської ради (колишня територія Степківської сільської ради), яка належала померлій [PERSON] . Позивачу стало відомо, що між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та ПСП «Ківшовата» було укладено договори оренди земельних ділянок №1450 та № 1450/1 від 14.04.2023 щодо земельних ділянок за кадастровими номерами 3224487201:03:006:0014 та 3224487201:02:003:0028, орендарем яких є позивач відповідно до договорів 02 січня 2008 року. Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором Шпирою Л.Л. було проведено держану реєстрацію: права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3224487201:03:006:0014 підстава договір оренди землі № 1450 від 14.04.2023, який укладений між [PERSON] та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) з однієї сторони та Приватним сільськогосподарським підприємством «Ківшовата» з іншої; права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3224487201:02:003:0028 підстава договір оренди землі № 1450/1 від 14.04.2023, який укладений між [PERSON] та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) з однієї сторони та Приватним сільськогосподарським підприємством «Ківшовата» з іншої. Позивач вважає, що вищезазначені договори порушують його право, як належного орендаря земельних ділянок, а тому в дані справі позивач вважає, що належним способом захисту його прав буде визнання недійсним договорів оренди землі № 1450 та №1450/1 від 14.04.2023 та скасування рішень державного реєстратора по їх реєстрацію Ухвалою суду від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі та підготовче судове засідання призначено на 24.07.2023 року. 30.06.2023 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача державного реєстратора Шпири О.Л., який обґрунтований тим, що відповідач є неналежним відповідачем по справі, та просила суд розглядати справу без її участі. 21.07.2023 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвоката Шостака Ю.В. в якому відповідачі визнають позов до початку розгляду по суті, та просили суд стягнути з відповідачів 50 відсотків судового збору. 21.07.2023 року на адресу суду надійшли відзив від представника відповідача ПСП «Ківшовата - адвоката Горбуненка В.С. в якому відповідач визнає позов до початку розгляду по суті, та просив суд стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору. В судове засідання представник позивача ПОСП « Рось»- адвокат Беляй В.О. не з`явився направив на адресу суду заяву, про проведення розгляду справи без його участі, позовні підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат - Шостак Ю.В. в судове засідання не з`явилися надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідач ПСП «Ківшовата» до судове засідання свого представника не направили, представник відповідача- адвокат Горбуненко В.С. надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що земельні ділянки площею 0,822 гектари (кадастровий номер 3224487201:02:003:0028), 4,3576 гектари (кадастровий номер 3224487201:03:006:0014) належали [PERSON] , що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №772819 (а.с.20-21). З копії договорів оренди земельної ділянки встановлено, що 02 січня 2008 року між [PERSON] та ПОСП «Рось» та було укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку, право на яку засвідчено Державним актом серія ЯБ номер 772819, площею 4,3576 га, договір укладений терміном на 15 років. Також 02 січня 2008 року між [PERSON] та ПОСП «Рось було укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку, право на яку засвідчено Державним актом серія ЯБ, номер 772819, площею 0,8220 га, договір укладений терміном на 15 років (а.с.16-19). Відповідно до копії свідоцтв про права на спадщину за заповітом та витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права влансосіті спадкоємцями за зазначеного в заповіті майна., яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] на ? частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею, 0,8220 гектари (кадастровий номер 3224487201:02:003:0028) розташованої на території Київської області, Білоцерківського району, Таращанської міської ради (колишня територія Степківської сільської ради), яка належала померлій [PERSON] ; -земельної ділянки площею, 4,35766 гектари (кадастровий номер 3224487201:03:006:0014) розташованої на території Київської області, Білоцерківського району, Таращанської міської ради (колишня територія Степківської сільської ради), яка належала померлій [PERSON] (а.с.22-32) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.04.2023 року номер запису 67253898 державним реєстратором Шпира О.Л., Виконавчий комітет Таращанської міської ради, Київської області, було проведено державну реєстрацію, згідно договору про оренду земельної ділянки №1450 від 14.04.2023 року право оренди земельної ділянки передано Приватному сільськогосподарському підприємству «Ківшовата», об`єкт іншого речового права: земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,3576 га.(а.с.41-43). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.04.2023року номер запису 67254153 державним реєстратором Шпира О.Л., Виконавчий комітет Таращанської міської ради, Київської області,було проведено державну реєстрацію, згідно договору про оренду земельної ділянки №1450/1від 14.04.2023 року право оренди земельної ділянки передано Приватному сільськогосподарському підприємству «Ківшовата», об`єкт іншого речового права: земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,822 га (а.с.44-46). Вказане порушує права позивача, як орендаря щодо подальшого використання на умовах оренди земельних ділянок. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зіст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостоюст. 203 цього Кодексу. Частиною першою ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. На підставі ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до приписів ст.ст.125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно доч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбаченихзаконом, способів. Згідно ч.2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до ч. 3ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). З огляду на вищенаведене, суд вважає, що договори оренди від 14.04.2023 року укладений між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та Приватним сільськогосподарським підприємством «Ківшовата») з іншої, щодо земельних ділянок за кадастровим номером 3224487201:03:006:0014 та3224487201:02:003:0028 які були укладений під час дії договору оренди цих ж земельних ділянок із ПОСП «Рось» є оспорюваним правочином та порушує право позивача на користування земельною ділянкою відповідно до умов договору оренди, а тому визнання недійсним цих договорів та припинення у Державному реєстрі запису про державну реєстрацію іншого речового права забезпечить відновлення порушеного права позивача, щодо подальшого використання вказаних земельних ділянок . У справі, що розглядається, зміст і характер встановлених судом обставин справи підтверджують, що спір виник між ПОСП «Рось», [PERSON] , [PERSON] , та ПСП «Ківшовата», тому Виконавчий комітет Таращанської міської ради в особі державний реєстратор Шпира О.Л. є неналежним відповідачем у даній справі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.07.2020 року у подібній справі № 357/7734/18. Таким чином, позивачем доведено обставини зазначені ним у позові, наявність порушених його прав є очевидною, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем ПОСП «Рось» сплачено судовий збір у сумі 10736 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2863 від 02.06.2023 року. Враховуючи, що позов було задоволено, відповідачами [PERSON] , [PERSON] , ПСП «Ківшовата», позов було визнано, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь ПОСП «Рось» підлягають стягненню понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 5368 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень) в рівних частках, в розмірі по 1789,33 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 33 копійки, з кожного, а іншу частину судового збору 5368 грн. повернути з державного бюджету. На підставі ст 203, 204, 215, 216, 626, 638, ЦК України, ст.124, 125, 126, 152 ЗК України,

Outcome: approved