Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 06.03.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 477. Під час шлюбу у подружжя народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що донька проживає разом з нею за спільною домовленістю з відповідачем. Одруження виявилося не вдалим, спроби позивача зберегти сім`ю виявилися безрезультатними. На думку позивача, подальше існування шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та дитини, відносини подружжя тривалий час мають негативний характер, шлюб носить формальний характер. Враховуючи наведені обставини просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони в судове засідання не з`явились, попередньо подали відповідні заяви. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Оверковський К.В. надав суду заяву, якою просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~визначено, що\~\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] повторно до суду не з`явився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема рекомендованими повідомленнями, повернутими до суду з відміткою про отримання. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву у запропонований судом строк відповідачем не подано. Згідно з ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивачки, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~ Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що 06.03.2019 року [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 477. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст.112 СК України\~судом з`ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя, різні інтереси, уподобання. Кожен живе відокремленим життям. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються\~Конституцією України\~та\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1\~ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За\~\~ч. 3\~ст. 105\~\~СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110\~\~цього Кодексу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2\~ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За змістом п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року\~„Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи, що шлюб існує лише формально, цінність шлюбних відносин була втрачена для обох сторін, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved