Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

25.07.2023 [PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є батьком відповідача, яка досягла повноліття. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 12.05.2022 з позивача на користь відповідача на її утримання стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.02.2022 і до закінчення дитиною навчання у Вінницькому торговельному економічному інституті КНТЕУ, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Позивач зазначає, що після ухвалення даного рішення суду його майновий стан погіршився. Так, відповідно до судового наказу, виданого 26.12.2022 Могилів-Подільським міськрайонним судом, позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Також рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.03.2023 з позивача на утримання [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Відтак розмір аліментів, який сплачує позивач становить 75% від його заробітку щомісячно, при цьому законодавством передбачено, що на утримання трьох та більше утриманців розмір аліментів становить 1/2 частку від заробітку. На сьогодні в позивача існує заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, позивач має матеріальне зобов`язання перед своєю хворою матір`ю [PERSON] , [INFO] . За таких підстав, відповідно до ч. 1 ст. 199, ст. 182 СК України позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на її утримання з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 26.05.2023 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву не скористалась, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у позові необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2022 з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання у Вінницькому торговельному економічному інституті КНТЕУ починаючи з 09.02.2022 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років (а.с. 7-8). Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 (справа № 486/466/18). Предметом доказування у справах про зміну розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одержувача або платника аліментів. З урахуванням вимог ст. 76 ЦПК України такі обставини можуть бути доведені, серед іншого, письмовими доказами, на підставі яких можливо встановити обставини, визначені ч. 1 ст. 192 СК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Обґрунтовуючи даний позов, [PERSON] посилається на те, що з часу винесення рішення суду від 12.05.2022 погіршився його майновий стан у зв`язку із збільшенням кількості утриманців, а саме: він почав сплачувати аліменти на утримання ще двох своїх неповнолітніх дітей та дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів. Також у позивача з`явились матеріальні зобов`язання щодо хворої матері [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд критично оцінює такі посилання позивача і вважає їх такими, що не доводять підстави, визначені ст. ч. 1 ст. 192 СК України з огляду на таке.. Щодо витрат на утримання ще двох неповнолітніх дітей позивача суд зазначає таке. Дійсно, 26.12.2022 Могилів-Подільський міськрайонний суд видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно (а.с. 13). При цьому, необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку позивача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній доньці, яка її потребує. При цьому суд враховує, що на час винесення заочного рішенням суду від 12.05.2022 в позивача вже були малолітні діти від іншого шлюбу, а тому суд вважає, що утримання дітей у добровільному порядку чи стягнення аліментів на їх утримання в примусовому порядку за рішенням суду не змінює суті такого утримання, а доказів того, що під час добровільного утримання дітей позивач витрачав на це менше коштів, ніж за рішенням суду, позивачем надано не було. При цьому заочне рішення від 12.05.2022 набрало законної сили 14.06.2022, що вказує на те, що [PERSON] погодився з вказаним рішенням, оскільки не звернувся до суду з заявою про його перегляд. Щодо витрат на утримання дружини, з якою проживає дитина до трьох років, суд зазначає наступне. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31.03.2023 з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.12.2022 і до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до [INFO] включно.(а.с. 5). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Вказаним рішенням встановлено, що під час розгляду справи відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, при цьому представник відповідача подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Таким чином, позивач, під час розгляду цивільної справи про стягнення аліментів на утримання дружини, усвідомлюючи, що в нього є зобов`язання з приводу примусового стягнення з нього аліментів на утримання двох малолітніх дітей та повнолітньої дитини на час її навчання, визнав позовні вимоги та не заперечував щодо розміру аліментів, які будуть стягуватись з нього на утримання дружини. При цьому, частина четверта ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вказане свідчить, що матеріальне становище позивача на час винесення рішення суду від 31.03.2023 дозволяло йому сплачувати аліменти на утримання дружини, за наявності інших аліментних зобов`язань. Більше того, позивачем не надані докази, що вказаний виконавчий лист поданий стягувачем до відповідного відділу державної виконавчої служби та за цим виконавчим листом відкрите виконавче провадження і з позивача у примусовому порядку стягуються такі аліменти. При цьому позивачем додано розрахунки зі сплати аліментів, з яких вбачається, що по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] заборгованість позивача за період з січня по квітень 2023 року складає 15592,00 грн., та по сплаті аліментів на утримання [PERSON] заборгованість за період з січня по травень 2023 року складає 14957,60 грн. (а.с. 9, 10). Також, з даних розрахунків вбачається, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання синів складає 3898,00 грн. на місяць, а на утримання повнолітньої доньки розмір аліментів складає 2923,50 грн. щомісячно. Однак, надані розрахунки не є доказами на підтвердження зміни матеріального становища, оскільки з них не можливо встановити дійсний рівень доходів позивача ні станом на час відкриття виконавчого провадження зі стягнення аліментів на утримання відповідача, ні на теперішній час, за умови відкриття інших виконавчих проваджень, а сам по собі факт існування заборгованості зі сплати аліментів не може слугувати доказом погіршення матеріального становища позивача. Щодо посилання позивача на те, що він має матеріальні зобов`язання перед хворою матір`ю, то судом встановлено, що згідно копії довідки № 1292 про реєстрацію місця проживання від 11.10.2019 позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 15). Однак, відповідно до копії довідки виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 416 від 21.09.2022 [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] та її син [PERSON] дійсно здійснює постійний догляд за своєю матір`ю і забезпечує її ліками, продуктами харчування та іншим (а.с. 6). При цьому, враховуючи, що позивач та його матір зареєстровані та проживають за різними адресами, будь-яких доказів на підтвердження наявності потреби у матеріальній допомозі та щомісячного розміру понесених витрат на утримання матеріпозивачем суду не надано, як і доказів того, що зобов`язання щодо утримання хворої матері у позивача виникло вже після винесення рішення суду від 12.05.2022, а не існувало раніше, то суд приходить до висновку, що такі посилання позивача також не доводять обставини, які б надавали суду підстави для зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами обставини, визначені ст. 192 СК України, а відтак позов є необґрунтованим, недоведеним, а відтак таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed