Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

До Збаразького районного суду звернувся [PERSON] із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 17.05.2023, до [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей. В якій просить: 1. Розірвати шлюб [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 12 лютого 1998 року у Бодаківській сільською радою Збаразького району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №4. 2. Неповнолітню дочку, [PERSON] , [INFO] та не повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] залишити на проживання з батьком - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що, сімейне життя з відповідачем не склалося, у подружжя різні погляди на життя, внаслідок чого в сім`ї часто виникали конфлікти, суперечки, сварки, які призвели до неприязних відносин. Шлюб носить формальний характер, оскільки подружжя не пітримує шлюбно-сімейних відносин тривалий час, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Позивач з відповідачкою не підтримують будь-яких сімейних відносин. Між позивачем і відповідачем було досягнуто згоди щодо проживання дітей [PERSON] , та [PERSON] , які залишається проживати із батьком. Діти не проти проживати з батьком, так як відповідач [PERSON] , з 2013 року систематично їздить на заробітки до Республіки Польща, і приїжджає до дітей лише один раз на рік. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/1153/23. 17 травня 2023 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання справи. Позивач усудове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач та представник відповідача адвокат Радібов Ю.О. усудове засідання не з`явились, однак на адресу суду від останнього надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у відсутності сторони відповідача, позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Частинами 3, 4 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 лютого 1998 року у Бодаківській сільською радою Збаразького району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №4. В шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом спільного проживання між сторонами виникали суперечки, непорозуміння з причин різних поглядів на життя. В даний час сім`я фактично розпалася, спільне проживання стало неможливим, а тому сторони не бажають надалі залишатися в шлюбі, оскільки це суперечить їх інтересам. Дані обставини сторонами не оспорюються і знайшли своє підтвердження свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Бодаківській сільською радою Збаразького району Тернопільської області 12.02.1998 (а.с.8), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.9, 10, 11, 12), поясненнями позивача, що викладені у позовній заяві. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Відповідач визнала позов. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що сторони втратили повагу один до одної як подружжя, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведутьі їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищенаведене, суд, беручи до уваги також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку, що сім`я фактично розпалася, зберегти її немає можливості, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 15.01.2020 у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. За вказаних обставин, суд, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей та думку сторін, вважає за необхідне залишити проживати дітей [PERSON] та [PERSON] залишити на проживання з батьком - [PERSON] .При цьому, суд враховує прохання дітей [PERSON] та [PERSON] , викладених у письмових заявах поданих ними до суду. Судові витрати у справі необхідно покласти на сторони у розмірі фактично понесеному ними, оскільки останніми не заявлялися клопотання про стягнення судових витрат. На підставі наведеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112-115, 160, 161 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved