Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Панасюк І.І. 17 липня 2023 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з червня 2018 року мали близькі відносини, у зв`язку з цим розпочали спільно проживати в с. Гірники Ковельського району Волинської області, за місцем проживання позивачки. У період спільного проживання позивачка завагітніла від відповідача та [INFO] народила від його дочку - [PERSON] . У період спільного проживання, зокрема 05 квітня 2022 року, відповідач вступив до лав добровольчого формування Ратнівської селищної територіальної громади «Рать» де перебував до вересня 2022 року. А на початку вересня 2022 року був призваний до лав Збройних сил України по мобілізації. Позивачка періодично відвідувала його за місцем дислокації і після поранення допомагала йому оправитись від травм. Стосунки були достатньо міцними і відповідач жодного разу не висловлював думку, що [PERSON] не являється його дочкою. Він завжди говорив, що це його дочка і фінансово допомагав, перераховував із своєї банківської картки на банківську картку позивачки кошти на утримання дочки. Після отримання інвалідності та повернення зі сходу України додому, відповідач став зловживати спиртними напоями і все частіше став проживати у своїх батьків в с. Броди Ковельського району Волинської області, а отже все менше і менше уділяти уваги дочці та позивачці. Зрештою перестав надавати кошти на утримання дитини взагалі. Спільна з відповідачем дитина на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Кожного місяця позивачка несе значні витрати на її забезпечення, що полягають у придбанні продуктів харчування, одягу, товарів першої необхідності, ліків, товарів для розвитку дитини. Весь тягар забезпечення дочки лежить на даний момент на позивачці. Її матеріальний стан не дає змоги у повному обсязі забезпечувати повноцінний та всебічний розвиток їх спільної дитини при тому, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку. Крім того, у позивачки на утриманні двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу. Зазначила, що відповідач взагалі не бере участі у вихованні своєї дитини, припинив фінансово її забезпечувати та надавати допомогу у будь - якій формі. При цьому відповідач має таку можливість, оскільки щомісячно отримує заробітну плату та інших дітей на утриманні не має. Враховуючи наведені обставини, просить встановити факт батьківства та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання даної заяви й до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 19.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки клопотав справу розглянути за його та позивачки відсутності, вказав про підтримання позовних вимог. Відповідач скерував заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. До заяви долучив квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] народилася [PERSON] . У свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 30.07.2019, виданого Ратнівським районним відділом ДРАЦС ГТУ у Волинській області, актовий запис №121, батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . При цьому, запис про батька дитини вчинено на підставі ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері, про що свідчить відповідний витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00040473520 від 11.07.2023. Згідно із наданими позивачкою витягами із додатку «Приват24» відповідач фінансово допомагав позивачці, чого сам відповідач не заперечував. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. За правилами ст.126 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Згідно з п. 6.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.\~Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).\~При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2\~ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України.\~У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).\~Відповідно до\~ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у\~ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 4\~ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Проаналізувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про встановлення батьківства є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відтак, з огляду на наведене, суд приймає визнання позову відповідачем та задовольняє дану позовну вимогу. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи із норм\~СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України, частка заробітку батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати. Враховуючи вік дитини, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки, у розмірі частки зі всіх видів заробітку, доходу, щомісячно, задовольнивши позовну вимогу. Задовольняючи позов, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073,60 грн. Крім того, за правилами ч.6\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн за розгляд судом вимоги про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена.

Outcome: approved