Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 14 липня 1989 року позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що протягом тривалих років відносини з відповідачкою погіршились, в результаті чого між подружжям зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритись не надали бажаних результатів, оскільки у позивача з відповідачкою різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивач зазначив, що подружні відносини припинилися понад три роки тому, у зв`язку з чим позивач проживає окремо. Позивач наголосив, що не веде спільне господарство з відповідачкою, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 28.02.2023 вищевказану заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 28.02.2023 та копію позовної заяви з додатками було отримано відповідачкою особисто 17.03.2023, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 36). Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 28.02.2023, від відповідачки на адресу суду надійшов відзив на позов із зазначенням заперечень щодо розірвання шлюбу. Також відповідачкою було заявлено клопотання про надання подружжю строку на примирення. Ухвалою суду від 10.04.2023 подружжю було надано строк для примирення - три місяці та зупинено провадження у справі до 10.07.2023. Ухвалою суду від 17.07.2023 було поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Вінницьким міським відділом РАЦС, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14.07.1989, актовий запис № 1942. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Судом встановлено, що подружжя від шлюбу неповнолітніх дітей немає, натомість має повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Також судом встановлено, що наразі подружжя спільне господарство не веде, проживає окремо. Судом вживались заходи щодо примирення подружжя, згідно ст. 111 СК України, однак примирення не відбулось. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідачка мала можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачем, ні відповідачем суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові та відповідачкою у відзиві, а також оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 64350746 від 09.01.2023. (а.с. 15) Судові витрати понесені [PERSON] , суд вважає за можливе залишити за ним, враховуючи його клопотання зазначене в заяві від 08.02.2023. Доказів понесення інших судових витрат, зокрема відповідачем, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved