Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні дитини. Посилаючись на те, що він з відповідачем зареєстрували шлюб, який був розірваний рішенням суду. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Він сплачує аліменти на дитину. В них склалися складні відносини, він переконаний, що такі обставини жодним чином не повинні впливати на їх дитину, позбавляти її любові і спілкування обох батьків. Він позбавлений можливості бачитися з дитиною в тій мірі яка би давала дитині можливість розвиватися, зокрема, за місцем свого проживання, а також не може ночувати з дитиною, оскільки відповідач чинить перешкоди для його участі у вихованні дитини. У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні та проведенні побачень з його сином [PERSON] . Встановити батьку [PERSON] наступний графік участі у спілкуванні та вихованні з сином [PERSON] без участі матері з можливістю перебування сина за місцем фактичного проживання батька: систематичні побачення батька з сином в будні дні: кожного вівторка, четверга першого та третього тижня місяця з 16 год. 30 хв. до 20 год. 30 хв. (включаючи можливість відвідування батьком секцій і гуртків сина); кожного понеділка, середи і п`ятниці другого та четвертого тижня місяця з 16 год. 30 до 20 год. 30 хв. (включаючи можливість відвідування батьком секцій і гуртків сина; з продовженням до вихідних днів у п`ятницю; систематичні побачення батька з сином у вихідні дні, а саме з 16 год. 30 хв. п`ятниці до 11 год. 00 хв. неділі кожного другого та четвертого тижня місяця з ночівлею сина за місцем фактичного проживання батька; щорічні побачення батька з сином в наступний день після дня народження сина (1 березня) та в день народження батька (4 березня) з 16 год. 30 хв. до 20 год. 30 хв.; щорічні побачення батька з сином у дні державних свят та релігійних свят за старим стилем з 16 год. 30 хв. до 20 год. 30 хв.; щорічний спільний відпочинок батька з сином без присутності матері протягом п`яти календарних днів під час зимових канікул (у січні місяці) та десяти календарних днів під час літніх канікул (у липні місяці) без обмеження місця проведення та з правом поїздок по території України; у будь-який інший день (період) року за бажанням дитини та за домовленістю з іншим з батьків. Зобов`язати матір [PERSON] за один день до дня зустрічі батька [PERSON] з сином [PERSON] надавати батьку інформацію (шляхом телефонного дзвінка чи надіслання смс-повідомлення) щодо фактичного місця проживання або перебування сина та місця зустрічі відповідно до встановленого судом графіку спілкування. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач подала відзив на позов та додаткові пояснення у якому позовні вимоги не визнала повністю і заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Виходячи з того, що вона не проти, щоб дитина спілкувалися з батьком, вона не чинить їм перешкоди, однак заперечує щодо ночівлі сина з батьком, оскільки він вкладав дитину в ліжко із жінками, якими проживав. Також, позивач недотримувався графіку визначеного органом опіки та піклування, порушував його, відвозив дитину за межі міста, не відповідав на дзвінки, залишав дитину із своєю матір`ю. Через що, вона зверталася до правоохоронного органу та органу опіки та піклування. Також позивач приходив на побачення з дитиною і несподівано обертався і йшов без пояснень, що негативно впливало на дитину. Щодо встановлення графіку побачень вона не заперечує, однак слід врахувати графік, який визначив орган опіки та піклування, а також навчання та гуртки, секції, які відвідує дитина. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов визнали частково та просили суд визначити способи участі позивача у спілкуванні з дітьми вказаного в їх відзиві та поясненнях. Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалами суду направлено в орган опіки та піклування для дачі висновків. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 05.11.2015 зареєстрували шлюб, який був розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04.11.2020 у справі №607/14349/20, що не заперечується сторонами. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , про що 08 травня 2018 року, Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області України, зроблено актовий запис за № 992. На даний час дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , що не заперечується сторонами. Судовим наказом від 28.09.2020, №607/14650/20, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 вересня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки від 22.02.2023, №16013, виданої відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 22.02.2023, заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] відсутня. Рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24.03.2021 року, № 224, затверджено висновок органу опіки та піклування про встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки №284891979 від 16.11.2021, [PERSON] являється власником будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Судом з`ясовано, що позивач проживає разом із матір`ю [PERSON] в належному їй будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вислухавши всі аргументи сторін, перевіривши їх зібраними у справі доказами, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Виховання та розвиток дітей є обов`язком батьків відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ст. 151 СК України). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р. (далі Конвенція про права дитини), яка набула чинності для України 27.09.1991 р., передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Такі ж положення містяться у ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства». Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 10.05.2023 року, №484, затверджено Висновок органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення способу участі у їх вихованні, яким орган опіки та піклування вважає за доцільне: «1. Рекомендувати батькові [PERSON] здійснювати свою участь у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до графіку спілкування: кожного вівторка, четверга першого та третього тижня місяця з 16:30 до 20:30 год (включаючи можливість відвідування батьком секцій і гуртків сина); кожного понеділка, середи другого та четвертого тижня місця з 16:30 до 20:30 год (включаючи можливість відвідування батьком секцій і гуртків сина); кожної суботи першого та третього тижня місяця з 10:00 до 20:30 год., з можливістю ночівлі дитини у батька, за бажанням дитини (у разі ночівлі дитини у батька до 10:30 год. наступного дня); у будь-який інший день (період) року за бажанням дитини та за домовленістю з іншим з батьків. Побачення повинні відбуватися за бажанням дитини. Згідно зі ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Також, згідно зі ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. У судовому засіданні сторони, як позивач, так і відповідач не заявляли клопотання про допит дитини у судовому засіданні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). З урахуванням того, що ненадання відповідачем згоди у спілкуванні позивача з дитиною та його участі у вихованні дитини є порушенням права позивача на здійснення своїх особистих немайнових прав щодо дитини (права на особисте спілкування), суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення перешкод позивача в спілкуванні та вихованні дитини, та визначення його способу участі у вихованні дитини підлягають до задоволення. Доводи відповідача щодо відсутність спору є безпідставні, оскільки предметом спору у цій справі є вимога про визначення способу його участі у вихованні дитини. Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що позивач, який є батьком дитини, піклується про дитину, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, позитивно характеризується, є матеріально забезпеченою людиною та має належні житлові умови. Відносини між сторонами емоційно напружені, в переважній більшості закінчуються словесними перепалками та конфліктами, а тому суд зазначає, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, визначивши спосіб участі батька у вихованні дитини, що не суперечить інтересам саме дитини. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дитиною, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дитиною, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, судом не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять. Відповідач чинить перешкоди позивачу в спілкуванні з дитиною, які виникають через дні та години побачення. За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи, з урахуванням найкращих інтересів дитини, з метою забезпечення її сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку та можливістю спільного спілкування з батьком, вік дитини, стану здоров`я, розпорядок дня і ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, суд дійшов висновку, що слід визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , в такі дні: кожного вівторка, четверга першого та третього тижня місяця з 16:30 до 20:30 год; кожного понеділка, середи другого та четвертого тижня місця з 16:30 до 20:30 год; кожної суботи першого та третього тижня місяця з 10:00 до 20:30 год; кожної неділі другого та четвертого тижня місця з 11:30 до 20:30 год;в інші дні місяця, побачення можуть відбуватися за попередньою домовленістю між батьками [PERSON] та [PERSON] .. [PERSON] , дозволено відвідування секцій та гуртків дитини [PERSON] .. Побачення повинні відбуватися в місцях культурно - розважального характеру або за місцем проживання батька [PERSON] , без присутності матері дитини [PERSON] . В іншій частині позовних вимог, слід відмовити, оскільки суд вважає недоцільним, що залишати дитину на ночівлю, з врахуванням віку дитини, відносин між батьками та попередньої поведінки позивача. Також суд, вважає, що слід зобов`язати [PERSON] , не порушувати графік побачень, приділяти дитині [PERSON] , увагу і турботу, виховувати її, матеріально допомагати та слідкувати за станом її здоров`я. Зобов`язати [PERSON] , поважати батьківські права [PERSON] , не чинити перешкод у його спілкуванні з дитиною [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: partial