Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 листопада 2022 року близько 15 години [PERSON] , перебуваючи навпроти домогосподарства по [ADDRESS] під час сварки, яка виникла між сторонами на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, умисно наніс позивачу не менше одного удару кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого заподіяв тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці носа, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, а також не менше одного удару металевим совком по голові, заподіявши тілесне ушкодження у вигляді забійної рани в тім`яній ділянці голови, яке за ступенем тяжкості належить до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, терміном більше шести діб. Своїми умисними діями [PERSON] вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Позивач вважає, що протиправними діяннями відповідача йому завдано великої психологічної та моральної шкоди. Моральні страждання полягають у тому, що він переніс тяжкий біль та стрес, які виникли у зв`язку з отриманими ушкодженнями. Увесь період лікування позивач відчував фізичний біль ушкоджених ділянок тіла, що завдавало йому страждань. Суспільно-небезпечними діями спричинено негативні зміни у житті позивача, щоденні думки, негативні переживання та спогади про події, потреба в униканні аналогічних обставин, негативні емоційні реакції при згадуванні події, тривога та побоювання за власну безпеку, знижений та нестійкий настрій, емоційну напругу, нервозність при спогадах пережитих подій, почуття образи, обурення, приниженої гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я через отриману травму голови. Отже, внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем щодо позивача, постали як фізичний біль від отриманої травми, так і негативні психологічні переживання, тобто, протиправні дії відповідача спричинили позивачу моральні страждання. Свої моральні страждання позивач оцінює в розмірі 15000 гривень. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну йому ушкодженням здоров`я, в сумі 15000 грн та понесені ним судові витрати по справі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, пояснив, що внаслідок заподіяних відповідачем тілесних ушкоджень він зазнав моральної шкоди в сумі 15000 грн. До цієї суми він також відніс витрати на переїзд до суду, судово-медичного експерта та доставку свідків у судове засідання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплатити позивачу кошти в сумі не більше 5000 грн у відшкодування моральної школи. Пояснив, що до конфлікту між ними привела агресивна поведінка самого позивача, який тривалий час провокує сварки. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Відповідно до частин 3, 4 статті 12, частин 1, 2 статті 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З копії вироку Камінь-Каширського районного суду від 17 лютого 2023 року по справі №157/1614/22 (а.с. 6), який набрав законної сили, встановлено, що відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з вироком суду [PERSON] 24 листопада 2022 року близько 15 години, перебуваючи навпроти домогосподарства по [ADDRESS] , під час сварки, яка виникла між сторонами на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, умисно наніс [PERSON] не менше одного удару кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого заподіяв тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці носа, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, а також не менше одного удару металевим совком по голові, заподіявши тілесне ушкодження у вигляді забійної рани в тім`яній ділянці голови, яке за ступенем тяжкості належить до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, терміном більше шести діб. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я, які регулюються Цивільним кодексом України. За загальним правилом, згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розглядаючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в цьому спорі, суд виходить з такого. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом України та відповідними законами України. Згідно з частиною 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи, що факт заподіяння відповідачем тілесних ушкоджень позивачу доведений належним, допустимим та беззаперечним доказом, а саме вироком суду, що набрав законної сили, тому є підстави вважати, що позивачу була спричинені моральні страждання внаслідок ушкодження здоров`я, які полягають в негативних змінах в його житті, а саме: порушення звичного ритму життя, моральні страждання та переживання, які негативно вплинули на спокій членів його сім`ї та стан його душевного здоров`я. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнав та продовжує зазнавати позивач. Отже, очевидним є те, що вчиненими відповідачем протиправними діями позивачу завдано моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо розміру компенсації у відшкодування моральної шкоди, суд також бере до уваги поведінку самого позивача, зокрема те, що конфлікт розпочав саме він та продовжував його, незважаючи на зауваження присутніх щодо неналежної поведінки в громадському місці. Беручи до уваги викладене вище, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково на суму 10 000 гривень. Розподіл судових витрат між сторонами суд здійснює у відповідності до норм ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судові витрати в разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також керується нормами ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які звільняють від сплати судового збору позивачів у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відповідна частина понесених ним витрат на сплату судового збору в сумі 715 грн 66 к. (1073,60 : 100 х 66,67).

Outcome: partial