Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

17 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовом до [PERSON] , у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2009 року. Від цього шлюбу [INFO] народилася донька сторін - [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва постановленим 12 квітня 2012 року у справі №2604/3450/12 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторонами, їх спільна донька проживає із матір`ю [PERSON] . [PERSON] протягом тривалого часу не спілкується з донькою, не приймає участі у її вихованні та розвитку, не приїздить до доньки, не вітає із святами, подарунки не передає. Матеріально доньку також не підтримує та не допомагає. Батько втратив зв`язок із донькою. [PERSON] самоусунувся від виховання своєї доньки [PERSON] 08 липня 2017 року позивач уклала шлюб із [PERSON] , який увесь час допомагав та продовжує допомагати позивачу у вихованні та утриманні доньки, та саме його, як батька дитини знають у школах, в яких дитина навчається, та у лікарських установах. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримала. В обґрунтуванні позову послалася на обставини викладені у ньому. Додатково повідомила, що за час розгляду справи у суді відносини між батьком [PERSON] та дитиною [PERSON] не змінилися. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться успіхами у навчанні дитини, не спілкується з дитиною та не вітає її з Днем народження. Такі відносини тривають більше трьох років. Коли [PERSON] разом з дитиною [PERSON] приїжджають до м. Шостка і повідомляють про це відповідача, останній не намагається найти час для зустрічі та спілкування з дитиною. Позивач жодним чином не перешкоджає зустрічам або спілкуванню батька [PERSON] з дитиною [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час дату та місце його проведення повідомлений. 21 листопада 2022 року надав до суду заяву, у якій просить судовий розгляд провести за його відсутності, позовні вимоги визнає. (а.с. 18) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Шосткинської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений. 23 червня 2023 року надав заяву, у якій просить судовий розгляд провести за його відсутності, позов підтримує. (а.с. 29) Суд, вислухавши позивача, дослідивши заяви відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 09 грудня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 09 грудня 2010 року цим Відділом зроблено відповідний актовий запис за №3472, і її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.7) Із Рішення Дніпровського районного суду м. Києва постановленого 12 квітня 2012 року у справі №2604/3450/2012, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №2181) - розірвано. (а.с.9) Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 08 липня 2017 року Шосткинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 08 липня 2017 року, про що в цей день цим Відділом складено відповідний актовий запис №178. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . (а.с.10) У довідці наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЙЛЄНҐ» 24 жовтня 2022 року, вказано, що дитина [PERSON] постійно спостерігається амбулаторно у клініці «PULSE». Дитину приводить на огляд мати [PERSON] або вітчим [PERSON] . Біологічний батько дитини в медичній установі жодного разу не був. (а.с.11, 12) Згідно із характеристикою на ученицю Комунального навчального закладу «Навчально-виховний комплекс №141 «Освітні ресурси та технологічний тренінг» міста Києва (дошкільний навчальний заклад - школа І ступеня - спеціалізована школа ІІ ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов та інформаційних технологій - технологічний ліцей)» (НВК «141 «ОРТ» м. Києва) [PERSON] , вбачається, що [PERSON] навчається у НВК «141 «ОРТ» м. Києва з вересня 2021 року. Мати та вітчим завжди підтримують зв`язок з класним керівником, цікавляться навчанням дитини, контролюють її навчання. Біологічний батько [PERSON] , ніколи не зв`язувався із школою і класним керівником, не цікавився навчанням дитини. (а.с.13) Як вбачається із повідомлення наданого Школою І ступеня №295 Дарницького району 26 жовтня 2022 року за №128, [PERSON] навчалася з 01.09.2020 по 31.05.2021 в 4-Б класі школи І ступеня №295 Дарницького району м. Києва. Рідний батько [PERSON] за період навчання дитини в школі, до освітнього закладу не з`являвся, дитиною не цікавився. (а.с.14) Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 29 березня 2023 року за №103, вбачається, що орган опіки та піклування дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування висновку зазначено, що 14 березня 2023 року батько дитини звернувся до служби у справах дітей та повідомив, що він дійсно не займається вихованням доньки, на позбавлення його батьківських прав згоден, про що написав відповідну заяву. Дитина [PERSON] , також підтвердила, що батько дійсно з нею не спілкується, не вітає її із святами та підтримала вимоги позовної заяви щодо позбавлення батька батьківських прав. (а.с.30, 31) Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України (далі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за №2402-ІІІ передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. (Постанова Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19) З урахуванням викладеного, у сукупності та на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, будучі батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її життям та розвитком, не бере участь у її вихованні та утриманні, не відновлює зв`язок з дитиною. Крім цього батько дитини - відповідач [PERSON] , у судове засідання надав заяву, у якій позовні вимоги визнав, звернувся до служби у справах дітей та повідомив, що на позбавлення його батьківських прав відносно своє доньки згоден. Також, судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення батька від виконання батьківських прав. Така поведінка батька не змінюється тривалий час - близько десяти років. Суд розцінює поведінку відповідача, як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позовні вимоги [PERSON] суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам малолітньої дитини, узгоджуються з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечать закону, тобто позов щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з відповідача, судом враховано, що відповідач є працездатним за віком, не надав суду доказів на підтвердження необхідності звільнення його від сплати аліментів. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, і аліменти стягувати на користь матері - [PERSON] . Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved