Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 12 липня 2003 року він з відповідачкою уклав шлюб, який рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 березня 2016 року розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2016 року стягнуто з нього [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28 січня 2016 року. Проте, вказує, що їхній син [PERSON] фактично проживає з ним і знаходиться на його утриманні, матір матеріальної допомоги сину не надає, на її користь з нього продовжують стягуватися аліменти, хоча фактично дитина знаходиться на його повному утриманні. 21 грудня 2022 року Придніпровським судом м. Черкаси було ухвалено рішення по справі № 711/4016/22, яким було встановлено, що [PERSON] , який на час звернення до суду з позовом досяг 14-річного віку проживає з батьком [PERSON] . Вказана обставина не заперечується сторонами. На дату розгляду вищевказаної справи неповнолітній [PERSON] досяг 14-річного віку, а отже, місце його проживання з одним із батьків визначається ним самим. Позивач вказує, що зважаючи на те, що з червня 2022 року дитина фактично проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, вказані обставини мають істотне значення, які у відповідності до ч. 2 ст. 197, ст.. 181 СК України дають підстави для звільнення батька від сплати аліментів і для стягнення таких аліментів з матері дитини. Просить припинити стягнення аліментів за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2016 року, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на його користь понесені судові витрати. 10 травня 2023 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. 25 травня 2023 року ухвалою, занесеною до Протоколу судового засідання, залучено в якості третьої третьої особи Орган опіки та піклування Черкаської міської ради. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності. Також зазначив, що позов підтримує та просить його зоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки вдруге не з`явилася, причини неявки суду невідомі, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена за допомогою направлення рекомендованого повідомлення за зареєстрованою адресою. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Черкаської міської ради Яковлев А. О. в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що просить слухати справу за його відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Неповнолітній [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій зазначив, що на постійній основі проживає разом з батьком [PERSON] , його мати [PERSON] перебуває за кордоном в Німеччині. В подальшому він має намір також проживати разом з батьком. Суд на підставі ст. ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими.. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] . 17 березня 2016 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісяця але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28 січня 2016 року. 22 березня 2016 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2022 року по справі № 711/4016/22 встановлено: «… [PERSON] , який на час звернення до суду із позовом досяг 14-річного віку проживає із батьком [PERSON] . Вказана обставина не заперечується сторонами.». В матеріалах справи є Акт обстеження умов проживання №424 від 20 жовтня 2022 року, затвердженого Начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради, яким зроблено висновок, що для неповнолітнього [PERSON] створено належні умови для повноцінного розвитку, за місцем проживання його батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Також, в матеріалах справи є копія заяви [PERSON] , яка надавалася директору Черкаської ЗОШ І-ІІІ ст.. № 7 Черкаської міської ради Черкаської області Середі Юрію від 21 жовтня 2022 року, якою він просить зарахувати свого сина [PERSON] до 9А класу. В даній заяві зазначено домашню адресу: [ADDRESS] (адресу проживання позивача). Статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків, та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреб у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Відповідно до статті 197 СК Україниз урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 186 СК України, контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У постанові Апеляційного суду черкаської області від 05.07.2018 року (справа № 22ц/793/1092/18) зазначено, що виключного переліку того, на що повинні витрачатися кошти, Законом не встановлено, але вони повинні бути спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, таких як харчування, лікування, гігієна, одяг, придбання речей, необхідних для розвитку й виховання дитини, реалізації її здібностей. Відповідно до ч. 2 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2022 року по справі № 711/4016/22 встановлено: «… [PERSON] , який на час звернення до суду із позовом досяг 14-річного віку проживає із батьком [PERSON] . Вказана обставина не заперечується сторонами.». В матеріалах справи є Акт обстеження умов проживання №424 від 20 жовтня 2022 року, затвердженого Начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради, яким зроблено висновок, що для неповнолітнього [PERSON] створено належні умови для повноцінного розвитку, за місцем проживання його батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Також, в матеріалах справи є копія заяви [PERSON] , яка надавалася директору Черкаської ЗОШ І-ІІІ ст. № 7 Черкаської міської ради Черкаської області Середі Юрію від 21 жовтня 2022 року, якою він просить зарахувати свого сина [PERSON] до 9А класу. В даній заяві зазначено домашню адресу: [ADDRESS] (адресу проживання позивача). Відповідачкою не надано доказів того, що позивач силою утримує у себе неповнолітнього [PERSON] . Тож стягнення з позивача аліментів на дитину, котра проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України та цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. А тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментів за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2016 року (справа № 711/777/16-ц) підлягає до задоволення. Враховуючи те, що припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, які є щомісячними виплатами на забезпечення потреб дитини, припинення стягнення аліментів має відбутися з дати звернення позивача до суду із цим позовом, тобто з 08 травня 2023 року. Відносно позовної вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання сина [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній син [PERSON] на даний час дійсно проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави за вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн.60 коп., а на користь позивача 1073 грн. 60 коп., сплачених ним при зверненні до суду за вимогу про припинення стягнення аліментів.

Outcome: approved