Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У квітні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»про відшкодування матеріальної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що внаслідок винних дій [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої [PERSON] загинув на місці пригоди, внаслідок чого матері останнього [PERSON] була заподіяна шкода у зв`язку з витратами на поховання потерпілого. Цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки, автомобіля «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа Гарант» згідно страхового полісу №АР/7478733. Розмір страхової суми на випадок заподіювання шкоди, життю та здоров`ю потерпілого становить 260 тис. грн. Оскільки дана дорожньо-транспортна пригода містить ознаки страхового випадку, завдана шкода підлягає відшкодуванню відповідачем на умовах та в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників на земних транспортних засобів». Оскільки відповідно до пункту 27.4 статті 27 вищезазначеного Закону, загальний розмір відшкодування витрат пов`язаних з похованням одного потерпілого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат на день настання страхового випадку (60 000, 00 грн.), позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь страхову виплату у розмірі встановленого ліміту 60 000,00 грн. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, підтримав позовні вимоги, та долучив до заяви фотокопію встановлення надгробного пам`ятника [PERSON] . Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив. 2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 19.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та справу призначено до судового розгляду. 23.05.2023 року до суду від ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» надійшов відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги та представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити. 08.08.2023 року розгляд справи завершено ухваленням рішення по справі. 3.Фактичні обставини справи встановлені судом, зміст спірних правовідносин. 12 листопада 2020 року, близько 19 год. 00 хв. на 198 км. + ЗО м. автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці» поблизу села Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Skoda Octavia», р.н. [NUMBER] [PERSON] та водій автомобіля «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] [PERSON] отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди, а пасажири автомобіля «Skoda Octavia» р.н. [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. 13 вересня 2021 року вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області [PERSON] (справа №689/769/21) було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки, автомобіля «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа Гарант» згідно страхового полісу №АР7478733 від 12.11.2020 року. Розмір страхової суми на випадок заподіювання шкоди, життю та здоров`ю потерпілого становить 260 тис. грн. Згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.11.2020 року, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] є матір`ю померлого [PERSON] відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.05.1988 року. В зв`язку із смертю [PERSON] в даній дорожньо- транспортній пригоді, його матері [PERSON] була заподіяна шкода у зв`язку з витратами на поховання потерпілого. Так, позивачем було здійснено витрати на поховання потерпілого та придбання надгробного пам`ятника на загальну суму 67 420, 00 грн., що підтверджується даними товарного чеку від 13.11.2020 року; квитанції до прибуткового касового ордеру від 13.11.2020 року; витягу на СПД [PERSON] від 05.02.2016 року; накладної №4 від 03.02.2023 року; квитанції до прибуткового касового ордеру №94 від 03.02.2023 року; витягу на СПД [PERSON] станом на 31.03.2023 року, а також фотокопією встановленого надгробного пам`ятника на ім`я [PERSON] . 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон №1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП. Відповідно до статті 22 вищезазначеного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю', майну третьої особи. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону № 1961-IV. Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Згідно пункту 27.4 статті 27 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» станом на 12.11.2020 року розмір мінімальної заробітної плати становив 5000,00 грн. Оскільки відповідно до пункту 27.4 статті 27 Закону № 1961-IV, загальний розмір відшкодування витрат пов`язаних з похованням одного потерпілого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат на день настання страхового випадку (60 000, 00 грн.), а тому відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача страхову виплату у розмірі встановленого ліміту у сумі 60 000,00 грн. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено належними та обґрунтованими доказами витрати на поховання та встановлення надгробного пам`ятника для [PERSON] у розмірі 60000 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» в якості страхового відшкодування. 5. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, п. 8, ч.2 даної статті визначається що способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Зі змісту статті 1187 ЦК України вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхові відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності. Приписами статті 979 ЦК України передбачено - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам внаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем та її представником доведено суму страхового відшкодування у розмірі 60000 грн., належними та допустимими доказами. 6. Судові витрати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суму судового збору у розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved