Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1911. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що поступово привело, до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини припинилися ще у 2021. З цього часу спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Позивачка вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, та просить його розірвати. Від спільного сімейного життя мають сина [PERSON] , [INFO] . На примирення не згодна. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про розгляд справи, про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення копії ухвали про відкриття провадження. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні від 03.06.2023. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 10 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1911, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 10.10.2014 (а.с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 13 лютого 2015 року (а.с.4). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про\~розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У відповідності до вимог ч. 1 ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст.\~112\~СК України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Встановивши, що сторони сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду стягнути з відповідача, а саме судовий збір 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved