Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що вона, згідно договору від 22.01.2007 року, на підставі рішення 8 сесії V скликання Свалявської міської ради від 19.12.2006 року, орендує земельну ділянку площею 0,0035 га, що за адресою [ADDRESS] для комерційної діяльності. Даний договір неодноразово продовжувався, а саме: 27.01.2012 року - рішенням 5 сесії Свалявської міської ради; 02.06.2022 року рішенням 24 сесії VIII скликання Свалявської міської рад № 783 строком до 15.10.2022 року. Зазначає, що на вказаній земельній ділянці, яка перебуває у її користуванні, на підставі рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради № 91 від 07.07.2018 року та №140 від 25.10.2018 року нею розміщено тимчасову споруду (біля власного вбудованого приміщення) для здійснення підприємницької діяльності. В подальшому Свалявською міською радою їй відмовлено у продовженні оренди земельної ділянки, у зв`язку з тим що в неї відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане нерухоме майно яке перебуває на такій та роз`яснено, що дана земельна ділянка відображається як вільна та повинна передаватись в оренду через аукціон. Вказує, що звернувшись до ДАБІ для отримання декларації про готовність об`єкту та введення в експлуатацію, їй було відмовлено у зв`язку з тим, що в не надано документа на земельну ділянку. Вважає, що так як за період будівництва від органу місцевого самоврядування не надходило будь-яких претензій, в даний час будівництво завершене, в неї є технічний паспорт та проєкт забудови, ряд висновків щодо стану будівлі, які подавались до декларації та перебувають у ДАБІ, в зв`язку з тим, що в неї не має можливості іншим чином встановити право власності на вже завершену будівництвом будівлю торгівлі, просить суд визнати за нею право власності на таку як на самочинно збудовану. Учасники у судове засідання не з`явилися. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник Свалявської міської ради подала заяву у якій просила розгляд справи проводити за наявними у такій матеріалами (а.с. 57-58, 71). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до договору оренди від 22.01.2007 року, Свалявська міська рада передала позивачці в оренду земельну ділянку, за адресою [ADDRESS] , площею 0,0035га, кадастровий номер: 2124010100:01:015:0013, на строк 5 років (а.с. 5-14). Рішенням 5 сесії VI скликання Свалявської міської ради від 27.01.2012 року №333 вищевказаний договір продовжено строком на 10 років (а.с. 15-17). Відповідно до Договору оренди земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , площею 0,0035га, кадастровий номер: 2124010100:01:015:0013, така перебувала у користуванні позивачки до 15.10.2022 року (а.с. 24-30). Згідно рішення виконавчого комітету Свалявської міської ради від 07.07.2018 року №91 [PERSON] надано дозвіл на розроблення комплексної схеми розміщення тимчасової споруди по [ADDRESS] (біля власного вбудованого приміщення) для здійснення підприємницької діяльності (а.с. 18). ФОП [PERSON] видано паспорт прив`язки тимчасової споруди (біля власного вбудованого приміщення) для здійснення підприємницької діяльності по [ADDRESS] (а.с. 19-20). Рішенням Виконавчого комітету Свалявської міської ради від 25.10.2018 року №140 - затверджено комплексну схему розміщення тимчасової споруди по [ADDRESS] (біля власного вбудованого приміщення) для здійснення підприємницької діяльності (а.с. 21-23). Відповідно до договору оренди від 22.01.2007 року, Свалявська міська рада передала позивачці в оренду земельну ділянку, за адресою [ADDRESS] , площею 0,0035га, кадастровий номер: 2124010100:01:015:0013, на строк 5 років (а.с. 5-14). Позивачці, 02.09.2022 року, затверджено завдання на проектування - будівництво торгівлі за адресою [ADDRESS] (а.с. 31-32) Згідно експертного звіту №07-0244/01-22 від 29.09.2022 року проектна документація на будівництво будівлі торгівлі за адресою [ADDRESS] відповідає вимогам з питань міцності, надійності, довговічності (а.с. 34-37). Як убачається з Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, у такому міститься інформація щодо вищевказаного об`єкта будівництва (а.с. 38-43). На будівлю торгівлі за адресою [ADDRESS] виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа №1342/2022) така складається з «А» - будівля торгівлі. Її вартість складає 97180 грн. (а.с. 46-49). За приписами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 згаданого Кодексу визначено право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зокрема, визнання права. Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 376 ЦК України передбачає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. За правовим змістом згаданої норми Закону, передбачено можливість визнання за особою, яка вчинила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, в судовому порядку права власності на такий об`єкт. Зазначена норма застосовується в тому випадку, коли особа, яка здійснила самочинне будівництво, отримає у встановленому порядку земельну ділянку саме для призначеної мети. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що даний позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved