Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , тертя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що 20.06.1987 року він уклав шлюб з [PERSON] який був розірваний рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 10.07.2014 року. Від шлюбу в них народився син [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати зі своєю матір`ю. З відповідачкою не проживав з 24.02.1999 року, і до 08.09.2022 року взагалі не спілкувався з нею. В нього було своє особисте життя і він не дуже цікавився справами спільної дитини та й дитина не проявляла до нього потягу чи зацікавленості, не бажала спілкування. [PERSON] [INFO] народила дитину, і при реєстрації народження вказала його батьком, про що було внесено відомості до актового запису про народження № 1331, складеному 01.09.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). За відомостями Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), при державній реєстрації народження дитини заявником була мати [PERSON] (наразі [PERSON] ) і реєстрація проводилася за її усною заявою та на підставі пред`явлених нею документів. Він тривалий час з 2000 року по 2009 рік працював в службі перевезення водієм (таксистом). Його робота була пов`язана з відсутністю вдома біля родини, отже екс-дружина тривалий час залишалася наодинці. Святкові, вихідні дні він часто проводив без своєї колишньої дружини, дітей, родичів, бо заробляв грошові кошти. Дитина почала підростати, він не звернув увагу на його зовнішній вигляд. Однак його батько, його родичі і знайомі почали натякати йому, що хлопчик зовнішньо не схожий на нього. З роками ця проблема його почала турбувати все більше і більше. Отже, він дійшов думки, що він не є батьком [PERSON] , наскільки він пам`ятає в той час він не мав ніяких стосунків з його матір`ю. Згоди на запис його батьком дитини він також не надавав. Також, з усних розмов з відповідачкою на теперішній час у нього є підстави вважати, що він все таки не являється біологічним батьком. Він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про внесення змін до актового запису про народження №1331, а саме виключення відомостей про батька дитини [PERSON] , але листом від 14.09.2022 року № 3394/23-23-04-05 йому було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє рішення суду про виключення відомостей з актового запису про народження. Беручи до уваги зазначені обставини, вважає, що актовий запис про народження дитини, в якому він записаний батьком [PERSON] , не відповідає дійсності. Це і примусило його оспорити батьківство. Подальше батьківство порушує майнові, спадкові та інші немайнові його права, призводить до аліментних зобов`язань стосовно дитини, батьком якої він не являється. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Просить виключити відомості про її батьківство з актового запису № 1331 від 01 вересня 2022 року про народження [PERSON] , зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Відділом державної реєстрації актів цивільного етану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Внести зміни в актовий запис у книзі записів актів цивільного стану про народження [PERSON] . Видати нове свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд в позові відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 2251. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 2251 розірвано. Відповідно до\~ст. 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом РАЦС у встановленому порядку. Слід зазначити, що дитина [PERSON] , народилась до реєстрації шлюбу між сторонами, а саме 19 листопада 2006 року. Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.09.2022 року № 3394/23.23-04-05 та пояснень від 24.02.2023 року, актовий запис про народження складений 28.11.2006 відносно [PERSON] , [INFO] , складено на підставі спільної заяви батьків від 28.11.2006 року ( [PERSON] та [PERSON] ). Заявником при реєстрації народження був позивач, [PERSON] . Заявника було ознайомлено з даними, унесеними до актового запису цивільного стану, про що він власноручно поставив підпис у відповідній графі паперового носія актового запису. Дитині про державній реєстрації народження присвоєно прізвище батька « [PERSON] ». Згідно\~ст. 136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до чинного законодавства, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Статтею 134 СК України\~передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до висновку експерта № 103-69-2023 від 14.06.2023 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи відділення судово-медичної генетичної ідентифікації молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно Hummel К at all Biostatistische Abstammugs- begutachung mit blutgruppen befunden Stuttgart, 1971., біологічне батьківс\-тво [PERSON] відносно [PERSON] \-ча практично доведено. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed