Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія" Кредит-Капітал», якою просить: - визнати виконавчий напис нотаріуса від 06.05.2021 року № 29727, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, яким запропоновано стягнути із позивачки на користь відповідача борг у загальній сумі 10270.07 грн.; - стягнути із відповідача на користь позивача 10270.07 грн. стягнутих за виконавчим написом нотаріуса від 06.05.2021 року № 29727, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07 липня 2023 року суд відкрив провадження у цивільній справі. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 07 серпня 2023 року, о 09 годині 15 хвилин, у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області. 07 серпня 2023 року в судове засідання учасники справи не з`явились, були повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд врахував те, що відповідач 26 липня 2023 року подав до суду заяву про направлення йому копії позову з додатками на ознайомлення (а.с.46-49), але відзначає, що і ухвалу про відкриття провадження, і повістку, і копію позову з додатками було направлено йому на його поштову адресу (а.с.41,42), і він отримав документи 18 липня 2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.45). Також, уважно ознайомившись із заявою відповідача, суд не побачив ніде у її змісті будь-яких відомостей про те, що ним було отримано судові документи тільки частково, і докази, які могли би це підтвердити (а.с.46-49). Разом з цим, інформація про дату, час і місце судового засідання було оприлюднено на сайті і відповідач міг би або прийняти участь у справі безпосередньо, або в режимі відеоконференції, але будь-яких заяв про відкладення судового засідання не подав, як і клопотання про його відкладення, і при цьому представник відповідача не з`явився. У зв`язку із чим, а також в силу положень частини другої статті 247 ЦПК України, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників у справі. Позиція позивача, полягала в тому, що 06 травня 2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис, який слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено за відсутністю документів, що підтверджують безспірність вимог відповідача до нього. А кошти, які були отримані відповідачем були отримані безпідставно, і тому їх слід повернути позивачу. Позиція відповідача у справі суду не відома, оскільки останній своїм правом на надання суду відзиву на позов та доказів, які могли би його підтвердити, не скористався. Оцінка суду щодо фактів. 06 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», якому ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 60-МЛ від 26 січня 2021 року за кредитним договором № 3095004 від 01.07.2020 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , в розмірі 10270 гривень 07 копійок з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2231 гривня, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7109 гривень 07 копійок, а також збір за вчинення виконавчого напису. Строк, за який провадиться стягнення з 25 січня 2021 року по 06 травня 2021 року. (а.с.15). 10 серпня 2021 року, на підставі вказаного виконавчого напису, Головним державним виконавцем Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Атамановим С.М. було відкрито виконавче провадження (а.с.6-7). 23.06.2023 року борг було погашено про, що Головним державним виконавцем Коломийського відділу Державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Атамановим С.М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 17). Суд відзначає, що відповідач не надав суду жодних документів, які могли би підтвердити факт вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем виконавчого напису, що оскаржується позивачем, на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (а.с.1-57). І відповідач не заперечив проти аргументів позивача про те, що виконавчий напис, що оскаржується позивачем, був вчинений не на підставі таких документів (а.с.1-57). Оцінка судом змісту правовідносин. Між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» виникли цивільно-правові (зокрема, зобов`язальні) правовідносини. І в межах цих правовідносин, позивач оспорює правомірність обраного відповідачем способу захисту свого можливого цивільного права на отримання боргу шляхом вчинення виконавчого напису. Оцінка суду щодо права. Частиною 6 статті 55 Конституції України гарантовано право кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. А стаття 18 Цивільного кодексу України прямо передбачає можливість захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі, але у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, в редакції чинній на дату вчинення нотаріусом виконавчого напису, стаття 87 Закону України „Про нотаріат" встановлювала, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. При цьому перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадилось у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, тобто перелік документів, які підтверджують безспірність боргу, з огляду на положення статті 87 Закону України „Про нотаріат", встановлювався Кабінетом Міністрів України. Разом з цим стаття 88 Закону України "Про нотаріат" уточнювала, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані йому документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадилось у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. І для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, цей перелік, для одержання виконавчого напису, передбачав подання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До такого висновку дійшов через те, що постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою було доповнено вказану вище Постанову КМУ №1172 новим розділом: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", і яка передбачала вчинення виконавчих написів нотаріусами на підставі не нотаріально посвідчених кредитних договорів, було визнано незаконною та не чинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі N 826/20084/14, і ця постанова була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тому станом на 06 травня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем повинен був керуватись Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадилось у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, без урахування змін, внесених до цієї постанови постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". А отже, у випадку не надання йому оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, він не мав права видати виконавчий напис. Як наслідок, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності вказаних документів, виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню, як спосіб захисту боржника. Наведені висновки суду узгоджуються і з висновками, що зроблені в узагальненні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні (пункт 10, сторінки 18 та 23). І, застосовуючи саме вказаний правовий підхід суд констатує, що відповідач не надав суду доказів того, що нотаріусу було надано і нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів, які входять до переліку документів, що були встановлені Кабінетом Міністрів України, як необхідні для підтвердження факту безспірної заборгованості позивача перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал». Висновок суду по суті позовних вимог. Тож зважаючи на викладені обставини суд вважає, що вони, у своїй сукупності, є достатніми і самостійними підставами для того аби задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі, а отже визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Висновок суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми стягнутих за виконавчим написом нотаріуса. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а згідно постанови про закінчення виконавчого провадження, кошти з позивача були стягнуті на користь відповідача у розмірі 10270 гривень 07 копійок, вказана сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідача у повному обсязі, як безпідставно одержана. Тому,

Outcome: approved