Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Вінницький обласний центр зайнятості звернувся в суд з даним позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] допомогу по безробіттю в сумі 10787,17 грн., нараховану за період з 01.06.2021 по 10.08.2021 та судовий збір в сумі 2684 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] був зареєстрований 23.12.2020 в Бершадській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості (далі - Бершадська районна філія), як такий, що шукає роботу. На підставі заяви та поданих документів [PERSON] надано статус безробітного з 23.12.2020 та призначено виплату допомоги по безробіттю. 10.08.2021 відповідач був знятий з обліку як безробітний на підставі заяви про припинення реєстрації безробітного у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості. Підписуючи власноручно заяву про надання статусу безробітного 23.12.2020 [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних та відповідальністю за подання недостовірних даних та обов`язком інформувати центр зайнятості про всі обставини та умови, що впливають на порядок виплати допомоги по безробіттю. 30.12.2020 року кар`єрним радником Бершадської районної філії підписано із відповідачем Індивідуальний план працевлаштування безробітного, пунктом 4.2.7 якого передбачено обов`язок клієнта інформувати Центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повертати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг. В період перебування на обліку, як безробітного, за результатами обміну даними з Пенсійним фондом України, до служби зайнятості надійшла інформація про факт виконання відповідачем робіт за договором цивільно-правового характеру у ТОВ «Управляюча компанія «Вишгород-сервіс». Листом № 126-09-21 від 03.09.2021 ТОВ «Управляюча компанія «Вишгород-сервіс» підтвердило факт надання [PERSON] послуг ТОВ «УК «Вишгород-сервіс» з 01.06.2021 р. по 31.08.2021, відповідно до цивільно-правового договору №9 від 24.05.2021 та отримання ним грошової винагороди в розмірі 2000 грн. Таким чином, неповідомлення відповідачем під час перебування на обліку, в статусі зареєстрованого безробітного, про факт укладення ним цивільно-правового договору, призвело до безпідставного отримання допомоги по безробіттю в сумі 10787,17 грн. в період з 01.06.2021 по 10.08.2021. З врахуванням цієї обставини, 01.10.2021 Бершадською районною філією складено Акт №42 проведення розслідування страхового випадку та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення по безробіттю. Враховуючи, що [PERSON] під час перебування на обліку, в статусі зареєстрованого безробітного, належав до зайнятого населення та не мав права на статус безробітного і отримання матеріального забезпечення, то нарахована допомога по безробіттю в сумі 10787,17 грн. за період з 01.06.2021 по 10.08.2021, підлягає поверненню. На підставі Акту розслідування Бершадською районною філією 06.10.2021 прийнято рішення про повернення відповідачем коштів, виплачених на підставі подання особою недостовірних відомостей як безробітного, яке оформлене наказом Бершадської районної філії від 06.10.2021 №7. 06.10.2021 відповідачу надіслано повідомлення Бершадської районної філії № 01-20/281-2021 про необхідність повернення допомоги по безробіттю в сумі 10787,17 грн. у добровільному порядку . Аналогічні листи -повідомлення повторно надіслано відповідачу 06.12.2021, 25.03.2022, 17.02.2022, однак вони всі поверталися до відправника у зв`язку з відмовою від отримання. 02.12.2022 відповідачу надіслано Претензію № 02.01-21/224-2022 про необхідність повернення 10787,17 грн. у добровільному порядку, яка отримана відповідачем 07.12.2022, однак вказана сума відповідачем не повернута. Представник позивача, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.12.2020 відповідач [PERSON] звернувся до Бершадської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості з заявою про реєстрацію його як безробітного та призначення відповідної допомоги до вирішення питання щодо його працевлаштування, з того ж дня була призначена та розпочата виплата допомоги по безробіттю, на підставі документів, які ним були надані до філії. Підписуючи власноручно заяву про надання статусу безробітного 23.12.2020 [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних та відповідальністю за подання недостовірних даних та обов`язком інформувати центр зайнятості про всі обставини та умови, що впливають на порядок виплати допомоги по безробіттю( а.с.6-7). 30.12.2020 кар`єрним радником Бершадської районної філії підписано із відповідачем Індивідуальний план працевлаштування безробітного, пунктом 4.2.7 якого передбачено обов`язок Клієнта (Відповідача) інформувати Центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повернути суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що передбачено частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Також, відповідачем підписано Додаток 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного, відповідно до пп. 3 п. 2, якого зареєстровані безробітні зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення, надання соціальних послуг та припинення реєстрації (а.с.8-12). 10 серпня 2021 року відповідач [PERSON] був знятий з обліку як безробітний на підставі заяви про припинення реєстрації безробітного у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості. В період перебування [PERSON] на обліку, як безробітного, за результатами обміну даними з Пенсійним фондом України, до служби зайнятості надійшла інформація про факт виконання відповідачем робіт за договором цивільно-правового характеру у ТОВ «Управляюча компанія «Вишгород-сервіс». Актом розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат і матеріального забезпечення по безробіттю № 42 від 01 жовтня 2021 року було встановлено, що відповідач [PERSON] , перебуваючи на обліку як безробітній в Бершадській районній філії Вінницького ОЦЗ з 23.12.2020 по 10.08.2021 та отримуючи допомогу по безробіттю, надавав послуги ТОВ «Управляюча компанія «Вишгород-сервіс» відповідно до цивільно-правового договору №9 від 24.05.2021 у період з 01.06.2021 по 31.08.2021 (а.с.14-16). Відомості, викладені в акті 42 від 01 жовтня 2011 року, підтверджуються копією договору підряду №9 від 24.05.2021 укладеного між ТОВ «Управляюча компанія «Вишгород-сервіс» та [PERSON] про надання послуг; актом прийому наданих послуг до цивільно-правового договору №9 від 24.05.2021, в якому наявні відомості про вартість отриманих коштів (а.с. 18-19). Зазначені обставини не були спростовані відповідачем, відповідно до приписів ст.ст.12,76-83 ЦПК України. Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення": "безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи". Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються також Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.1, ч. 1 ст.6, ч. 1 ст.7, ч.ч. 1, 2 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, зокрема право на допомогу по безробіттю, мають застраховані особи в разі настання страхового випадку (відсутності або втрати роботи, заробітку). Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг (ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Відповідно до ч. 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Пунктом 2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №60/62 від 13 лютого 2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 12.03.2009 за №232/15248, передбачено, що розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин,що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку (п.8 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним). Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування лише в разі, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] під час перебування на обліку в службі зайнятості як безробітний не надав позивачу інформацію щодо виконання оплачуваної роботи, тобто не виконав взяті на себе обов`язки щодо своєчасного подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, що призвело до безпідставного отримання ним допомоги. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не вказав інформацію про укладення договору цивільно-правового характеру з ТОВ «Управляюча компанія «Вишгород-сервіс» від 24.05.2021 та безпідставно отримав допомогу по безробіттю з 01.06.2021 по 10.08.2021. Вказана обставина є такою, що впливає на умови виплати безробітним забезпечення та надання їм соціальних послуг, а тому неповідомлення такими особами центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання ними своїх обов`язків та відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. З матеріалів справи вбачається, що за період з 01.06.2021 по 10.08.2021 сума безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню становить 10787,17 грн., що підтверджується розрахунком суми коштів, що підлягають поверненню 05.10.2021 № 07-50/3975-21 (а.с.13). Бершадською районною філією відповідачу [PERSON] надсилалися повідомлення про необхідність повернення допомоги по безробіттю в сумі 10787,17 грн. -06.10.2021 № 01-20/281-2021, 06.12.2021 № 01-20/328-2021, 25.03.2022№ 01.01.-21/49-2022, 17.05.2022 №02.01/81-2022, однак всі повідомлення повернулися без вручення (а.с. 21-32). 02.12.2022 Бершадською районною філією на адресу відповідача було направлено Претензію № 02.01./224-2022 про необхідність повернення в добровільному порядку допомоги по безробіттю в сумі 10787,17 грн, яку відповідачем отримано 07.12.2022 (а.с.33-36), та на час розгляду справи вказані кошти відповідачем не повернуті. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved