Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Адвокат Комаса Олександр Володимирович в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 10.04.2020 року на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття щомісяця. Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 квітня 2020 року було стягнено з [PERSON] (далі - Позивач) на користь [PERSON] (далі - Відповідач) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день з Позивача в примусовому порядку здійснюється виконання рішення про стягнення аліментів по виконавчому листу №750/1625/20 від 10.04.2020 р. Позивач від першого шлюбу має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яким за рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 вересня 2018 року сплачуються аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.07.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішення про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) знаходиться на примусовому виконанні від 24.10.2018 року, що підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчих проваджень ВП [NUMBER]. Позивач на сьогоднішній день зареєстрований фізичною - особою підприємцем, що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.10.2021 року. Згідно з довідкою про доходи від підприємницької діяльності від 16.06.2022 року, за період 2021 року доходи Позивача склали 0,00 грн. В листі державної податкової служби України від 01.07.2022 року зазначено, що Позивач перебуває на загальній системі оподаткування, а також інформація щодо сплати податків у 2022 році. Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податку про джерела/суми виплачених доходів та отримання податків станом на 04.02.2022 рік, доходи Позивача в цілому за період 2020 року по 3 квартал 2021 року склали 3262,8. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 червня 2021 року на користь Відповідача стягнено аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 березня 2021 року та до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. На сьогоднішній день, відповідач звернулася до державної виконавчої служби за примусовим виконанням вказаного рішення, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.06.2022 року ВП [NUMBER]. Таким чином, сумарний розмір аліментів, який присуджено на сьогоднішній день до сплати Позивачу, складає 7/12 частини заробітку Звертає увагу, що фактично на утримання дитини Відповідачу сплачується сума аліментів, яка підлягає стягненню виходячи із розміру доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, що підтверджується розрахунком заборгованості аліментів з 2020 та 2021 рік. Зазначає, що попри наявність заборгованості зі сплати аліментів, Позивач намагається постійно її погашати з урахуванням нарахувань, виходячи із середньої заробітної плати по місцевості. Розмір середньої заробітної плати штатних працівників у Чернігівській області станом на 2022 рік становить 11853 грн., що підтверджується листом Головного управління статистики у Чернігівській області від 19.07.2022. Виходячи з розміру присуджених до сплати аліментів по трьох рішеннях суду, Позивач фактично змушений сплачувати близько 68 відсотків свого заробітку. У зв`язку з фактичною відсутністю доходів у Позивача, нарахування як вже зазначалося вище, здійснюється виходячи з доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. Позивач змушений платити наступні розміри аліментів на утримання дітей: на двох дітей 1/3 частина доходу, що дорівнює 33, 33%, а з урахуванням середнього заробітку по місцевості у розмірі 11853 грн, сумарно складає 3950, 60 коп, що близько 2000 грн на кожну дитину. На утримання спільної дитини з Відповідачем у розмірі , що дорівнює 25% з урахуванням середньої заробітної плати по місцевості Позивачу доводиться сплачувати 2963 грн 25 коп По виконавчому провадженню від 27.06.2022 ВП [NUMBER] стягуються на користь відповідача кошти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/10 частини доходу, що становить 10%, з урахуванням фактичного розрахунку від середньої заробітної плати розмір складе 1185, 3 грн. Тобто, сумарний розмір аліментів який фактично буде нараховуватися Позивачу у зв`язку з відсутністю офіційного заробітку та з урахуванням середнього заробітку по місцевості складе 8099, 15 грн. Через введення воєнного стану на території України 24 лютого 2022 року та фактичним веденням бойових дій на території міста Чернігова та області, Позивач був змушений переїхати в іншу місцевість, а саме в смт Куликівка, Чернігівської області, що підтверджується довідкою про надання статусу внутрішньо - переміщеної особи 7417-7500259857 в додатку «Дія». Фактично активне ведення бойових дій на території області обмежило можливість Позивачу здійснювати свою підприємницьку діяльність протягом тривалого часу. Відсутність офіційного доходу на сьогоднішній день, сплата аліментів на 2 неповнолітніх дітей від першого шлюбу та відкриття провадження по рішенню суду на утримання відповідача до досягнення дитиною трьох років, змушує Позивача звернутися з даним позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку з урахуванням викладених обставин. При цьому, позивач вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання спільної з Відповідачем дитини жодним чином не вплине на його обов`язок щодо утримання дитини, оскільки фактично Позивач повинен буде сплачувати 1/6 частину від доходу, що дорівнює 16,67%, а з урахуванням викладених вище обставин з розрахунку середньої зарплати по регіону фактично буде нараховуватися 1975, 90 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 29 серпня 2022 року справу було передано за підсудністю до Чернігівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2022 року справу було передано за підсудністю до Куликівського районного суду Чернігівської області. Вказана справа надійшла до Куликівського районного суду Чернігівської області 19 жовтня 2022 року та після усунення недоліків позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 15.03.2023 року представником відповідача Байдала В.О. до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач категорично не погоджується з позовними вимогами [PERSON] та має всі обґрунтовані підстави вважати, що позивач намагається ввести суд в оману, тим самим уникнути батьківського обов`язку належним чином приймати участь у матеріальному забезпеченні спільного з відповідачем малолітнього сина. Зазначає, що практично з самого народження сина [PERSON] позивач категорично відмовлявся від утримання спільної дитини, знаходячи для цього різні мотиви, зокрема невпевненість у батьківстві, брак грошей, погане ставлення [PERSON] до нього. Державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, яку отримувала відповідач, складала 860 грн на місяць, тому становище, в якому вона опинилася разом з малолітньою дитиною, було вкрай важке. З огляду на викладене у лютому 2020 року вона була змушена звернутися до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за 2020 рік свідчить, що станом на 01.01.2021 року сукупний розмір аліментної заборгованості [PERSON] склав 10870 грн. 17 коп. Отже, фактично, весь матеріальний тягар був покладений на відповідача. З огляду на викладене, з метою захисту у першу чергу прав дитини, у березні 2021 року [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовною заявою про стягнення з позивача аліментів на своє утримання до досягнення їхнім спільним сином 3-річного віку. Позов було задоволено частково та призначено аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/10 частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 15 березня 2021 року та до досягнення сином трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №19.21-39/21022 за виконавчим листом №750/2633/21 станом на 01.01.23 [PERSON] має сукупну заборгованість у розмірі 3988 грн., зокрема, ним не здійснено жодного платежу. Звертає увагу, що [PERSON] фактично була позбавлена засобів для існування та потребувала матеріальної підтримки від колишнього громадянського чоловіка та батька їхньої спільної малолітньої дитини, проте допомоги від нього не отримала. Наприкінці жовтня 2021 року після неодноразових заяв відповідача до Чернігівського обласного центру занятості щодо достатнього фінансового забезпечення [PERSON] та незаконного отримання ним соціальної допомоги по безробіттю у розмірі 1000 гривень, уникнення від сплати аліментів на утримання дитини на належному рівні, з обліку у центрі зайнятості як безробітного його було знято. 28.10.2021 позивач зареєструвався як фізична особа - підприємець, відповідно до наданих суду матеріалів перебуває на загальній системі оподаткування, офіційних доходів не має, проте у процесі припинення діяльності не перебуває, що вказує на недобросовісну поведінку [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] дохід від підприємницької діяльності не отримує, то аліменти з листопада 2021 року по липень 2022 року на спільну з відповідачем дитину стягувалися у розмірі гарантованого державною 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 1050 грн. (розрахунок заборгованості №19.21-19/10529). Також зазначає, що позивач є здоровою, працездатною особою 32 років, яка має вищу юридичну освіту, магістр права. Зареєстрований ФОП на загальній системі оподаткування, задекларованих доходів не має, проте в стадії припинення не перебуває. Зареєстрований як внутрішньо переміщена особа у Куликівському районі, проте мешкає у м. Чернігові та веде звичний спосіб життя. При гострій нестачі коштів на сплату аліментних зобов`язань на протязі останніх 4-х років, безгрошів`ї, хронічному безробітті та відсутності доходів позивач продовжує винаходити кошти для оплати послуг адвокатів для представлення його інтересів у судах, аби вибороти можливість якомога меншої матеріальної участі у житті спільної з відповідачем дитини. Стягнення аліментів з позивача на утримання 3 неповнолітніх дітей проводиться у розмірі 1/3 (на 2 спільних дітей з [PERSON] ) та (на спільну дитину з [PERSON] ), що у сукупності складає 0, 58 % та не перевищує розміру відрахувань, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Разом з тим, звертає увагу, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивач зазначив, що хоче урівняти двох дітей від першого шлюбу на утримання яких з нього стягується 1/3 частина всіх його доходів, зі спільним сином з відповідачкою, на утримання якого на даний час з нього стягується 1/4 всіх його доходів. Зазначив, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що матеріальне становище позивача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, який був встановлений судом. На його думку позивач хоче зменшити розмір аліментів через особисті неприязні стосунки з відповідачкою. Вказує на те, що реальний дохід позивача набагато більший, ніж відображений в довідках. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 вересня 2018 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.07.2018 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.20-22). Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 квітня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-15). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] з 28.10.2021 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.8). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела /суми виплачених доходів та утримання податків станом на 04.02.2022 за період з І кварталу 2020 року по ІІІ квартал 2021 року [PERSON] було нараховано наступний дохід: I квартал 2020 року - 1 680 грн. заробітна плата, липень 2021 року - 711,83 грн. соціальні виплати з відповідних бюджетів, серпень 2021 року - 870,97 грн. соціальні виплати з відповідних бюджетів, вересень 2021 року - 917,20 грн. соціальні виплати з відповідних бюджетів (а.с.9). Згідно з повідомленням Головного управління ДПС у Чернігівській області від 01.07.2022 [PERSON] за період з 28.10.2021 по 01.07.2022 сплатив податків, зборів та обов`язкових платежів у загальному розмірі 4120 грн. (а.с.10). Згідно з довідкою про доходи від заняття підприємницькою діяльністю від 16.06.2022, яка видана Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, оподаткований (чистий дохід) [PERSON] від заняття підприємницькою діяльністю згідно поданої декларації за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 складає 0 гривень (а.с.11). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 750/1625/20 виданому 10.04.2020 Деснянським районним судом міста Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття, [PERSON] станом на квітень 2021 року мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 10 440,41 грн. (а.с.17). Згідно з довідкою переселенця № 7417-7500259857 фактичним місцем проживання [PERSON] зазначено [ADDRESS] (а.с.31-32). Згідно з договором оренди квартири від 16.10.2020, укладеним між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар), останній прийняв у тимчасове користування 2-х кімнатну квартиру в [ADDRESS] . Орендна плата складає 3 500 грн в місяць (а.с.117-118). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 750/1625/20 виданому 10.04.2020 Деснянським районним судом міста Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття, [PERSON] станом на січень 2023 року мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 6 811,43 грн. (а.с.121-122). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 18.07.2022 по виконавчому листу № 750/2633/21, виданому 18.06.2021 Деснянським районним судом міста Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.03.2021 року та до досягнення сином [PERSON] [INFO] , трьох років, [PERSON] мав заборгованість у розмірі 3 988 грн. (а.с.123). Згідно з повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації держаної прикордонної служби України від 18.03.2021 [PERSON] в період з 26.09.2019 по 07.02.2021 шість разів перетинав державний кордон (а.с.160). У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу цієї норми права необхідно зробити висновок, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Строною позивача не було доведено, що на даний час існують умови, які є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання сина - [PERSON] . Позивач є особою працездатного віку, має повну вищу освіту. Позивач стверджує, що являючись фізичною особою-підприємцем майже не отримує дохід, однак при цьому не припиняє свою підприємницьку діяльність. Також посилання позивача на те, що він хоче урівняти всіх дітей, щоб сплачувати на них однакову суму аліментів не заслуговують на увагу, оскільки рішення суду про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] було винесено 10 квітня 2020 року, вже після того, як з позивача у 2018 році рішенням суду були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог позивача призведе до порушення цивільних прав відповідачки, їх спільної з позивачем малолітньої дитини, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed