Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, в якому вказала, що з 09.03.2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, за час перебування в якому у них народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння. На даний час спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. З початку січня 2023 року відповідач постійно зловживає спиртними напоями, на роботу не ходить, ображає її нецензурними словами при малолітніх дітях. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу - неможливі. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання спільних дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 09.03.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 22; стягнути аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Тандира О.В. від 09.05.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копію ухвали від 09.05.2023 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 16.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0800100216180. 16.05.2023 року від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до Розпорядження №333 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2023 року дану справу передано на розгляд судді Білоцькій Л.В. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 09.03.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис № 22. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с. 10). В період шлюбу, у сторін по справі, народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), син [PERSON] , [INFO] (а.с. 14), які проживають з позивачем, у належному їй житловому будинку (а.с. 17, 18) та перебувають на її утриманні (а.с. 16). Як вказала позивач, а відповідач визнав, сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння. На даний час спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу - неможливі. Окрім того, між ними не досягнуто згоди щодо утримання спільної дитини, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дане питання позивачем не порушувалося. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати свої дітей до досягнення ними повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. Щодо розподілу судових витрат слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, судом встановлено, що позивачем при подачі даного позову за вимогу про розірвання шлюбу сплачено 1073,60 грн., відповідач позов визнав, тому 50 відсотків судового збору в сумі 536,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача, та решту 50 відсотків судового збору в сумі 536,80 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету. Окрім того, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому його слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved