Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» адвокат Воронюк С.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №2029991938 від 13.04.2020 року у розмірі 248687,06 грн., з яких: 165311,95 грн. сума заборгованості по тілу; 83375,11 грн. сума заборгованості за відсотками; 0 грн. сума заборгованості по комісії, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 3731,00 грн. та витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 10000,00 грн. Позов мотивований тим, що 13.04.2020 року між АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір № 2029991938. 21.10.2022 між АТ «ОТП Банк» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладеного Договір факторингу №21/10/22, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Згідно з реєстром боржників №1 до Договору факторингу №21/10/22 від 21.10.2022, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 248687,06 грн., з яких: 165311,95 грн. сума заборгованості по тілу; 83375,11 грн. сума заборгованості за відсотками; 0 грн. сума заборгованості по комісії. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплати проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі і на умовах, передбачених кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачений кредитним договором. Позивачем було вжито заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення досудової вимоги до відповідача про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, проте дана вимога залишилася відповідачем без реагування. У зв`язку із вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 15.05.2023 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу та третім особам було роз`яснено право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження 25.05.2023 року, однак відзиву на позовну заву до даного часу до суду не надав. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Матеріалами справи встановлено, що 13.04.2020 року між АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір №2029991938, умовами якого закріплено наступне: - п.1.1. Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмір Кредиту 166000,00 грн.; дата остаточного повернення кредиту 13.04.2025 року; - п.1.2. Протягом дії кредитного Договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 20,00 % річних; - п.2. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань. Відповідно до заяви про видачу готівки № 706Е02SM7Y від 13.04.2022 АТ «ОТП Банк» видало [PERSON] кредит на суму 166000 грн. 21.10.2022 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №21/10/22, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ОТП Банк», в тому числі і до відповідача за кредитним договором №2029991938 від 13.04.2020 року. Згідно витягу із Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року вбачається, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 248687,06 грн., з яких: 165311,95 грн. сума заборгованості по тілу; 83375,11 грн. сума заборгованості по відсотках; 0 грн. сума заборгованості по комісії. Позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» 28.11.2022 року за вих. №2029991938 було направлено на поштову адресу [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за договором №2029991938 від 13.04.2020 року, яку останній не виконав. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована, в тому числі і розмір заборгованості за договором. Умови договору не оспорюються. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із положень ст. 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 248687,06 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3731,00 грн. Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Із положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України слідує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові від 28 червня 2023 року у справі №463/2001/19 Верховний Суд зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно договору про надання правової допомоги №18/23 від 20 лютого 2023 року та додаткової угоди №002547417598 від 20 лютого 2023 року, адвокат Воронюк Сергій Олександрович, зобов`язується надавати клієнтові ТОВ «Діджи Фінанс» правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплачувати надані послуги та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання договору. Судом встановлено, що ТОВ «Діджи Фінанс» понесено витрати пов`язані зі сплатою вартості правничої допомоги у розмірі 10000 грн., що відповідає п.п.4.8, 4.9 укладеного між позивачем та адвокатом Воронюком С.О. договору про надання правової допомоги від 20 лютого 2023 року №18/23 (п. 4.8 договору передбачає узгоджені сторонами тарифи за послуги адвоката; п.4.9 договору передбачає фіксований гонорар адвоката у розмірі 10000 грн. у разі позитивного для позивача рішення) та складаються з наступних послуг адвоката: консультація усного характеру (1 година) 1000 грн.; правовий аналіз правовідносин сторін та надання правових рекомендацій (2 години) 2000 грн.; експертиза юридичних документів (1 година) 1000 грн.; складання позовної заяви (5 годин) 5000 грн.; формування додатків до позовної заяви (0,5 години) 500 грн.; надсилання позовної заяви до суду (0,5 години)\~500 грн. Понесення вказаних\~витрат на професійну правничу допомогу позивачем підтверджене відповідними доказами: копією договору про надання правової допомоги від 20 лютого 2023 року №18/23; копією додаткової угоди від 20 лютого 2023 року №002547417598; копією детального опису наданих послуг від 03 квітня 2023 року; копією акту про підтвердження факту надання правничої допомоги від 03 квітня 2023 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Outcome: approved