Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 106/02/2014/0047 від 27.02.2014 року, що становить 81286,41 грн. та складається з: 74361,85 грн. заборгованість по кредиту строкова; 4698,42 грн. заборгованість по кредиту прострочена; 1600,43 грн. заборгованість по процентах поточна; 240,76 грн. заборгованість по процентах прострочена; 111,61 грн. три проценти річних від простроченої суми за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 272,34 грн. - заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції\~ за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позичальник та поручитель взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та договором поруки не виконували, у зв`язку з чим станом на 23.02.2022 року допустили виникнення заборгованості по кредитному договору в сумі 81286,41 грн., яку слід стягнути на користь банку. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати та справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~28.02.2023\~року вирішено\~розглянути справу\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. \~ \~ \~ \~ Відповідачка [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, однак 08.03.2023 року подала до суду письмову заяву, в якій просила суд взяти до уваги те, що вона є особою з інвалідністю ІІІ-ої групи та проживає з донькою, яка також є особою з інвалідністю з дитинства та їй потрібна допомога. 30.05.2023 року представник позивача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» подав до суду заяву про зменшення позовних вимог. Зокрема зазначив, що після відкриття провадження у справі відповідачем [PERSON] частково було погашено заборгованість за кредитним договором № 106/02/2014/0047 від 27.02.2014 року, а тому просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 106/02/2014/0047 від 27.02.2014 року, що станом на 24.05.2023 року становить 76754,61 грн. та складається з: 76435,80 грн. заборгованість за основним боргом; 87,18 грн. три проценти річних; 231,63 грн. інфляційні витрати. Судові витрати просив покласти на відповідачів. У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в судове засідання не з`явився, однак подав до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив розгляд справи провести без його участі. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом вручення поштового відправлення з судовою повісткою. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 27.02.2014 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» (позивач/кредитор) та [PERSON] (відповідач 1/позичальник) було укладено кредитний договір № 106/02/2014/0047 (а.с. 10-12), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 160000,0 грн., строком з 27.02.2014 року по 26.02.2029 року, на придбання майнових прав на однокімнатну квартиру [ADDRESS] (п.п. 1.1, 1.2, 1.3.1 кредитного договору). Згідно п.п. 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування в розмірі 16,0 % річних, а у разі простроченої заборгованості процентна ставка встановлюється у розмірі 16,0 % річних. Згідно п. 3.1 кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту на рахунок № [NUMBER] , відкритий у ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», щомісячно з 1 та не пізніше 28 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/180 від суми отриманого кредиту, що становить 889,0 грн., а останній платіж сплачується в сумі 869,0 грн. не пізніше 26.02.2029 року. Також згідно п. 3.2 кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно не пізніше 28 числа місяця наступного за місяцем користування кредитом сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки, зазначеної в п. 1.4 кредитного договору. У раз ненадходження платежів від позичальника у встановлені цим договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня переносяться на рахунки простроченої заборгованості (п. 3.4 кредитного договору). Неустойка/штраф (у разі їх виникнення), які підлягають сплаті за порушення умов цього договору, сплачується позичальником окремо, на вимогу банку (п. 3.3 кредитного договору). Згідно п. 7.4 кредитного договору детальний розпис загальної вартості платежів по цьому договору, що включає в себе суми планових платежів по поверненню кредиту, процентів, інших супутніх платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, визначається цим договором та Додатком № 1 до цього договору, що є його невідємною частиною (а.с. 13-14). Також 27.02.2014 року між ТзОВ «Житлово-експлуатаційне будівельно-виробнице підприємство «МЖК Експрес-24», [PERSON] (відповідач 1) та ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (позивач) було укладено додаткову угоду до Договору купівлі-продажу майновимх прав від 11.02.2014 року, згідно якої з метою захисту інтересів банку, як кредитора покупця, продавець та покупець домовились про залучення банку до відносин, які оформленні Договором купівлі-продажу майновимх прав від 11.02.2014 року, в якості його третьої сторони (а.с. 140). Також 27.02.2014 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитом між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (позивач) та [PERSON] (відповідач 1) було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно. Предметом іпотеки є майнові права на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] (відповідач 1) на підставі Договору купівлі-продажу майновимх прав від 11.02.2014 року, укладеного між [PERSON] (відповідач 1) та ТзОВ «Житлово-експлуатаційне будівельно-виробнице підприємство «МЖК Експрес-24» (а.с. 141-142). 05.03.2015 року, у зв`язку з введенням в експлуатацію об`єкта будівництва та реєстрацію прав власності на предмет іпотеки, між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (позивач) та [PERSON] (відповідач 1) було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, а саме внесено зміни в п. 2.1. та п. 4.1.1 кредитного договору. Зокрема сторони домовились, що для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, банк приймає в іпотеку об`єкт нерухомості: квартиру [ADDRESS] . Також позичальнику було відкрито позичковий рахунок № [NUMBER] та рахунок № [NUMBER] для внесення планових платежів по кредиту, дострокового погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитними коштами, передбачених кредитним договором (а.с. 15, 145). Аналогічні зміни та доповнення були внесені до нотаріально посвідченого договору іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 27.02.2014 року, що підтверджується копією нотаріально посвідченого Договору про внесення змін та доповнень від 05.03.2015 року (а.с. 144). 23.04.2020 року, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору, що пов`язані з встановленням карантинних обмежень через корона віруснухворобу COVID-19, між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (позивач) та [PERSON] (відповідач 1) було укладено Додаткову угоду до кредитного договору, якою було передбачено те, що позичальник зобов`язався здійснити погашення планових платежів по кредиту за період з 01.04.2020 року по 30.06.2020 року не пізніше 26.02.2029 року (а.с. 16). Також згідно п. 2.3 кредитного договору зобов`язання за цим договором забезпечуються фінансовою порукою [PERSON] (відповідач 2). Для забезпечення виконання вище зазначеного зобов`язання 27.02.2014 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (позивач/кредитор), [PERSON] (відповідач 2/поручитель) та [PERSON] (відповідач 1/ позичальник) було укладено договір поруки № 106/02/2014/0047-Р (а.с. 17-18), згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 106/02/2014/0047 від 27.02.2014 року, укладеному між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі, не пізніше 26.02.2029 року повернути кредит у розмірі 160000,0 грн, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 16,0% річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 16,0 % річних, а також штрафи та пені у розмірах і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим договором (п. 1.1 договору поруки). Згідно п. 1.2. договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Відповідно до п 1.5 кредитного договору кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок ТзОВ «Житлово-експлуатаційне будівельно-виробнице підприємство «МЖК Експрес-24» № [NUMBER] , відкритий ПАТ «Кредобанк», МФО 325365, код ЄДРПОУ 23802630 з призначенням платежу: оплата згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 11.02.2014 року від [PERSON] , в т.ч. ПДВ 26666,67 грн. На виконання умов договору ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» перерахував кредитні кошти в сумі 160000,0 грн. на поточний рахунок ТзОВ «Житлово-експлуатаційне будівельно-виробнице підприємство «МЖК Експрес-24», про що свідчить копія меморіального ордеру № 18 від 27.02.2014 року (а.с. 139). Як зазначає позивач у позовній заяві, [PERSON] (відповідач 1) не виконав своїх договірних зобов`язань за кредитним договором та станом на 24.05.2023 року допустив перед позивачем заборгованість, яка становить 76754,61 грн. та складається з: 76435,80 грн. заборгованості за основним боргом; 87,18 грн. три проценти річних; 231,63 грн. інфляційні витрати (а.с. 104-109). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором, відповідачами по справі суду не представлено. Згідно ст.\~554\~ЦК України\~у разі\~порушення боржником\~зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель\~відповідає перед\~кредитором у\~тому ж\~обсязі,\~що і\~боржник,\~включаючи сплату\~основного боргу,\~процентів,\~неустойки,\~відшкодування збитків,\~якщо інше\~не встановлено\~договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. 28.10.2022 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на iм`я позичальника [PERSON] (відповідач 1) було направлено лист-вимогу про необхідність виконати порушене зобов`язання протягом 30 календарних днів від дати одержання даної вимоги (а.с. 156-157). Також 28.11.2022 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на iм`я поручителя [PERSON] (відповідач 2) було направлено лист-вимогу про необхідність виконати порушене зобов`язання та повністю повернути всю суму кредиту за кредитним договором, а також сплатити штрафні санкції, протягом 30 календарних днів від дати одержання даної вимоги (а.с. 19, 158-159). Однак, як зазначає позивач у позовній заяві, зазначені вимоги не були виконані, а лише частково здійснено погашення заборгованості, про що свідчить розрахунок заборгованості станом на 24.05.2023 року. Отже, після отримання відповідачами вимог про дострокове виконання кредитного зобов`язання змінився строк його виконання та стягненню підлягали всі суми, які були нараховані за користування кредитом. Відповідно до чч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Частиною 1\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною 1\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Приписами ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання, у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат та 3% річних, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три відсотки річних від простроченої суми. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань за кредитним договором та договором поруки, а тому у позивача виникло право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Згідно ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~3\~ст.\~12,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № 106/02/2014/0047 від 27.02.14 року, та те, що відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів суду не надали, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зменшених позовних вимог про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні позову, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,0 грн. (платіжна інструкція № 9835-49 від 07.02.2023 року, а.с. 28), а саме по 1342,00 грн. з кожного. На підставі викладеного, відповідно 207, 526, 530, 554, 610, 611, 612, 626, 628, 631, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved