Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності на частину житлового будинку, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа. В обґрунтуваннях позовних вимог зазначив, що 08.07.2003 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку, у відповідності до умов якого [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] .Згідно з договором купівлі-продажу від 14.07.2008 року [PERSON] продала позивачу частину житлового будинку з відповідною частиноюнадвірних споруд та побудов, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначив, що приблизно у 2014-2016 рр. втратив правовстановлюючий документ на житловий будинок, а саме договір купівлі-продажу від 08.07.2003 року, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області та зареєстровано в реєстрі за №2341, внаслідок чого не може в повній мірі реалізувати своє право власності, а саме здійснити продаж даного житлового будинку. Позивач, не має можливості звернутися до приватного нотаріуса [PERSON] за отриманням дублікату договору купівлі-продажу від 08.07.2003 року, оскільки приватна нотаріальна діяльність [PERSON] по Покровському районному нотаріальному округу припинена на підставі наказу Головного управління юстиції у Донецькій області від 25.02.2004 N 36-1; архів приватного нотаріуса було передано на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву в місті Донецьку. У зв`язку з чим, позивач позбавлений можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу, а тому вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 31.03.2023 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.26). Ухвалою суду від 30.05.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с.28). Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду лист з проханням розглядати справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.07.2003 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області та зареєстровано в реєстрі за №2341. У відповідності до умов якого [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці, яка належить Піщанській сільській раді, розташовано: А1- житловий будинок, жилою площею 10,8 кв.м., пг-льох, Ж- туалет, К- колодязь, №1-2-огорожа (а.с.14). Право власності позивача на 1\\2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1478220 від 15.09.2003 року, виданий на підставі договору купівлі-продажу ВАК №507700, від 08.07.2003 року, посвідченого 08.07.2003 року приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстр 2341 (а.с.13 на зворотному аркуші). Згідно договору купівлі-продажу від 14.07.2008 року [PERSON] продала [PERSON] частину житлового будинку з відповідною частиноюнадвірних споруд та побудов, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: а саме: 1/2 пг- 1-льох, 1/2 Ж- туалет, З-1 - сарай, 1/2 И-1- сарай, 1/2 Л- літ. душ, 1/2 МІ - гараж, 1/2 К1 - колодязь, 1/2N1-3- огорожа, що складає 1/2 ідеальну часку, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно БТІ м. Красноармійська (Покровська) за №19161875 від 11.08.2008 року, реєстраційний номер 1313533 (а.с.22 та на зворотному аркуші). Судом з`ясовано, що позивач втратив правовстановлюючий документ на житловий будинок, а саме договір купівлі-продажу від 08.07.2003 року, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області та зареєстровано в реєстрі за №2341, внаслідок чого не має можливості зареєструвати право власності. Як вбачається із матеріалів справи, 30.09.2021 року до Східного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) направлено адвокатський запит з метою надання інформації чи здійснює приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу [PERSON] нотаріальну діяльність. Станом на час розгляду справи відповідь на адвокатський запит не надійшла (а.с.9). Крім того, 30.09.2021 року було направлено адвокатський запит №918 до Донецького обласного державного нотаріального архіву з проханням надати належним чином засвідчені копії документів, а саме: договору купівлі-продажу ВАК №507700 від 08.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], витяг про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради № 21 від 29.05.2008 року.Станом на час розгляду справи відповідь на адвокатський запит не надійшла (а.с.11). Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Таким чином, я у відповідності до законодавства позивач набув право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] , однак не має можливості зареєструвати право власності у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа. Згідно зі ст.41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст.317Цивільного кодексу України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, у Постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 року у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. У Постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до частини п`ятої статті 11ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням судуЦК Українипередбачає лише у ст. ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1ст. 328 ЦК України).Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Оскільки суд з`ясував, що позивачем втрачено документ, який засвідчує його право власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, яке було набуто ним на законних підставах, і це право потребує захисту у зв`язку з неможливістю на даний час його відновлення та вирішення цього питання у позасудовому порядку з незалежних від нього обставин, слід задовольнити позовні вимоги. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved