Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Радамовського М.М. звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10.10.1999 року, який рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.11.2014 року розірвано. Від цього шлюбу в них народилися двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.01.2020 року по справі №2/7212/523/19 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їхнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, у розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Виконавчий лист знаходиться на виконанні у Сокирянському відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, а вона офіційно ніде не працює та не перебуває на обліку у центрі зайнятості, її доходи є незначними та складаються з сезонних робіт. Відповідач є здоровою, працездатною особою, а тому має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання їхнього сина у більшому розмірі. За таких обставин вона змушена була звернутися до суду для зміни способу стягнення аліментів та вважає за необхідне стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення ним повноліття у відповідності до положень ст. 183 СК України. З часу присудження аліментів на дитину економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів в сумі 1200,00 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами. Крім цього, їхній спільний син хворіє, має діагноз - «Близорукість», внаслідок чого перебуває на обліку у лікаря-окуліста Сокирянської ЦРЛ та потребує періодичного обстеження та лікування, що у свою чергу потребує додаткових фінансових витрат. Оскільки син проживає разом з нею, тому обов`язок по утриманню дитини переважно лежить на ній, хоча, обов`язок щодо утримання дитини є обов`язком обох батьків, однак він не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника, це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання, їхнє дозвілля і т. д.). Вважає, що сума стягуваних з відповідача аліментів у розмірі 1200,00 грн. на утримання їхнього з відповідачем сина є нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який, відповідно до змін ч. 2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому вважає, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини, не забезпечує належного рівня життя дитини, а саме: необхідного харчування, її медичного догляду, лікування, навчання тощо. Відповідач є фізично здоровою, працездатною особою та може працювати і виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Просила змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області на її користь на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивачка. З наведених у позовній заяві обставин, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.10.1999 року, який рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.11.2014 було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.07.2007 року Виконавчим комітетом Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. Згідно довідки Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції На виконанні №29.5-36/8032 від 15.06.2023 року встановлено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №61377724 по виконанню виконавчого листа №2/722/523/19, виданого 23.01.2020 року Сокирянським районним судом Чернівецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з 09.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 15.06.2023 року інших виконавчих документів відносно [PERSON] , [INFO] , жителя с. Сербичани Дністровського району Чернівецької області на виконанні у відділі не перебуває та не перебувало. Відповідно до довідки №227, виданої 02.06.2023 року Сербичанським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Факт спільного проживання за вищевказаною позивачки з неповнолітнім сином [PERSON] також підтверджується актом №228 обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.06.2023 року, складеного комісією у складі: старости Сербачинського старостинського округу Братушко М.Л., діловода [PERSON] , землевпорядника [PERSON] в присутності [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Положеннями ч.1 ст. 192 СК України врегульовано зміну розміру аліментів, зокрема розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може полягати в зміні способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст.\~7\~СК\~України принципів справедливості, добросовісності, розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1200 гривень на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму\~ВСУ від\~15\~травня 2006\~року №3\~Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Беручи до уваги встановлені судом обставини справи, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. При цьому, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 грн., оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.\~5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України. Крім того, виконавчий лист, виданий Сокирянським районним судом Чернівецької області по цивільній справі №2/722/523/19 слід відкликати з примусового його виконання.

Outcome: approved