Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення баїтьківськиих прав та встановлення опіки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у її доньки [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , батьком дитини у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] , проте останній у шлюбі з відповідачкою не перебував та не перебуває, разом не проживає та не приймає участі у вихованні дитини з моменту її народження. Відповідачка не проживає разом із сином протягом останніх двох років, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами дитини, станом його здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина; зовсім не спілкується з ним. Тобто, відповідачка, покладених на неї законом обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у виховні дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина навчається у школі І-Ш ступенів № 245 Оболонського району м. Києва та завдяки вихованню позивача має гарні рекомендації від вчителів та навчальні досягнення високого рівня. Відвідування медичних закладів відбувається завжди у присутності позивача. Дитина постійно проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Враховуючи викладене, позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] , та встановити піклування над неповнолітнім, призначити її піклувальником дитини. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Службу у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації на виконання вимог ст. 19 СК України зобов`язано подати суду письмовий висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо сина відповідача, [PERSON] , [INFO] . 05.01.2023 службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації надано висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо її сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18.01.2023 у Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витребувано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якого зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . 24.04.2023 Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) суду надано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Протокольною ухвалою суду від 19.05.2023 підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав закрито, призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому, 01.08.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. При цьому, 05.01.2023 від представника третьої особи надійшла заява, в якій просив розглянути справу за відсутності уповноваженого представника та прийняти законне рішення в інтересах дитини. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Києві, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.05.2022, у графі батько вказано [PERSON] , у графі мати [PERSON] . З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового заптсу про народження №00038479113 від 13.02.2023 убачається, що у свідоцтві про народження [PERSON] , відомості про батька дитини зазначені за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Зі повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.05.2022 [PERSON] , [INFO] , слідує, що позивач [PERSON] являється її матір`ю. За таких обставин, позивач [PERSON] являється бабусею [PERSON] [INFO] . З акту обстеження умов проживання дитини від 17.05.2022, що складений Службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, вбачається, що станом на вказану дату малолітній [PERSON] , зареєстрований та проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , санітарно-гігієнічний стан квартири задовільний. Під час бесіди з [PERSON] з`ясовано, що матір дитини [PERSON] протягом останніх 2-х років за цією адресою не проживає, місце її знаходження не відоме, на телефонний зв`язок не виходить, участь у вихованні, навчанні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Зі слів бабусі усім необхідним дитину забезпечує вона сама. Відповідно до довідки лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1», [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , до лікаря приводять бабуся [PERSON] та рідна тітка [PERSON] . Як вбачається з характеристики учня 2-Б класу школи І-ІІІ ступенів № 245 Оболонського району м. Києва [PERSON] , [INFO] , [PERSON] навчається у школі з першого класу, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень, має навчальні досягнення високого рівня, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно, бере активну участь у конкурсах та змаганнях, завжди охайний. Бабуся та тітка хлопця приділяють належну увагу вихованню дитини, систематично відвідують школу, цікавяться не лише успіхами [PERSON], але й справами класу, його стосунками з однокласниками, психоемоційним станом хлопчика та його самопочуттям. Беруть активну участь в класних батьківських зборах, залучаються до вирішення питань класу. Бабуся - голова батьківського комітету, користується авторитетом серед інших батьків. Від рідних хлопчик отримує багато любові та уваги. Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацією надано висновок №104-6869 від 27.12.2022 про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . При цьому, серед іншого зазначається, що відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу. [PERSON] зареєстрований та проживає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у квартирі, яка облаштована необхідними меблями та побутовою технікою, в якій створені належні умови для проживання та розвитку дитини. [PERSON] є учнем школи І-ІІІ ступенів № 245 Оболонського району м. Києва, із наданої школою характеристики відомо, що бабуся і тітка приділяли належну увагу вихованню та навчанню дитини, беруть активну участь у шкільному житті класу. Відповідно до довідки лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1», відомо, що на прийом до лікаря дитину приводять бабуся та тітка. Відповідно до довідки про доходи наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві, [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 3577,89 грн за місяць. Питання доцільності (недоцільності) позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її сина тричі виносилось на розгляд комісії. На засіданні якої 22.09.2022 була присутня бабуся дитини, яка повідомила, що після народження сина мати приділяла належну увагу його вихованню, але останні два роки вона зникла у невідомому напрямку, іноді телефонує сестрі та просить перерахувати їй певні кошти. [PERSON] повідомила, що відповідач майже ніде не працювала, «існувала» за рахунок «дитячих коштів». Також повідомила, що зверталась до правоохоронних органів із заявою щодо розшуку її доньки, проте відповіді не отримала. З інформаційної довідки про роботу психолога з малолітнім [PERSON] від 29 листопада 2022 року, наданої Оболонським районним в місті Києві центром соціальних служб встановлено, що [PERSON] проживає з бабусею і багатьма своїми родичами, але без матері. Хлопчик розповів, що його мати приблизно 2 роки тому поїхала працювати і до теперішнього часу не повернулась. [PERSON] виховує бабуся, він ходить до школи, у нього є друзі. Хлопчик пам`ятає свою матір і про те, як він з нею жив. Зі слів бабусі, вони не говорили [PERSON] , що його мати пішла з дому, а придумали легенду щодо її роботи за кордоном. У хлопчика сформована прив`язаність до матері, він чекає її і хоче бачити. Бабусі було рекомендовано розповісти дитині правдиву інформацію про матір. Згідно інформації, наданої Оболонським УП ГУНП [PERSON] з приводу розшуку доньки [PERSON] не зверталась, проте з такою заявою зверталась [PERSON] (сестра матері дитини). На початку грудня 2022 року до служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації приходила тітка дитини з метою з`ясування варіантів, яким чином матір дитини може передати свої права на виховання сина бабусі і надала номер телефону, з якого останній раз спілкувалась з матір`ю дитини. Під час телефонного дзвінка спеціалістами служби, слухавку за даним номером ніхто не підняв. Через декілька днів до Служби приишла громадянка, яка представилась [PERSON] з метою написання нотаріальної заяви про те, що бабуся матиме право звертатися до необхідних установ (закладів освіти, медичних закладів) з метою захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON] . Оскільки в приміщенні не було електропостачання, громадянці було запропоновано почекати доки воно відновиться. Через деякий час вона пішла, не поспілкувавшись зі спеціалістами Служби. На номер телефону, який надала тітка дитини було надіслано запрошення на засідання комісії. Вдруге дане питання було винесено на розгляд комісії 08.12.2022, на якому була присутня бабуся дитини, яка підтвердила своє бажання займатися вихованням онука. Під час телефонного дзвінка матері динити, вона зазначила, що заперечує проти позбавлення її батьківських прав, запрошення на засідання не отримувала, оскільки були проблеми з телефоном. [PERSON] було запрошено на наступне засідання комісії та наголошено на її обов`язковій присутності. На засіданні Комісії від 22 грудня 2022 року бабуся дитини підтвердила своє бажання позбавити матір дитини батьківських прав. Мати дитини не з`явилась на засідання повторно. Під час телефонної бесіди заперечила проти позбавлення її батьківських прав та повідомила, що перебуває на роботі, тому на засідання Комісії прийти не може. Вона зазначила, що володіє інформацією з приводу того, що висновок органу опіки та піклування не є остаточним рішенням, а лише носить рекомендаційний характер для суду, тому свою позицію буде відстоювати саме у суді. Враховуючи викладене, Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, рекомендує позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.43-45). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Наведені вище обставини переконують суд в тому, що поведінка відповідача відносно її сина є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. В контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Надаючи оцінку висновку Оболонської РДА в м. Києві, наданому в порядку ст. 19 СК України, суд виходить з того, що згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується з висновком Оболонської РДА в м. Києві як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, виховання дитини, її долі, що свідчить про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач із заявами про вчинення їй перешкод у спілкуванні та вихованні сина до служби не зверталася. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: partial