Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Дніпровської міської ради, треті особи Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, про визнання права користування та наймачем житлового приміщення. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, посилається на те, що 31.01.2001 року [PERSON] видано ордер №62 на право заняття житлової площі в гуртожитку по [ADDRESS] . 18.06.2003 року після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». У подальшому, [PERSON] , як працівник ТОВ «Інтерпайп», 15 квітня 2010 року отримала ордер №6 на житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] . Гуртожиток по [ADDRESS] , було зареєстровано за Територіальною громадою міста Дніпропетровська, в особі Дніпропетровської міської ради, на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.2012 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1186 від 31.08.2011 року та зареєстровано 29.01.2012 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №35843518. Вказана інформація підтверджується відповіддю КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.05.2018 року за №6811. Крім цього, даною відповіддю повідомлено, що на дату останньої інвентаризації, проведеної 17.11.2011 року житлове приміщення [ADDRESS] , самочинно переобладнане та підлягає введенню в експлуатацію. 05.03.2018 року Департамент житлового господарства Дніпровської міської рада прийняло розпорядження №153 за підписом директора департаменту Грицай В.В., згідно з яким за результатами розгляду пакету документів про узаконення внутрішнього переобладнання квартири приймає рішення про задоволення заяви, узаконення внутрішнього перепланування житлового приміщення №40 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Після узаконення вважати загальну площу житлових приміщень 35,0 кв.м, житлову площу 27,6 кв.м. Приміщення №40 утворено внаслідок об`єднання приміщень №39-40, на підставі технічного паспорту ТОВ «Сервіс Експерт М», інвентаризаційна справа №1273 від 02.02.2018 року. Згідно з вказаним розпорядженням був виготовлений технічний паспорт на кімнати № [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 2010 року [PERSON] офіційно проживає у кімнатах [ADDRESS] , здійснює оплату всіх комунальних послуг, утримує та продовжує робити ремонт у кімнатах за власні кошти. Із метою узаконення перепланування житлових приміщень №39-40 по [ADDRESS] , КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради надало узагальнену довідку від 26.03.2018 року, за якою на ім`я [PERSON] дійсно відкрито особистий рахунок у КП «Жилсервіс-5», а також у відповідних комунальних підприємствах на оплату усіх комунальних послуг. Станом на сьогоднішній день [PERSON] зареєстрована в квартирі (кімнатах) [ADDRESS] . Із метою реалізації свого права на упорядкування проживання у наданій житловій площі квартири (кімнат) [ADDRESS] , [PERSON] звернулась до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з відповідним пакетом документів. Однак, при перевірці спеціалістами Департаменту було виявлено факт відсутності, на їх думку, документів, що підтверджують правомірність вселення та користування кімнатою [ADDRESS] (на яку виданий ордер №6 від 15.04.2010 року) гуртожитку по [ADDRESS] , із якої на теперішній час після переобладнання складається кімната [ADDRESS] (що було узаконено тим же Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради у Рішенні №153 від 15.03.2018 року). Станом на сьогоднішній день [PERSON] самостійно іншими способами не може підтвердити обставини правомірності вселення та користування квартирою (кімнатами) [ADDRESS] , та надати до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради відповідні докази, достатні для підтвердження правомірності вселення та проживання у кімнаті [ADDRESS] з 2010 року по цей час. Як доказ правомірності вселення та користування квартирою (кімнатами) [ADDRESS] , позивачка надала копію ордеру №6 на право зайняття житлової площі від 15.04.2010 року, виданого КП «Жилсервіс-3» ДМР, та розпорядження ДМР №153 від 15.03.2018 року, технічну документацію та інші звернення. Таким чином, маючи на меті реалізувати своє право на упорядкування проживання у наданій житловій площі квартири (кімнат) [ADDRESS] , позивачка просила суд: -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] , що утворилась внаслідок об`єднання житлових приміщень №39 та №40, відповідно до розпорядження Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради №153 від 15.03.2016 року «Про внутрішнє перепланування житлового приміщення №40 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] »; -визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , наймачем житлового приміщення - кімнатою [ADDRESS] , що утворилась внаслідок об`єднання житлових приміщень №39 та №40, відповідно до розпорядження Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради №153 від 15.03.2016 року «Про внутрішнє перепланування житлового приміщення №40 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] ». Представник відповідача Дніпровської міської ради надав до суду відзив у якому зазначив, що приміщення №40 утворено внаслідок об`єднань приміщень №39,40. Однак, повноваження щодо вселення до гуртожитку та видачу ордерів у 2010 році належали лише Управлінню житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Комунальне підприємство «Жилсервіс-3» такими повноваженнями наділено не було, а тому у [PERSON] відсутні законні підстави для вселення в кімнату [ADDRESS] . Крім цього, [PERSON] було здійснено перепланування житлового приміщення [ADDRESS] , шляхом об`єднання приміщень №39,40 внаслідок чого було утворено приміщення №40. Однак, враховуючи відсутність законних підстав для вселення в кімнату № [NUMBER] гуртожитку за вказаною адресою, [PERSON] було відмовлено у наданні дозволу на упорядкування її проживання в кімнаті [ADDRESS] . За таких обставин вимога позивачки щодо визнання правомірним вселення та визнання за нею права користування житловим приміщенням [ADDRESS] , є такою, що суперечить нормам чинного законодавства України, у зв`язку з чим представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову. Представник позивачки адвокат Черкавський Ю.С. надав до суду відповідь на відзив, у якому наполягав на задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивачка на законних підставах заселилася у кімнату [ADDRESS] , оскільки [PERSON] , як працівник ТОВ «Інтерпайп», 15.04.2010 року отримала ордер №6 на житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] . Факт користування вказаною кімнатою позивачкою ніхто не оспорював. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила позов задовольнити у повному обсязі та додатково пояснила, що 31.01.2001 року отримала ордер №62 на право заняття житлової площі в гуртожитку, а саме кімнати [ADDRESS] . Кімнату №39 зі згоди адміністрації вона займала із 2006 року та 15.04.2010 року, як працівник ТОВ «Інтерпайп», офіційно отримала ордер №6 на житлову площу для вселення у кімнату № [NUMBER] за вказаною адресою. Згодом вона звернулася до Департаменту житлового господарства ДМР з приводу узаконення внутрішнього перепланування кімнат №39 та №40, які вона займала, оскільки внаслідок об`єднання приміщень було утворено приміщення №39-40, загальною площею 35,0 кв.м., та Розпорядженням №153 від 15.03.2016 року внутрішнє переобладнання було узаконено. При зверненні до Департаменту ЖГ ДМР будь-яких претензій з приводу неправомірності видачі ордеру на вселення у кімнату №39 не було, ордер ніким не оспорений. На теперішній час вона має намір розпочати процедуру приватизації, однак Департаментом житлового господарства було відмовлено у наданні дозволу на упорядкування проживання у кімнаті №40 гуртожитку. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на правомірність вселення [PERSON] у вказане житлове приміщення кімнати №39 та №40, яке відбулося на підставі ордерів, які ніким не оспорювались та не скасовані. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність правових підстав вселення позивачки у кімнату [ADDRESS] , оскільки КП «Жилсервіс-3» ДМР не мало повноважень на видачу ордерів. Представники третіх осіб Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради у судове засіданні не з`явилися, про день та час судового засіданні повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 30.01.2001 року [PERSON] видано ордер №62 на право заняття житлової площі в гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.110). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 18.06.2003 року позивачка замінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.111). 15.04.2010 року КП «Жилсервіс-3» ДМР позивачці [PERSON] , як працівнику ТОВ «Інтерпайп», видано ордер №6 на право заняття житлової площі в гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.16). Позивачка перепланувала надані їй дві житлові кімнаті в гуртожитку, та згідно з розпорядженням Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 15.03.2018 року №153 було узаконено внутрішнє перепланування житлового приміщення №40 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Після узаконення вважати загальну площу житлових приміщень 35,0 кв.м, житлову площу 27,6 кв.м. Приміщення №40 утворено внаслідок об`єднання приміщень №39,40. На підставі технічного паспорту ТОВ «Сервіс експерт М», інвентаризаційне справа №l273 від 02.02.2018 (а.с.16 зворот). Згідно із відповіддю КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.05.2018 року за №6811 гуртожиток по [ADDRESS] , в т.ч. житлове приміщення №39,40. Було зареєстровано за Територіальною громадою міста Дніпропетровська, в особі Дніпропетровської міської ради, на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.2012 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1186 від 31.08.2011 року та зареєстровано 29.01.2012 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №35843518 (а.с.24). Відповідно до вказаного розпорядження був виготовлений технічний паспорт на кімнати № [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Із метою узаконення перепланування житлових приміщень [ADDRESS] , будинок 29 КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради надало узагальнену довідку від 26.03.2018 року, за якою на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок у КП «Жилсервіс-5», а також у відповідних комунальних підприємствах на оплату комунальних послуг (а.с.23 зворот). Для реалізації свого права на упорядкування проживання у наданій житловій площі квартири(кімнат) [ADDRESS] , [PERSON] 29.03.2018 року звернулась до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з відповідним пакетом документів. Однак, Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради позивачці відмовлено у наданні дозволу на упорядкування проживання у кімнаті [ADDRESS] , з посиланням на відсутність законних підстав для вселення в кімнату [ADDRESS] , з якої, зокрема, на теперішній час після переобладнання складається кімната №40 (а.с.25). Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.\~ У той же час територіальна громада через органи місцевого самоврядування наділена правом здійснювати захист права власності. Статтею 9 ЖК України\~встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до частини 1\~статті 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Частиною 1 і 2\~статті 61 ЖК України\~встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і\~наймачем\~громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до вимог\~ст.63 ЖК Української РСР\~предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно з\~правовим висновком,\~викладеним Верховним\~Судом у\~постанові від\~18\~січня 2018\~року у\~справі №465/3255/14-ц\~(провадження №61-192св17), не можуть вважатися такими, що самоправно зайняли жиле приміщення особи, які вселилися до нього на підставі ордера. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідності до\~положень статті 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача щодо відсутності у позивачки правової підстави на вселення у кімнату [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] , як працівник ТОВ «Інтерпайп», 15.04.2010 року отримала ордер №6 на житлову площу в гуртожитку по [ADDRESS] , виданий КП «Жилсервіс-3» ДМР (а.с.112). Вказаний ордер не був визнаний недійсним та ніким не оспорювався, позивачка не позбавлялася права на займання житлової площі, вказаної в ордері. Претензій щодо незаконності мешкання у вказаному житловому приміщенні до позивача також не пред`являлися. Крім того, 05.03.2018 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради прийнято розпорядження №153 за підписом директора департаменту Грицай В.В., згідно з яким за результатами розгляду пакету документів про узаконення внутрішнього переобладнання квартири прийнято рішення про задоволення заяви, узаконення внутрішнього перепланування житлового приміщення №40 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Після узаконення вважати загальну площу житлових приміщень 35,0 кв.м, житлову площу 27,6 кв.м. Таким чином, органом, на який, як зазначив у судовому засіданні представник відповідача, покладено обов`язок на видачу ордерів на вселення у гуртожитках, не оскаржувався виданий [PERSON] ордер на кімнату № [NUMBER] , а навпаки - саме він став підставою для прийняття у подальшому розпорядження №153 від 05.03.2018 року. Таким чином, приміщення №40 утворено внаслідок об`єднання приміщень №39-40, згідно з вказаним розпорядженням ТОВ «Сервіс Експерт М» був виготовлений технічний паспорт на кімнати № [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа №1273 від 02.02.2018 року. Починаючи з 2010 року [PERSON] офіційно проживає у кімнатах 39-40, здійснює оплату всіх комунальних послуг, утримує та продовжує робити ремонт у кімнатах за власні кошти. Крім цього, [PERSON] із 29.09.2001 року зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у її паспорті, оригінал якого був оглянутий судом у судовому засіданні, іншого житла позивачка не має. Також, на протязі всього часу проживання позивачки за вказаною адресою вона, як наймач, несе усі витрати по утриманню житла та сплачує комунальні послуги, на її ім`я відкритий особовий рахунок, що підтверджується довідкою від 27.03.2018 року за №1039, виданою КП «Жилсервіс -5» (а.с.105). Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов задовольнити та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] , що утворилась внаслідок об`єднання житлових приміщень №39 та №40, відповідно до розпорядження Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради №153 від 15.03.2016 року «Про внутрішнє перепланування житлового приміщення №40 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] », а також визнати її наймачем вказаного приміщення. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає втрати по справі віднести на рахунок сторони, яка їх понесла.

Outcome: approved