Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Орган опіки та піклування Заболотівської селищної ради звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що [PERSON] є неповнолітнім та перебуває на обліку служби у справах дітей (сектор) відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей селищної ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, внаслідок жорстокого поводження з дитиною, у тому числі пов`язаного з діяннями домашнього насильства, внаслідок якого дитина постраждала. [PERSON] , [INFO] , з 21.12.2022 проживає в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] . З моменту влаштування хлопчика останній відвідує 10 клас Трацького ліцею Матеївецької сільської ради. Зі слів [PERSON] дитина старанна, любить читати книги. На даний час мама хлопчика перебуває за кордоном. Хлопчик не бажає повертатися за попереднім місцем проживання у с. Троїця, однак не хоче, щоб маму позбавляли батьківських прав. Позивач зазначив, що мати свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, а залишення дитини у біологічній сім`ї є небезпечним для його життя, здоров`я і морального виховання. Окрім того, просили стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні, суду пояснила, що через скрутне матеріальне становище була вимушена поїхати за кордон на заробітки. Працювала у Чехії на автомийці. Не мала наміру надовго залишати сина. Зв`язок із сином підтримувала по телефону, передавала гроші та продукти харчування. На даний час виготовила йому закордонний паспорт та має намір забрати сина з собою за кордон. Допитаний у судовому засіданні в порядку ст. 232 ЦПК України неповнолітній свідок [PERSON] суду пояснив, що заперечує проти того, щоб його маму позбавляли батьківських прав. На момент коли його мама поїхала на заробітки він проживав у гуртожитку, так як навчався у політехнічному коледжі у м. Коломия. У цьому місті також проживає його старша сестра з чоловіком, яка наглядала за ним, тому мати і поїхала за кордон, знаючи, що він під наглядом сестри. Однак через кілька місяців його виключили з ліцею через те, що він втратив свій шкільний атестат і його прийняли туди з умовою, що він швидко відновить цей документ. Проте у строк, наданий йому для відновлення документів, він не встиг і його виключили з коледжу, тоді він повернувся додому. Зважаючи на те, що він проживав один його влаштували проживати у патронатну сім`ю патронатного вихователя. Йому подобається там проживати, проте він хоче надалі проживати зі своєю мамою, просив не застосовувати до неї жодних заходів. Він кожного дня спілкувався з мамою по телефону, коли вона перебувала на заробітках за кордоном. Вона передавала йому гроші та продукти харчування, купила мобільний телефон. На теперішній час мати виготовила йому закордонний паспорт і він має намір поїхати за кордон заробити кошти, щоб вступити на навчання у духовну семінарію. Вислухавши учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00038971422, відомості про дитину: прізвище, власне ім`я, по батькові: [PERSON] , стать: чоловіча, дата народження: [INFO] , відомості про матір прізвище, власне ім`я, по батькові: [PERSON] , дата народження: [INFO] , відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 7/03-3- від 11.07.2012. Згідно з копією акту обстеження умов проживання від 15.12.2022, завідувачем сектору ССД [PERSON] , фахівцем із соціальної роботи [PERSON] , діловодом с. Троїця [PERSON] на підставі виконання ІП соціального захисту дитини СТО з метою захисту прав та законних інтересів дитини проведено обстеження умов проживання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок складається з 2-х кімнат та коридору. Умови проживання не задовільні, в будинку холодно. Для виховання та розвитку дитини умови не створені, речі дитини розкидані, постільна білизна брудна. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] (матір), [PERSON] , [INFO] (син). Встановлено, що будинок був відчинений, вдома нікого не було. Зі слів сусідів мати хлопчика перебуває за межами території України (Чехія), дитина перебуває вдома сама. Згідно з копією акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , від 20.12.2022, вирішено, що необхідно влаштувати дитину у сім`ю родичів, знайомих, патронатну сім`ю. Винести питання на засідання комісії з питань захисту прав дитини селищної ради. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Заболотівської селищної ради № 422-31/2022 від 21 грудня 2022 року «Про негайне відібрання неповнолітньої дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та тимчасове влаштування дитини», вирішено негайно відібрати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю. Влаштувати з 21.12.2022 терміном на 3 місяці неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який перебуває у складних життєвих обставинах, на тимчасовий догляд та виховання у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , яка зареєстрована та проживає у с. Трач Матеївецької сільської ради, та укласти договір про патронат над дитиною між виконавчим комітетом Заболотівської селищної ради та патронатним вихователем [PERSON] . Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , складеного органом опіки та піклування Заболотівської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету ради № 422-31/2022 від 21.12.2022, орган опіки та піклування Заболотівської селищної ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією наказу Трацького ліцею Матеївецької сільської ради про зарахування [PERSON] № 27-У від 21.12.2022, на підставі заяви патронатної матері від 20.12.2022, вирішено зарахувати [PERSON] ( [INFO] ) до числа учнівського контингенту ліцею у 10 клас з 21.12.2022. Відповідно до копії повідомлення № 631/0/01-14 від 23.12.2022 скерованого на адресу [PERSON] , відділ соціального забезпечення населення та захисту дітей селищної ради просив прибути до Відділу та подати свої пропозиції по справі, а також скористатися можливістю отримання допомоги у подоланні складних життєвих обставин для повернення дитини та виховання в біологічну сім`ю. Згідно з копією заяви [PERSON] на ім`я начальника відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради В. Марусика від 12.03.2023, [PERSON] просить не позбавляти її батьківських прав, оскільки через тяжкі життєві обставини вона вимушена була поїхати за кордон і зараз не може з`явитися на суд. Зазначила, що любить сина і заради його майбутнього поїхала на заробітки. Після продовження візи забере сина з собою до Праги. Згідно з копією пояснення [PERSON] на ім`я начальника відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради В. Марусика від 07.03.2023, [PERSON] зазначив, що проживає у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , де до нього добре відносяться. За час проживання від мами була посилка з грошима та продуктами харчування. Якщо мама не приїде по його бажанню, хоче щоб її позбавили батьківських прав. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). З наведених вище письмових доказів та пояснень відповідачки, наданих у судовому засіданні, судом вбачається, що відповідачка [PERSON] дійсно перебувала за межами території України тривалий час, залишивши свого неповнолітнього сина без батьківського догляду. Через скрутне матеріальне становище була вимушена поїхати за кордон на заробітки. Працювала у Чехії на автомийці. Не мала наміру надовго залишати сина. Зв`язок із сином підтримувала по телефону, передавала гроші та продукти харчування. На даний час виготовила йому закордонний паспорт та має намір забрати сина з собою за кордон. Крім того, з пояснень відповідачки вбачається, що вона не могла в повній мірі брати участь у вихованні свого сина, оскільки перебувала на заробітках в іншій країні і не могла виїхати тоді, коли їй було потрібно, однак хоче дбати про свою дитину, спілкуватися з нею та приймати участь у її вихованні, вона цікавиться життям та вихованням своєї дитини, їй не байдужа її доля та вона має намір надалі приймати безпосередню участь у її вихованні. Вимушена була покинути сина і поїхати на заробітки через кредит та борги. З показань неповнолітнього свідка [PERSON] судом встановлено, що на момент коли його мама поїхала на заробітки він проживав у гуртожитку, так як навчався у політехнічному коледжі у м. Коломия. У цьому місті також проживає його старша сестра з чоловіком, яка наглядала за ним, тому мати і поїхала за кордон, знаючи, що він під наглядом сестри. Він кожного дня спілкувався з мамою по телефону, коли вона перебувала на заробітках за кордоном, вона цікавилась його життям та інтересами. Вона передавала йому гроші та продукти харчування, купила мобільний телефон. На теперішній час мати виготовила йому закордонний паспорт і він хоче поїхати з мамою за кордон. Під час розгляду справи судом встановлено, що за наявності ознак винної поведінки, відповідачка не самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина. Залишивши його без батьківської уваги та турботи, сподівалась на те, що він забезпечений житлом у гуртожитку та наглядом з боку його сестри та через скрутне матеріальне становище була вимушена поїхати за кордон на заробітки. На думку суду, поведінка матері хоча й була легковажною, необдуманою та невиваженою, проте все ж її ставлення до дитини свідчить про те, що змінити поведінку матері у кращу сторону ще можливо. Суд, враховуючи поведінку матері, її відношення до дитини та беручи до уваги інтереси дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, доходить висновку про те, що [PERSON] не втратила цікавості до свого сина. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд лише у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків з урахуванням їх характеру, особи батька чи матері, а також інших конкретних обставин справи, може задовольнити позов про позбавлення цих прав. У даному випадку суд вважає, що позивачем не надано суду достатніх доказів ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина. На думку суду, мотиви для позбавлення батьківських прав є недостатніми, а рішення про позбавлення батьківських прав та розлучення дитини з матір`ю всупереч її бажанню не зможе забезпечити належний захист дитини та не сприятиме якнайкращому захисту її інтересів. Оскільки дії відповідача свідчать про те, що вона не втратила інтересу до дитини, має бажання та можливість утримувати та виховувати її, враховуючи доведеність певних намагань відповідачки проявити турботу про сина, а також те, що мати дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для позбавлення її батьківських прав.

Outcome: dismissed