Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

10 березня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому було збільшено та згідно редакції від 02.06.2023 року просив суд: стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (Україна, 02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, 1-В, Ідентифікаційний код юридичної особи: 35571472, Банк: Філія «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк», адреса банку: 01034, Київ, вул. Володимирська, 23-а, Рахунок № 26004011991000, МФО банку: 300379) заборгованість у розмірі 1 726 412,49 гривень (один мільйон сімсот двадцять шість тисяч чотириста дванадцять гривень 49 копійок), з яких заборгованість за Договором про фінансовий лізинг № 00020923 від 08.07.2020 у розмірі 529 366, 43 грн. (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч триста шістдесят шість гривень 43 копійки) станом на 24.02.2023 та неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю - транспортним засобом Audi Q8 50 TDI quattro S line, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] за період з 15.09.2022 по 15.05.2023 у розмірі 1 197 046,06 грн. (один мільйон сто дев`яносто сім тисяч сорок шість гривень 06 копійок). Витребувати із володіння [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» автомобіль Audi Q8 50 TDI quattro S line, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] . Стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 08.07.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] укладено Договір про фінансовий лізинг № 00020923 в комплекті з загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу, а також графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що є не від`ємною частиною договору. Згідно з умовами Договору лізингу Позивач взяв на себе зобов`язання передати у користування Відповідачу автомобіль Audi Q8 50 TDI quattro S line, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] (надалі - «Об`єкт лізингу») на умовах фінансового лізингу, а Відповідач - щомісячно виплачувати Позивачу лізингові платежі у відповідності до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід`ємну частину Договору лізингу. Позивач вказує, що відповідно до умов укладеного Договору лізингу, Відповідачу було виставлено рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) Лізингових платежів, що охоплюють лізингові періоди з січня 2022 року по вересень 2022 року, які в порушення норм чинного законодавства та положень укладеного Контракту залишилися несплаченими Відповідачем. Внаслідок зазначеного, у Лізингоодержувача виникла заборгованість по сплаті Лізингових платежів в сумі 437340,21 грн., також Відповідачу було нараховано пеню ті інфляційні втрати. Також позивач стверджує, що на теперішній час Договір лізингу є розірваним та станом на момент подання позову, Відповідач без будь-яких правових підстав користується належним позивачу транспортним засобом, у зв`язку з чим позивач просить витребувати об`єкт лізингу із володіння Відповідача на користь Позивача. Ухвалою судді від 30.03.2023 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. 25 квітня 2023 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг» - Чередніченко Максима Миколайовича на електронну адресу суду надійшло клопотання, в якому він просив розгляд справи, зокрема судове засідання 25.04.2023 року, по данії справі провести в режимі відеоконференції, у випадку неможливочті проведення відеоконференції, просить відклати розгляд справи та провести наступне засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 25.04.2023 року у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг» - Чередніченко Максима Миколайовича про проведення судового засідання та усіх подальших судових засідань в режимі відеоконференції було відмовлено. 16 травня 2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг» - Чередніченко Максим Миколайович надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг» шляхом накладення арешту на автомобіль Audi Q8 50 TDI quattro S line, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг» шляхом передачі автомобіля Audi Q8 50 TDI quattro S line, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна». Ухвалою суду від 22.05.2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг» - Чередніченко Максима Миколайовича про забезпечення позову було задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль Audi Q8 50 TDI quattro S line, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надходило. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, оглянувши матеріали по справі, вважає що поданий позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.07.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] укладено Договір про фінансовий лізинг № 00020923 в комплекті з загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу, а також графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що є не від`ємною частиною договору. Згідно з умовами Договору лізингу Позивач взяв на себе зобов`язання передати у користування Відповідачу автомобіль Audi Q8 50 TDI quattro S line, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] на умовах фінансового лізингу, а Відповідач - щомісячно виплачувати Позивачу лізингові платежі у відповідності до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід`ємну частину Договору лізингу. В розділі «Умови лізингу» Договору лізингу зазначається: - вартість об`єкту лізингу: еквівалент 97 013, 36 доларів США; авансовий платіж: еквівалент 42 685, 88 доларів США; обсяг фінансування: еквівалент 54 327, 48 доларів США; кількість лізингових платежів: 60. Строк лізингу (місяців): 60. Лізинговий платіж: 1 818, 57 доларів США. Адміністративний платіж: 1 358, 18 доларів США. Окрім цього, в розділі «Умови лізингу» зазначається, що усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях відповідно до пунктів 6.3, та 6.4.1, 6.4.2 і Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На виконання умов Договору лізингу Позивачем придбано Об`єкт лізингу (отримало право власності на Об`єкт лізингу), що передбачено п. 3.2. Загальних умов, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та договором купівлі-продажу транспортного засобу (а/с 24-27). У п. 5.1. Загальних умов Сторони погодили, що Об`єкт лізингу буде доставлений та переданий ТОВ «Порше Лізинг Україна» або належним чином уповноваженою особою (Дилером-продавцем) безпосередньо Лізингоодержувачу відповідно до умов Контракту. Лізингоодержувач забезпечує оформлення доставки Об`єкта лізингу шляхом підписання Лізингоодержувачем та Лізингодавпем акту приймання-передачі. Будь-які дефекти Об`єкта лізингу фіксуються в Акті приймання -передачі. Якщо з боку Лізингоодержувача немає заперечень в Акті приймання-передачі, Об`єкт лізингу вважається таким, що був прийнятий Лізингоодержувачем в ідеальному стані та відповідно до вимог останнього (п.5.4. Загальних умов). Згідно з Актом прийому-передачі від 15.07.2020 року Позивач передав, а Відповідач отримав у користування під виплату лізингових платежів Об`єкт лізингу, що підтверджується копією Акта прийому-передачі від 15.07.2020 року Об`єкта лізингу (а/с 27). Враховуючи викладене, договірні зобов`язання Позивача за Договором лізингу виконані повністю, а виконання в розумінні ст.ст. 527, 530 та 532 ЦК України здійснено належним чином. За нормативними приписами ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» своєчасну сплату лізингових платежів віднесено до зобов`язань Лізингоодержувача. Відповідно до Графіку платежів, перший лізинговий платіж підлягав сплаті 08.07.2020 року, а останній - 15.06.2022 року. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місяця, що погоджена Сторонами у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Згідно з п. 6.5. Загальних умов, Лізингові платежі перераховуються Лізингоодержувачем на рахунок зазначений ТОВ «Порше Лізинг Україна» у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування). Нормативними приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач, відповідно до умов укладеного Договору лізингу, виставив Відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) Лізингових платежів, що охоплюють лізингові періоди з січня 2022 року по вересень 2022 року, які залишилися несплаченими Відповідачем. Внаслідок зазначеного у Лізингоодержувача виникла заборгованість по сплаті Лізингових платежів в сумі 437340,21 грн., що підтверджується копіями рахунків-фактур на оплату чергових (щомісячних) Лізингових платежів, що охоплюють лізингові періоди з січня 2022 року по вересень 2022 року. Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення. На підставі зазначеної вище статті ЦК України Позивачем нараховано 3% річних у розмірі 9696,44 грн та інфляційні втрати у розмірі 55155,19 грн., які розраховано наступним чином: сума 3% = розмір простроченої заборгованості *3%* кількість днів прострочення за платежем /365 (кількість днів у році). Інфляційні втрати Позивачем розраховано наступним чином: розмір інфляційних втрат = розмір простроченої заборгованості * сукупний індекс інфляції за період прострочення - розмір простроченої заборгованості. Крім того, відповідно до п. 8.2. Загальних умов, у випадку прострочення сплати Платежу до Лізингоодержувача застосовується пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати Платежу (п.8.2.1. Загальних умов). На підставі вказаного пункту Відповідачу нараховано пеню у розмірі 21 442,71 грн. Порушенням зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. І ст.612 ЦК України). Крім того, правовідносини сторін, що пов`язані з простроченням платежів та наслідки таких прострочень врегульовані розділом 8 Загальних умов. Так, п. 8.2. Загальних умов передбачено, що у випадку прострочення сплати Платежу до Лізингоодержувача застосовуються такі санкції: штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані ТОВ «Порше Лізинг Україна» (пункт 8.3.1. цього Контракту): 250 (двісті п`ятдесят) українських гривень за першу вимогу, 300 (триста) українських гривень за другу вимогу, 350 (триста п`ятдесят) українських гривень за третю вимогу (якщо ТОВ «Порше Лізинг Україна» вирішить надіслати таку третю вимогу) (п.8.2.2. Загальних умов); компенсація будь-яких витрат, понесених ТОВ «Порше Лізинг Україна» та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум не виплачених Лізингоодержувачем відповідно до Контракту (п.8.2.3. Загальних умов). На підставі вказаного пункту договору Відповідачу нараховано штраф у розмірі 1 337,57 грн. Крім того, відповідно до пункту 6.1. Загальних умов, якщо Порше Лізинг Україна сплатить за Лізингоодержувача будь-який платіж, штраф, обов`язковий платіж, податок, що виник(-ли) у зв`язку з виконанням Контракту та/або експлуатацією Лізингоодержувачем Об`єкта лізингу, в тому числі, але не виключно, штрафи за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані у автоматичному режимі, Порше Лізинг Україна має право на одержання від Лізингоодержувача комісії за адміністрування у розмірі еквіваленту 20 (двадцять) євро/доларів США з ПДВ (як обумовлено Сторонами в Контракті) за кожен випадок. На підставі вказаного пункту Відповідачу виставлені рахунки № 00584620 від 16.12.2021, № 00593263 від 07.02.2022 року, № 00593958 від 17.02.2022 року на загальну суму 4 240,25 грн. У зв`язку з простроченням оплати вказаних рахунків Відповідачу нараховані 3 проценти річних у розмірі 15,04 грн., інфляційні втрати у розмірі 117,76 грн., пеня у розмірі 21,26 грн. Таким чином, загальний розмір Відповідача перед Позивачем становить 529 366, 43 грн. (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч триста шістдесят шість гривень 43 копійки), який складається із вищевказаних сум. Крім того Позивач просить стягнути з Відповідачки додатково неустойку, можливість стягнення якої передбачена статтею 785 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до в п.8.3.2. Загальних умов якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) Лізингового платежу, при цьому якщо прострочення Лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг»), Порше Лізинг Україна має право припинити Контракт/відмовитися від Контракту і витребувати Об`єкт лізингу від Лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса. Згідно з частиною 4 статті 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта Фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом. 16.08.2022 року на адресу Відповідача направлено Вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення Об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору. В наведеній Вимозі Позивач, серед іншого, повідомив Відповідача про сплату заборгованості, повернення Об`єкту лізингу та про відмову від Договору про фінансовий лізинг та вимагав від Відповідача повернути Об`єкт лізингу, на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» за адресою: Україна, місто Київ, пр-т Павла Тичини, буд. 1-В, офіс «В», впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати припинення Контракту. Згідно з підпунктом 12.6.1. пункту 12.6 Загальних умов Порше Лізинг Україна має право в односторонньому порядку припинити цей Контракт/відмовитися від Контракту, а також, серед іншого, право на повернення Об`єкта лізингу, у випадку, якщо Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний Лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів. Таким чином, починаючи з 16.08.2022 року Договір вважається розірваним. Згідно з пунктом 13.1. Загальних умов Лізингоодержувач зобов`язаний у строки, встановлені Порше Лізинг Україна, повернути Об`єкт лізингу Порше Лізинг Україна в усіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, припинення Контракту, крім випадку, коли Лізингоодержувач набуває право власності на Об`єкт лізингу відповідно до умов Контракту. Якщо Лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення Об`єкта лізингу, Порше Лізинг Україна має право вилучити (повернути) Об`єкт без попередньої згоди Лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку. Відповідно до пункту 13.2. Загальних умов у разі вилучення (повернення) Об`єкта лізингу, Лізингоодержувач зобов`язаний забезпечити Порше Лізинг Україна або уповноваженій нею особі вільний доступ до місця розташування Об`єкта лізингу, а також не перешкоджати процесу повернення Об`єкта лізингу. Лізингоодержувач не має права на відшкодування збитків, завданих внаслідок вилучення (повернення) Об`єкта лізингу. Як вбачається з матеріалів справи, вимога Позивача щодо повернення Об`єкту лізингу була проігнорована Відповідачкою і станом на момент подання позову Відповідачка без будь-яких правових підстав користується належним Позивачу транспортним засобом. Відповідно до частини 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Частиною 2 статті 785 ЦК України визначено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі, подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно з частиною другою статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю- продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з аналізу норм цивільного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, про що свідчить зміст договору та правила статті 628 ЦК України. До зазначених висновків Верховний Суд дійшов у постанові від 22.07.2019 року по справі № 728/150/17 та в ряді інших постанов. Отже, оскільки між сторонами виникли правовідносини щодо найму транспортного засобу, то до таких правовідносин застосовується частина 2 статті 785 ЦК України, у зв`язку з чим Позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення поверненню транспортного засобу (за період з 15.09.2022 по 02.06.2023 року). Таким чином, за період з 15.09.2022 року до 15.05.2023 року Відповідачка зобов`язана сплатити неустойку у розмірі 32 734, 26 дол. США, що є еквівалентом 1 197 046, 06 грн. (32 734,26*36,5686). Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про фінансовий лізинг" у разі прострочення передачі лізингоодержувачу об`єкта фінансового лізингу більш як на 30 календарних днів та за умови, що договором фінансового лізингу не передбачено інший строк, лізингоодержувач до моменту передачі йому об`єкта фінансового лізингу має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізйнгоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу - сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу Відповідач, користуючись предметом лізингу, не виконував належним чином умови Договору лізингу, допустив порушення покладених на нього зобов`язань, що призвело до розірвання Договору лізингу Позивачем 12.12.2022 в односторонньому порядку. Відповідач прострочену заборгованість не сплатив та не повернув Позивачу Об`єкт лізингу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, як право на таку і відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно із частинами першою та третьою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно (ч. 1 ст. 1213 ЦК України). До того ж, у постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі N 910/13271/18 роз`яснено, що якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору (п. 9.12). Також, в п. 26 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що відповідне до положень ч. 1ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Враховуючи те, що Договір лізингу є розірваним, Лізингоодержувач зобов`язаний повернути Лізингодавцю майно, а саме Об`єкт лізингу, яким він користувався за вказаним договором. Оскільки Відповідачем не вчинено будь-яких дій щодо добровільного повернення Об`єкта лізингу Позивачу, то такий підлягає примусовому витребуванню у Відповідача на користь Позивача. З урахуванням вищевикладеного вбачається, що наявні всі правові підставі для витребування Об`єкта лізингу із володіння Відповідача на користь Позивача. Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 30 000,00 гривень. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу. У даному випадку представництво інтересів позивача здійснювало Адвокатське об`єднання «КПД Консалтинг» на підставі Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 травня 2021 року та Договору аутсорсингу щодо принципів співпраці. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 20 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. При ухваленні рішення суд звертає увагу, що відповідач у судове засідання не з`явилась, доводів позивача не спростувала, у зв`язку з чим суд з урахуванням дизпозитивності розглядає справу за наявними в ній доказами. Статтею 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, та відшкодування збитків. З урахуванням вищевказаних норм законодавства суд дійшов до висновку, що позов заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради обґрунтований, заявлений відповідно до чинного законодавства, а від так підлягає задоволенню в повному обсязі. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у загальному розмірі 10 804,50 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved