Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Цикл Фінанс» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем укладено кредитний договір №6М/2007/840-МКЛ/592, відповідно до умов якого, остання отримала у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 140000 доларів США зі сплатою 14,4% на рік строком до 14 серпня 2014 року. Вказує, що позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, тому рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2016 року в цивільній справі № 2-2559/11 було задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості, ухвалено стягнути з боржника в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в розмірі 1129905,46 грн. за кредитним договором 6М/2007/840-МКЛ/592 від 15.08.2007 року та судові витрати по справі. 17.07.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір №GL48N718070_I_2 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за кредитним договором № 6М/2007/840-МКЛ/592 від 15.08.2007 року, права заставодержателя за договором застави, права іпотекодержателя за договорами іпотеки, укладених у забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника. У свою чергу, 11.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір №GL48N718070_І_2-NС про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором 6М/2007/840-МКЛ/592 від 15.08.2007 року, права заставодержателя за договором застави, права іпотекодержателя за договорами іпотеки, укладених у забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника. Зазначає, що на теперішній час ТОВ «Цикл Фінанс» належать права кредитора за кредитним договором 6М/2007/840-МКЛ/592 від 15.08.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] -М. Також зазначає, що станом на день подання позовної заяви до суду відповідач коштів не повернула, а тому у позивача за період з 02.04.2017 року по 02.04.2020 року виникло право на стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача в свою користь кошти в загальному розмірі 393149,71 грн., з яких: 3% річних 101853,62 грн., інфляційні втрати 291296,09 грн. у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору 6М/2007/840-МКЛ/592\~від 15.08.2007\~рокута рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2016 року, а також та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків зазначених в ухвалі суду. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, 15 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем укладено кредитний договір №6М/2007/840-МКЛ/592, відповідно до умов якого, остання отримала у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 140000 доларів США зі сплатою 14,4% на рік строком до 14 серпня 2014 року (а.с. 5). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2016 року в цивільній справі № 2-2559/11 було задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості, ухвалено стягнути з боржника в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в розмірі 1129905,46 грн. за кредитним договором 6М/2007/840-МКЛ/592 від 15.08.2007 року та судові витрати по справі (а.с. 6-7). 17.07.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір №GL48N718070_I_2 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за кредитним договором № 6М/2007/840-МКЛ/592 від 15.08.2007 року, права заставодержателя за договором застави, права іпотекодержателя за договорами іпотеки, укладених у забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника (а.с. 8-11). У свою чергу, 11.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір №GL48N718070_І_2-NС про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором 6М/2007/840-МКЛ/592 від 15.08.2007 року, права заставодержателя за договором застави, права іпотекодержателя за договорами іпотеки, укладених у забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника (а.с. 12-17). Доказів виконання вищезазначеного рішення суду в матеріалах справи немає. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення на підставі частини 2 статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних, за невиконання умов кредитного договору, підтвердженого судовим рішенням. Оскільки, на підставі неналежного виконання умов кредитного договору 6М/2007/840-МКЛ/592\~від 15.08.2007\~року,\~укладеногоміж ПАТ КБ\~«Надра»,\~правонаступником якого\~є позивач,\~та [PERSON] ,підтвердженого судовим рішенням, виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі № 6-1946цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Крім того, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Відтак, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, судом враховано, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2016 року сума заборгованості за кредитним договором 6М/2007/840-МКЛ/592 від 15.08.2007 року становить 1129905,46 грн. (а.с. 6-7). За таких обставин, за період з 02.04.2017 року по 02.04.2020 року (в межах строку позовної давності) (1097 днів прострочення) до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає сума в розмірі 393149,71 грн., з яких: 101853,62 грн. три відсотки річних, 291296,09 грн. інфляційні втрати, При цьому, суд врахував наступні розрахунки позивача: 1) три відсотки річних за користування грошовими коштами: 1129905,46 грн. (сума боргу визначена судовим рішенням) * 3% * 1097 (кількість днів прострочення виконання зобов`язання) : 366 (кількість днів у 2020 році) : 100%); 2) інфляційні втрати: 1129905,46 грн. (сума боргу визначена судовим рішенням) * 125,781 (сукупний індекс інфляції за період 02.04.2017 року по 02.04.2020 року) 1129905,46 грн.). Наданий позивачем розрахунок є обґрунтований і відповідачем не оспорений. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає до задоволення, а саме з відповідача в користь позивача слід стягнути 3% річних в розмірі 101853,62 грн. та інфляційні втрати в розмірі 291296,09 грн. на загальну суму 393149,71 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача, слід стягнути 5897,25 грн. сплаченого судового збору,

Outcome: approved