Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківський прав, за участю третьої особи органу опіки та піклування Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. В позові зазначено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, вихованням дитини не займається, її долею не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклується. Позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання позивачка та її представник адвокат Онасенко С.Г. не з`явилися, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у цій справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин такої неявки та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно з свідоцтвом про шлюб, виданим 06 вересня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 06 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка [PERSON] та дружини [PERSON] , про що 06 вересня 2013 року складено відповідний актовий запис № 594. Шлюб припинено на підставі виписки (заочне рішення) суду мирового судді судової дільниці № 75 м. Новоросійська Краснодарського краю Російської Федерації від 27 грудня 2017 року, справа № 2-1718-17/75, рішення набрало чинності 13 березня 2018 року. Згідно з свідоцтвом про народження, виданим 06 травня 2014 Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що 06 травня 2014 року складено відповідний актовий запис № 511. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05 жовтня 2021 року, виданою Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, до складу зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , входять [PERSON] та її син [PERSON] .. Згідно з довідкою від 21 вересня 2021 року, виданою КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садочок)комбінованого типу № 2 «Берізка» Слобожанської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , відвідував заклад дошкільної освіти № 2 «Берізка» з 2017 року. Займається виховання та розвитком дитини тільки мати [PERSON] .. Батько не приймав участі у святкових заходах садочка та груп, яку відвідувала дитина, не спілкувався з вихователями, жодного разу не приймав участі у зборах батьків. Також батько не приводив до садочку сина та не забирав сина з садочка. Згідно з довідкою від 24 вересня 2021 року, виданою КЗ «Слобажанський селищний центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх», [PERSON] , [INFO] , відвідує секцію карате у цьому комунальному закладі. Вихованням та розвитком дитини займається тільки мати [PERSON] .. Батько не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з тренером, не приймає участі у зборах та змаганнях. Також батько не приводить і не забирає сина з секції. Згідно з характеристикою Слобожанської початкової школи Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, учень 2-А класу [PERSON] навчається у школі з першого класу, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня, довільну пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал, виявляє образне мислення. На уроках уважний, частково активний, систематично виконує домашні завдання, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток, багато читає. До виконання громадських доручень ставиться дбайливо. Скромний, веселий, товариський, стриманий, врівноважений, дисциплінований. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Мати приділяє належну увагу вихованню сина, відвідує батьківські збори, приймає активну участь в житті класу. Батько контакту із школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується. За весь період навчання батько не відвідував батьківських зборів, не цікавився успіхами дитини у школі. Дитину до школи приводить і забирає мати. Згідно з висновком органу опіки та піклування Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 19 липня 2023 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] , встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] , громадянин Російської Федерації, місце реєстрації та проживання не відоме. Батько контакту із школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, за три роки навчання батько не відвідував, батьківських зборів жодного разу не відвідував, успіхами дитини не цікавиться. Матеріальним забезпеченням дитини не займається, заборгованість по аліментам станом на 19 червня 2023 року становить 34851 гривня 67 копійок. З 2015 року виїхав на заробітки до Російської Федерації, перестав виходити на зв`язок. У 2018 році зателефонував і повідомив, що отримав заочне рішення про розірвання шлюбу на території Російської Федерації. Мати дитини [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . Одноособово опікується вихованням сина, дбає про його навчання, здоров`я та всебічний розвиток. Офіційно працює на посаді еколога у ТОВ «ЕКО ЛАБ», отримує стабільний дохід. Матір`ю створені належні умови для приживання дитини, наявне місце для навчання та відпочинку. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Судом було встановлено, що батько малолітньої дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, не піклується про його життя і здоров`я, не забезпечує йому належного догляду, харчування, виховання, умов проживання і навчання. Починаючи з 2015 року, відповідач зі своїм малолітнім сином не спілкується, його долею не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, тим самим відповідач фактично самоусунувся від участі у житті своєї малолітньої дитини. Тобто, зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання його малолітньої дитини, оскільки в ході судового розгляду була встановлена винна поведінка батька, свідоме нехтування ним своїми обов`язками. При цьому суд враховує і виходить з найкращих інтересів малолітньої дитини в цій справі. Так, при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий міжнародний консенсус на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Отже, рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Тому суд приходить до висновку, що першочерговими та найкращими інтересами малолітньої дитини у цій справі є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним, і таким середовищем не є сім`я відповідача батька малолітньої дитини. Таким чином, судом встановлено, що батько дитини [PERSON] систематично, навмисно та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини протягом тривалого часу: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умови для отримання дитиною освіти. Отже, виходячи із обставин цієї справи, враховуючи систематичне, навмисне та свідоме ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини протягом тривалого часу, вік малолітньої дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що позбавлення батька батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. Разом із цим суд наголошує, що такий захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому Сімейним кодексом України (ст. 169 СК України). На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини.

Outcome: approved