Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із позовом до Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на об`єкт шляхом поділу за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування доводів зазначають, що позивачі є власниками житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок належить позивачам у рівних частках по 8/48 частині кожному. Вказують, що склавши частки позивачів до цілого, то позивачі є власниками частини житлового будинку, який раніше мав [ADDRESS] . Інша частини будинку належала сусіду [PERSON] , а на теперішній час його сину [PERSON] (за рішенням суду). Також посилаються на те, що за життя колишнього сусіда (за домовленістю) земельна ділянка на якій розташований будинок була розподілена на дві частини, а тому існує два дворогосподарства та присвоєні номери. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об?єкта нерухомого майна, житловий будинок по [ADDRESS] може бути розподілений на два окремі будинки. Будинку позивачів присвоєно номер №4/1 (згідно розпорядження Свалявського міського голови №14 від 29.01.2020 року). Житловий будинок знаходиться на окремій земельній ділянці, якій присвоєно кадастровий номер 2124010100:01:025:0126. На теперішній час до житлового будинку (літ.А) примикають надвірні споруди: сараї - літ.Е, гараж - літ. Ж, доріжка - літ. І та огорожа. Вартість домогосподарства складає 120111 грн. Вимоги позивачі мотивують тим, що із введенням Единого ресстру речових прав позивачі не мають можливості у інакший спосіб, ніж як за рішенням суду переоформити частину житлового будинку на окремий житловий будинок, оскільки власність зареєстрована на паперових носіях до 01.01.2013 року. Позивачі просять суд визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності по 1/3 частині кожному на житловий будинок - літера А, сарай - літера Е, гараж - літера Ж, І - доріжку та огорожу у [ADDRESS] , припинивши право власності на об`єкт, який належав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Суд своєю ухвалою від 19.06.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта".Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.07.2023 року. Розгляд справи призначений на 08:30 гоину 01.08.2023 року. Позивач [PERSON] подала до суду заяву (вх.№5674) про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги про визнання права власності на об`єкт шляхом поділу підтримує, просить позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач [PERSON] подала до суду заяву (вх.№5673) про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] подав до суду заяву (вх.№5675) про розгляд справи у його відсутності. Позов про визнання права власності на об`єкт шляхом поділу підтримує, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача Скрипинець М.В., яка діє в інтересах Свалявської міської ради Закарпатської області подала до суду заяву (вх.№5296 від 27.07.2023 року) про розгляд справи у відсутності представника Свалявської міської ради Закарпатської області за наявними в матеріалах справи документами. Відзив (заперечення) щодо позову не подано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 16.11.2016 року, справа № 6-709цс16). Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном;ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. З доданих позивачами доказів суд встановив, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] . Будинок належить позивачам на праві особистої влансоті, у рівних частках по 8/48 частині кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.1996 року, посвідченого Свалявською держнотконторою за реєстровим номером №1464, записаного в реєстрову книгу №9 за реєстровим №1580 від 28.05.1996 року (а.с.141-13). Відповідно до витягу НВ-2105123432021 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . знаходиться на окремій земельній ділянці, якій присвоєно кадастровий номер 2124010100:01:025:0126, цільове призначення: 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності: приватна власність (а.с.14-17). Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 03.01.2020 року житлового будинку за адресою: [ADDRESS] встановлено, що будинок може бути поділений на два окремі об`єкти нерухомого майна. Висновок складений фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с. 23). Згідно розпорядження міського голови від 29 січня 2020 року за №14 "Про присвоєння адреси об"єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна" за заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] присвоєно дворогосподарству по [ADDRESS] (а.с. 20). 03.01.2020 року виготовлено технчіний паспорт (інвентаризаційна справа №03/2020) із зведеним актом, схемою розташування будівель та споруд, планом будинку садибного типу, експлікацією приміщень будинку садибного типу, журналом зовнішніх обмірів та характеристикою на будинок садибного типу з гоподарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Технічний паспорт виготовлено на ім`я позивачів (а.с.24-31). Згідно довідки № 878, виготовленої фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 02.05.2023 року - інвентаризаційна вартість житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами становить 120111 грн. (а.с. 32). Відповідо до рішення Свалявського районного суду Закарпастької області від 09.03.2023 року (справа №306/2044/22) - за позовом [PERSON] (сина сусіда позивачів [PERSON], який помер [INFO] ) суд визнав за [PERSON] право власності на житловий будинок на житловий будинок - [ADDRESS] - доріжку та огорожу у [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.18-19). Таким чином суд встановив, що було проведено поділ спільного житлового будинку за адресою [ADDRESS] , проте позивачі не оформили право власності після розподілу та, на даний час, позивачі не мають можливості належним чином оформити право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу», і є частиною національного законодавства України. Статтею 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п.п.54-57 постанови КМУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за №1127 від 25.12.2015 року - державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу іншого нерухомого майна, виділу в натурі частки з іншого нерухомого майна або об`єднання іншого нерухомого майна (далі - поділу, виділу частки або об`єднання), проводиться за наявності відомостей з Державного земельного кадастру про формування нової (нових) земельної ділянки (земельних ділянок) у результаті такого поділу, виділу частки або об`єднання, а щодо закінченого будівництвом об`єкта - за наявності ідентифікатора, присвоєного такому (таким) об`єкту (об`єктам) в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва. Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу, виділу частки або об`єднання, подається документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу, виділу частки або об`єднання, крім випадків, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такий документ відсутній у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу, виділу частки або об`єднання, у випадку втрати, пошкодження чи псування документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або об`єднання, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу іншого нерухомого майна чи виділу в натурі частки з іншого нерухомого майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене у результаті поділу іншого нерухомого майна, проводиться одночасно щодо всіх об`єктів, утворених у результаті поділу, крім випадку, коли в результаті такого поділу хоча б на один із об`єктів, утворених у результаті поділу, змінюється власник нерухомого майна, у тому числі припиняється право спільної власності. У разі коли в документах, що подаються для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, а також якщо реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва проведена до 01 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва проводиться за наявності відомостей про технічну інвентаризацію такого об`єкта, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оцінивши належність, достовірність та достатність наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, враховуючи встановленим факт, що позивачі є власниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, що позовні вимоги позивачів є обгрунтованими. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України - одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження;ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З огляду на вищенаведене, на підставі встановлених та перевірених в судовому засіданні доказів, враховуючи обставини справи, на які позивачі послалися як на підставу своїх вимог, що факти, викладені у позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог є достовірними, беручи до уваги що від відповідача заперечень не надійшло, що визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивачів необхідно задовольнити. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved