Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, до суду звернувся [PERSON] , представник: [PERSON] до Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області. Позов мотивований тим, що 10 серпня 1957 року на підставі договору дарування, який посвідчений 10 серпня 1957 року нотаріусом Остерської нотаріальної контори Крищенко Ірина Олександрівна придбала набула у дар житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , таким чином набула права власності на майно. В подальшому на підставі №18 від 13 серпня 1957 року отримала дозвіл на перебудову будинку та здійснила його перебудову, таким чином створила майно збудувавши житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на вказаній земельній ділянці, що розташована за адресою [ADDRESS] ., що підтверджується технічним паспортом на домоволодіння. Для позивача у справі [PERSON] є бабусею, матір`ю його матері [PERSON] . Ступінь родинного зв`язку між ними підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. [INFO] [PERSON] померла, актовий запис про смерть № 145. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 07 лютого 1997 року державним нотаріусом Остерської державної нотаріальної контори, яким належне на день смерті майно вона заповідала позивачу у справі, онуку [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . В силу вимог ст. 1269 ЦК України, спадщину після її смерті прийняв онук померлої, позивач у справі [PERSON] , оскільки звернувся з заявою про прийняття спадщини до Остерської районної державної нотаріальної контори, однак через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, а також відсутність реєстрації права власності за життя за померлою в органах МБТІ на нерухоме майно, позивач не може оформити спадкових прав не інакше як звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність а також відсутність реєстрації права власності на підставі договору за померлою, позивач, змушений звернутись до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: 10 серпня 1957 року на підставі договору дарування, який посвідчений 10 серпня 1957 року нотаріусом Остерської нотаріальної контори Крищенко Ірина Олександрівна придбала набула у дар житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , таким чином набула права власності на майно. В подальшому на підставі №18 від 13 серпня 1957 року отримала дозвіл на перебудову будинку та здійснила його перебудову, таким чином створила майно збудувавши житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на вказаній земельній ділянці, що розташована за адресою [ADDRESS] ., що підтверджується технічним паспортом на домоволодіння. Для позивача у справі [PERSON] є бабусею, матір`ю його матері [PERSON] . Ступінь родинного зв`язку між ними підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. [INFO] [PERSON] померла, актовий запис про смерть № 145. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 07 лютого 1997 року державним нотаріусом Остерської державної нотаріальної контори, яким належне на день смерті майно вона заповідала позивачу у справі, онуку [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . В силу вимог ст. 1269 ЦК України, спадщину після її смерті прийняв онук померлої, позивач у справі [PERSON] , оскільки звернувся з заявою про прийняття спадщини до Остерської районної державної нотаріальної контори, однак через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, а також відсутність реєстрації права власності за життя за померлою в органах МБТІ на нерухоме майно, позивач не може оформити спадкових прав не інакше як звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Відповідно до ст. 5 ЦК України дія актів цивільного стану у часі, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного стану, який втратив чинність,новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків,що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах є актами органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Фактичними та правовими підставами виникнення права власності на жилі будинки, які збудовані до 2004 року та на які відсутні правовстановлюючі документи є створення майна, придбання за договорам купівлі-продажу, дарування, набуття у порядку спадкування тощо. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність а також відсутність реєстрації права власності на підставі договору за померлою, позивач, змушений звернутись до суду. Підстава звернення до суду за захистом права захист права шляхом його визнання в зв`язку з неможливістю надати оригінал правовстановлюючого документу для оформлення спадкових прав відповідно пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Лист роз`яснення нотаріуса. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч.2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Беззаперечною є обставина, що спадкодавець [PERSON] у належний спосіб набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, прийнявши його у дар а в подальшому перебудувавши його, створила майно, однак своє право за життя не зареєструвала та правовстановлюючий документ на збудоване майно не отримала. Вказаний доказ є належним, він містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на нерухоме майно, що є предметом заявленого позову, є право на спадкування за заповітом позивачу, онуку померлої. [PERSON] , позивач у справі, є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину, що підтверджується довідками з місця проживання, а також матеріалами спадкової справи Остерської державної нотаріальної контори, інших спадкоємців не має. Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: такі дії проводилися через сукупність норм, якими позивачу надано право захистити свої права у судовому порядку через неможливість реалізувати свої права у позасудовий спосіб, це виключає можливість оформити належне позивачу право у нотаріальному порядку, та не інакше як звернутися до суду, і це полягає у наступному: п.1 ч.4 КПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п 3.1 Листа № 24/753/0/4-13 ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлих не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст. ст. 25, 1216-1218, 1266, 1268 ЦК України

Outcome: approved