Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначаючи, що 28.03.2022 року [PERSON] отримала від нього грошові кошти в розмірі 4 900 грн. для власних потреб на умовах розписки і зобов`язалась повернути позику до 28.03.2023 та сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання в частині сплати відсотків щомісячно - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, про що склала власноручно розписку. Проте, у визначений строк відповідачка свого зобов`язання за договором позики не виконала, борг не повернула і не повертає його до цього часу. Тому позивач просить задовольнити його вимоги повністю і стягнути з відповідачки борг за договором позики: 4 900 грн - неповернута сума позики, 1764 грн - плата за користування кредитом, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Ухвалою судді від 15.06.2023 відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 07.08.2023 о 09 годині 00 хвилин. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, тому суд ухвалює рішення в заочному порядку на підставі ст.280-289 ЦПК України, на підставі доказів у справі, за згодою позивача на ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 28.03.2022 відповідачка [PERSON] склала розписку про позику у [PERSON] 4900 гривень та зобов`язалась повернути суму боргу до 28.03.2023 і сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку . Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконав та передав [PERSON] 4 900 гривень, на що вказує остання у своїй розписці. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] зобов`язалася повернути позивачу [PERSON] позику в сумі 4 900 ривень та 3 % за кожен місяць користування позикою і повернути гроші в повному обсязі з відсотками своєчасно до 28.03.2023, про що зазначила в розписці. Проте, відповідачка борг в сумі 4 900 грн та відсотки за користування позикою у визначені договором строки - до 28.03.2023 і на час звернення позивача з позовом до суду не повернула. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідачки за договором позики становить: 4 900 грн - неповернута сума позики, 1764 грн. - плата за користування кредитом, всього 6 664 грн. На підставі викладеного, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором позики від 28.03.2022 року та не повернула гроші, взяті в борг у позивача в сумі 4900 грн. та відсотки за користування запозиченими коштами, тому [PERSON] має сплатити на користь [PERSON] заборгованість за основною сумою боргу - 4 900 грн. та плату за користування кредитом у сумі 1764 грн., всього в сумі 6 664 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати, сплачені ним при подачі позову в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved