Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Житомир», третя особа на стороні відповідача [PERSON] , про визнання іпотеки такою, що припинена та скасування заборони відчуження нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] є власником приміщення магазину « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Належний позивачу магазин « [INFO] » був відчужений за підробними документами, без участі позивача, із підробленням підпису позивача, за посвідченим 16.06.2017 р., приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Павленко П.П. Договором купівлі-продажу, реєстр № 854, де «Продавцем» зазначено позивача, а «Покупцем» [PERSON] . Другий раз приміщення магазину формально відчужено 05.09.2017 р. на підставі посвідченого цим же нотаріусом Договору купівлі-продажу, де «Продавцем» є [PERSON] , а «Покупцем» зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер-Житомир». Після отримання у власність магазину « [INFO] », ТОВ «Партнер-Житомир» провів серію формальних змін власника цього товариства. 23.03.2019 р. під приводом позичених ТОВ «Партнер-Житомир» грошових котів у [PERSON] , був укладений Договір позики, а потім посвідчено Договір іпотеки за реєстровим номером 550, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А. При посвідченні Договору іпотеки, приватним нотаріусом було накладено заборону відчуження приміщення магазину універмаг. За ухвалою слідчого судді Договір іпотеки з відповідними документами було вилучено слідчим ГУНП в Житомирській області в межах розслідування кримінального провадження щодо заволодіння шляхом шахрайства магазином універмаг, яке розслідується і досі. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області у справі № 935/358/20 повернуто позивачу магазин універмаг. Рішення суду набрало законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалось. Заборона відчуження магазину, що накладена приватним нотаріусом перешкоджає позивачу, як власнику розпоряджатись належним магазином. Оскільки позивач не придбавала у ТОВ`Партнер-Житомир» платно чи безоплатно магазин універмаг, тому іпотека не є дійсною для позивача, як для особи, якій майно повернуто з чужого незаконного володіння. ТОВ «Партнер-Житомир» має самостійно відповідати за своїми зобов`язаннями, у тому числі і за зобов`язанням за договором позики від 29.03.2019 р. Вказані вище обставини стали приводом для звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01 березня 2023 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 08.06.2023 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Василевська О.А. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, представник позивача, направила заяву, відповідно до якої, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило, відзив відносно позових вимог не подавав. В судове засідання відповідач товариство з обмеженою відповідальність «Партнер- Житомир» в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від останніх не надходило, відзив відносно позових вимог не подавали. Згідно вимог ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання, не повідомили про причини неявки, не подали відзив, представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, правом для подачі пояснень відносно позовних вимог не скористалась, будь-яких заяв та клопотань від останньої до суду не надходило. Оскільки в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.\~211,\~280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши заяву по суті справи позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником майна, яке складається з приміщення Універмагу « [INFO] », що знаходиться в [ADDRESS] , на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 06.05.2000 р., що видане державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори Мошковською З.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1-1037 ( а.с.69-70). Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 16.06.2017 р., що посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Павленком П.П. та зареєстрований в реєстрі за № 854, позивач [PERSON] продала, а [PERSON] купив нерухоме майно: приміщення Універмагу »Ювілейний», за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 34). Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.09.2017 р., що посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Павленком П.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1213, «продавець» [PERSON] продав, а «покупець» Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер-Житомир» купив нерухоме майно: приміщення Універмагу »Ювілейний», за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 40). Як вбачається з Договору позики грошей від 23.03.2019, що укладений у простій письмовій формі, [PERSON] , [INFO] , як «Позикодавець» передав у власність, а «Позичальник» ТОВ «Партнер-Житомир» прийняв 500\~000 грн. 00 коп. , із зобов`язанням повернути у визначені договором розмірі, строки і порядку. Сума позики має бути повернуто до 23.05.2019 р. ( а.с. 36). 23 березня 2019 року між [PERSON] ( Іпотекодержатель) та ТОВ «Партнер-Житомир» (Іпотекодавець) укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А. та зареєстрований в реєстрі за №550. (а.с.37-39). Згідно п. 1.1 Договору іпотеки цей договір забезпечує виконання зобов`язань, що виникли у Іпотекодавця згідно договору позики, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, в простій письмовій формі 20.03.2019 р. за яким Іпотекодавець зобов`язався повернути Іпотекодержателю в строк до 23.05.2019 р. ( якщо дію договору позики не буде продовжено шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору позики ) грошові кошти в сумі 500\~000 грн. 00 коп. Предметом іпотеки є належне іпотекодавцю на праві власності нерухоме майно приміщення Універмагу « [INFO] », загальною площею 1139,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 4.1 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених цим Договором, та відповідно до розділу V ЗУ «Про іпотеку»: на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; на підставі застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя; згідно з Договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, Іпотекодержатель має право прийняти у свою власність Предмет іпотеки. У зв`язку з посвідченням Договору іпотеки приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А. внесено відомості про державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку: 30837890) та накладено заборону відчуження нерухомого майна до припинення договору іпотеки ( номер запису про обтяження : 30837869) ( а.с. 72-74). Рішенням Коростишівського районного суду Жиомирської області від 10.02.2022 р. у справі № 935/358/20 позов [PERSON] задоволено частково. Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Житомир» на користь [PERSON] приміщення універмагу »Ювілейний«, що знаходиться по [ADDRESS] . Рішення суду набрало законної сили (а.с. 66-68). Відповідно до ч. 3\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У справі № 935/358/20 судом було встановлено, що дійсний власник спірного приміщення універмагу « [INFO] » [PERSON] ( особа останньої посвідчена паспортом серії [NUMBER] виданого Коростишівським РВ УМВС України в Житомирській області 24 лютого 2004 року), не була стороною договору купівлі-продажу від 16.06.2017 року та не підписувала його. Паспорт позивача по справі має серію ВН та номер 239846, а паспорт за яким посвідчувалась особа продавця у нотаріуса має серію ВН номер 704313 та на фото зображена зовсім інша особа ніж позивач по справі. Згідно листа УДМС України в Житомирській області від 12.02.2019 року обліки УДМС України в Житомирській області не містять інформації про визнання недійсним паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого на ім`я позивача, а паспорт громадянина України серії [NUMBER] оформлювався 09.02.2017 року Любарським РС УДМС України в Житомирській області на ім`я іншої особи ніж позивач і визнаний недійсним з 01.07.2017 за заявою громадянина про його втрату. Згідно висновку експерта №1/2-302 від 29.08.2019 року (проведена в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 12017060020002180 від 27.04.2017 року)\~- досліджуваний підпис у графі «ПРОДАВЕЦЬ» договору купівлі-продажу від 16.06.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Павленком П.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 854, виконаний не [PERSON] , а іншою особою; Досліджуваний текст, що читається « [PERSON] » у графі «ПРОДАВЕЦЬ» договору купівлі-продажу від 16.06.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Павленком П.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 854, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Таким чином, вищевказаним рішенням суду було встановлено, що позивач [PERSON] не підписувала договір купівлі-продажу спірного приміщення від 16.06.2017 і взагалі не була стороною цього правочину, не була присутня у нотаріуса. За положеннями ст. ст.\~316,\~317 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із\~ст. 319 ЦК України\~ власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті\~19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Згідно із\~ст. 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У\~ст. 574 ЦК України\~передбачено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. За положеннями\~ст. 575 ЦК України\~іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про іпотеку»\~предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього\~Закону\~; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом (ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). Оскільки нерухоме майно приміщення універмагу « [INFO] » витребувано на користь [PERSON] з чужого незаконного володіння ТОВ «Партнер-Житомир», наслідком такого витребування є припинення права власності ТОВ «Партнер-Житомир» на приміщення універмагу . Таким чином, з моменту передачі нерухомого майна приміщення універмагу його законному власнику таке нерухоме майно не може залишатися в обтяженні, накладеному без згоди власника [PERSON] . Так як [PERSON] як законний власник не давала свою згоду на передачу приміщення магазину універмагу в іпотеку, а умовами Договору іпотеки передбачено право [PERSON] на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки, а тому суд дійшов висновку про припинення іпотеки за Договором іпотеки від 23 березня 2019 в зв`язку з витребуванням з чужого незаконного володіння ТОВ «Партнер-Житомир» та скасування рішень і записів державного реєстратора в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про іпотеку та обтяження щодо нерухомого майна. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,\~виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з вищевикладених мотивів. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно абз. 5 п.35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з Розгляду Цивільних і Кримінальних справ, №10 від 17.10.2014 року, «Про застосування судами законодавства про осудові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. \~ \~ \~ \~При задоволенні позову суд стягує з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved