Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

06.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживача до ЗАТ «ОТП Банк», третя особа [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що протягом певного періоду часу відповідач надавав йому банківські послуги, як фізичній особі, на споживчі цілі, відповідачем обтяжено його особисте майно. Договори іпотеки № РСМ-500/007/2005, № РСМ-500/013/2006 є невід`ємною частиною кредитного договору № СМ-500/007/2005, кредитного договору № СМ-500/013/2006, договору овердрафту № OD-SME 500/035/2006. Унаслідок протиправних дій працівника банку щодо розголошення третій особі інформації стосовно його місця проживання, діяльності, контактних даних, матеріального становища та інформації щодо наведених договорів, що є об`єктом банківської таємниці, йому завдано шкоду як фізичній особі-споживачу фінансових послуг. Позивач зазначає, що відповідач порушив умови підпункту 2.1.2 кредитного договору № СМ-500/007/2005 та підпункту 2.1.2 кредитного договору № СМ-500/013/2006 (цільове використання кредиту: споживчі цілі - пункт 2 договору), підпункту 2.1.2 договору овердрафту № OD-SME 500/035/2006, зміст договорів іпотеки № РСМ-500/007/2005, № РМ-500/013/2006, якими встановлено зобов`язання відповідача не розголошувати третім особам інформацію про позичальника, яка складає банківську таємницю. Просив визнати дії Філії ЗАТ «ОТП Банк» протиправними; стягнути із ЗАТ «ОТП Банк» суму прибутку банку у розмірі 15 719 330, 73 грн.; стягнути із ЗАТ «ОТП Банк» суму кредитних договорів № СМ-500/007/2005, № СМ-500/013/2006 та договору овердрафту № ОD-SME 500/035/2006 у розмірі 33 525 000, 00 грн.; стягнути з ЗАТ «ОТП Банк» 94 722 552, 03 грн. - суму вартості договору іпотеки в розмірі, рівному вартості майна, що є предметом іпотеки за договорами № РСМ-500/007/2005 та № РМ-500/013/2006, а всього стягнути з ЗАТ «ОТП Банк» 143 966 882, 76 грн. 08.11.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. постановлено ухвалу про залишення позову без руху. 01.12.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. постановлено ухвалу про повернення позову у зв`язку з невиконання ухвали від 08.11.2017 року про усунення недоліків позовної заяви. 03.01.2018 року суддею Апеляційного суду м. Києва Волошиною В.М. постановлено ухвалу про повернення апеляційної скарги на ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. від 01.12.2017 року без розгляду. 30.01.2018 року суддею судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Мазурик О.Ф. постановлено ухвалу про залишення без руху апеляційної скарги [PERSON] на ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. від 01.12.2017 року. 08.02.2018 року суддею судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Мазурик О.Ф. постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. від 01.12.2017 року. 19.02.2018 року Апеляційним судом м. Києва постановлено ухвалу закінчення проведення підготовчих дій, пов`язаних із призначенням справи до апеляційного розгляду. 26.02.2018 року Апеляційним судом м. Києва винесено постанову про залишення апеляційної скарги [PERSON] без задоволення, а ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. від 01.12.2017 року без змін. 23.04.2018 року Верховним Судом у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С.О. постановлено ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. від 01.12.2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2018 року, витребувано матеріали цивільної справи. 08.11.2018 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановлено ухвалу про призначення справи до судового розгляду. 21.11.2018 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду винесено постанову про задоволення касаційної скарги [PERSON] , скасовано ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченка С.В. від 01.12.2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2018 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 16.05.2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про залишення позову без руху. 06.03.2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 27.04.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без руху позовної заяви. 25.10.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 01.08.2023 року сторони відсутні. Представник позивача подав заяву про завершення розгляду справи за його та [PERSON] відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримують у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач ЗАТ «ОТП Банк», явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву на позов не подали, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталися. Третя особа у судовому засіданні відсутня, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, письмових пояснень щодо позову на адресу суду не направляла, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталася. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Врахувавши думку представника позивача про те, що останній не заперечує проти заочного вирішення справи, а також з огляду на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомили суду про поважність причин неявки їх представника, не подали відзив, суд приходить до висновку про можливість завершення розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Врахувавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем певний період часу існували різні фінансових правовідносин. Так, АКБ «Райффайзенбанк» (філія ЗАТ «ОТП Банк») надавав [PERSON] банківські послуги, як фізичній особі, на споживчі цілі. Крім того, банком обтяжено його особисте майно, оскільки договори іпотеки № РСМ-500/007/2005, № РСМ-500/013/2006 є невід`ємною частиною кредитного договору № СМ-500/007/2005, кредитного договору № СМ-500/013/2006, договору овердрафту № OD-SME 500/035/2006, що укладалися між банком та ТОВ «Укртехнопроект» в особі директора Григорчука В.Б. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій працівника банку щодо розголошення третій особі інформації стосовно його місця проживання, діяльності, контактних даних, матеріального становища та інформації щодо наведених договорів, що є об`єктом банківської таємниці, йому завдано шкоду як фізичній особі-споживачу фінансових послуг. На думку [PERSON] відповідач порушив умови підпункту 2.1.2 кредитного договору № СМ-500/007/2005 та підпункту 2.1.2 кредитного договору № СМ-500/013/2006 (цільове використання кредиту: споживчі цілі - пункт 2 договору), підпункту 2.1.2 договору овердрафту № OD-SME 500/035/2006, зміст договорів іпотеки № РСМ-500/007/2005, № РМ-500/013/2006, якими встановлено зобов`язання відповідача не розголошувати третім особам інформацію про позичальника, яка складає банківську таємницю. [PERSON] посилається на матеріали кримінального провадження № 12016160500008921 від 24.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, що здійснюється на підстави його заяви від 24.11.2016 року про те, що 31.05.2016 року приблизно о 15 год. 40 хв. під час знаходження у приміщенні Приморського ВП в м. Одесі на мобільний телефон [PERSON] зателефонувала невідома йому особа, яка, представившись чоловіком співробітниці ПАТ «ОТП Банк» [PERSON] , погрожувала йому та членам його сім`ї фізичною розправою. Станом на час ухвалення рішення судом, зазначене кримінальне провадження триває, а саме 25.05.2023 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси винесено ухвалу про скасування постанови слідчого СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області Самборика А. від 16.08.2022 року про закриття КП № 12016160500008921 від 24.11.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ст. 79, ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 81, ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; відповідні докази мають бути подані позивачем разом з поданням позовної заяви. Разом з тим, позивачем не подано суду жодного доказу на підтвердження зазначених ним обставин, як підстав для позову. Матеріали кримінального провадження на які посилається [PERSON] не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки за результатами досудового розслідування не складено обвинувального акту, який був би переданий до суду, а суд, в свою чергу, виніс за результатами його розгляду обвинувальний вирок, щ набрав законної сили. Оскільки такий вирок у справі відсутній, судом не може бути прийнято до уваги докази на які посилається позивач у вигляді матеріалів КП № 12016160500008921 від 24.11.2016 року. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на вище викладене, позовні вимоги [PERSON] до ЗАТ «ОТП Банк», третя особа [PERSON] про захист прав споживача, не підлягають задоволенню судом. За правилами ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed