Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн. щомісяця, з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, участі і її вихованні не приймає. Ухвалою суду від 13.06.2023 року позов було залишено без руху та повідомлено позивача про необхідність виправити недоліки позову. 23.06.2023 року позивачем на виконання ухвали про залишення позову без руху було виправлено недоліки позову. Ухвалою суду від 26.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав, просила його задовольнити. Додатково суду пояснила, що маленька дитина потребує багато коштів для забезпечення її належного розвитку та догляду. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги щодо стягнення аліментів визнає частково, просить їх задовольнити в розмірі 3000,00 грн. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.2023 року. Також встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом від 23.06.2023 року. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, в ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. До того ж, в силу ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Outcome: partial