Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що його дружина - [PERSON] померла [INFO] . Будинок в якому вони проживали та який згорів у 2015 році належав останній. Зазначає, що після даної події вони почали відбудовувати його, однак у зв`язку зі смертю дружини він не може завершити оформлення документів так як параметри будинку зазначені у свідоцтві про спадщину та які є в натурі не співпадають. Вказує, що оформити право власності у ДНК не можливо, так як будинок на який є правовстановлюючі документи згорів, а перебудований будинок до кінця не оформлений через смерть його дружини. Тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок - літера А, котельню - літ. Б, гараж з надбудовою - літ. В, сарай - літ Г, вбиральню - літ. Д, навіс - літ. Е, колодязь - літ. І та огорожу №1-2 у [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла за ява про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с. 46). Представник Свалявської міської ради подала заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними у матеріалах справи документами (а.с. 41). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2018 року, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , актовий запис №240 від 27.12.2018 року (а.с. 8). Після смерті останньої зареєстровано спадкову справу №650350091 від 11.11.2019 року (а.с. 23). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.01.2017 року, між позивачем та [PERSON] , [INFO] , 19.02.1998 року, зареєстровано шлюб, актовий запис № 10 від 19.02.1998 року (а.с. 9). Як убачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом та №399 від 01.03.2002 року та витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно, будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 24-25). На підставі будівельних паспортів №105/13 від 25.11.2013 року та 71/2014 від 07.08.2014 року та повідомлення про початок будівельних робіт, позивач та його дружина розпочали реконструкцію даного житлового будинку та реконструкцію частини гаража з добудовою та надбудовою мансардного поверху (а.с. 26-35). Відповідно до довідки Свалявського РВ УДСНС у Закарпатській області від 19.06.2015 року № 682, у житловому будинку за адресою [ADDRESS] відбулася пожежа (а.с. 13). Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] від 22.05.2023 року №4062136, такий складається з: «А» - житловий будинок; «Б» - котельня; «В» - гараж з надбудовою; «Г» - сарай; «Д» - вбиральня; «Е» - навіс; «І»-колодязь; №1,2 - огорожа. Його вартість, відповідно до довідки «895 від 22.05.2023 року, становить107302,00 грн (а.с. 12, 14-22). Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном,

Outcome: approved