Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на її користь заборгованість по виплаті аліментів в сумі 46 559 грн. 83 коп., а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 177 064 грн. 24 коп. Свій позов мотивує тим, що на підставі рішення суду від 06.07.2016р. [PERSON] зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з 21.04.2016р. і до повноліття дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що відповідач не виконує свої батьківські обов*язки та ухиляється від сплати аліментів на утримання їхньої дочки [PERSON] , [INFO] , в повному обсязі, і як наслідок, у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.02.2023р. склала 46559грн. 83 коп., що порушує права останньої. На сьогоднішній день дана заборгованість не погашена. Також позивачка вважає, що [PERSON] має сплатити на її користь також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2021р. по 01.03.2023р. у розмірі 177064 грн. 24 коп. В зв`язку з наведеним просить задовольнити вказані позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник позивачки - адвокат Кравцова Н.М. в судовому засіданні зазначені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити; щодо письмових пояснень відповідача заперечувала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про неможливість особисто прийняти участь у засіданні, оскільки перебуває за межами України. Також в заяві вказав, що позовні вимоги [PERSON] не визнає повністю, зазначаючи, що систематично перераховував грошові кошти на утримання дітей, надавши також до заяви квитанції про перерахування грошових коштів на підтвердження не ухилення від сплати аліментів. Позивачка надала до суду письмові пояснення проти вказаної заяви відповідача, зазначивши, що ніяких грошових коштів, як оплата аліментів на утримання дочки, вона не отримувала, а надані відповідачем докази про сплату аліментів на утримання [PERSON] є неправдивими. Так, зазначила, що грошові кошти, які перераховувались на картку сина [PERSON] , перераховувались йому особисто, оскільки він є повнолітнім та витрачав їх на свої особисті потреби, на утримання дочки [PERSON] ці грошові кошти не відносились; грошові кошти, які перераховувались відповідачем на картковий рахунок матері позивачки [PERSON] , не є аліментами на утримання дочки [PERSON] , а пов*язані з іншими правовідносинами між її матір*ю та відповідачем; щодо перерахування грошових коштів на картковий рахунок дочки [PERSON] зазначила, що саме вона, позивачка, є отримувачем аліментів на утримання дочки [PERSON] , переказані відповідачем грошові кошти на картковий рахунок дочки вважає як особисті подарунки для неї, зроблені батьком, а не аліменти; щодо перерахувань грошових коштів відповідачем на її картковий рахунок, позивачка зазначила, що вона має інший рахунок, а тому їх вона не отримувала. В зв*язку з наведеним, вважає аргументи відповідача такими, що не відповідають дійсності та просила не приймати їх до уваги. Крім того, до письмових пояснень позивачки додані письмові пояснення сина сторін [PERSON] , [INFO] , в яких зазначено, що він отримував від батька на свій картковий рахунок грошові кошти після досягнення повноліття, однак, розцінював їх як надані на його особисті потреби, на що вони і витрачалися, як аліменти на утримання [PERSON] він їх не вважав такими. Також до письмових пояснень позивачки додані письмові пояснення матері позивачки - [PERSON] , в яких зазначено, що грошові кошти, які перераховував на її картковий рахунок в «А-Банку» колишній зять [PERSON] , не можна вважати сплатою аліментів на утримання дітей, оскільки вони перераховувалися за придбання ним у неї будівельних матеріалів, ці грошові кошти вона витратила на свої потреби, а не на утримання дитини, також вказала, що ніяких грошових коштів в розмірі 4000 Євро, як аліменти на утримання дитини [PERSON] , від співмешканки [PERSON] - [PERSON] вона не отримувала. З письмових заперечень [PERSON] на пояснення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , направлених на адресу суду, відповідач зазначив, що повністю наполягає на своїх раніше наданих поясненнях та заперечує щодо доводів останніх. Заслухавши пояснення представника позивачки - адвоката Кравцової Н.М., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити за таких підстав. За розпорядженням Верховного Суду №52 від 26.09.2022р. «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області», з 03 жовтня 2022р. визначено територіальну підсудність судових справ Голопристанського районного суду Херсонської області, Нижньосірогозького районного суду Херсонської області, Нововоронцовського районного суду Херсонської області, за Теплодарським міським судом Одеської області. Як встановлено в судовому засіданні, у [PERSON] та [PERSON] , за час перебування у шлюбі, народився [INFO] син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області 14.12.2000р.), та [INFO] народилася дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08.11.2022р.). Шлюб між сторонами був розірваний на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.11.2015р. Згідно рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.07.2016р. ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.04.2016р. і до повноліття дітей; рішення суду набрало законної сили 17.07.2016р. 23.08.2016р. державним виконавцем Голопристанського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №654/1465/16-ц, виданого 20.07.2016р. на виконання рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.07.2016р. Наказом Міністерства юстиції України від 16.01.2023р. № 231/5 визначено, що під час дії воєнного стану Великоолександрівський відділ державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснює примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на яку поширюється компетенція Скадовського відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Голопристанського відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З довідки-розрахунку по ВП №52020836, здійсненого старшим державним виконавцем Великоолександрієвського РВДВС у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), при примусовому виконанні виконавчого листа №654/1465/16-ц, виданого 20.07.2016р. Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , 2000 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження, вбачається, що розмір заборгованості по аліментах за період з 01.01.2021 р. по 01.02.2023 р. встановлено в сумі 46 559 грн. 83 коп. Згідно наданих відповідачем до суду копій платіжних інструкцій, квитанцій (за 2018-2020р.р.) щодо переказу грошових коштів, як зазначає відповідач аліментів на утримання дочки [PERSON] , суд не бере до уваги надані відповідачем докази щодо переказу грошових коштів до 01.01.2021р., оскільки вони не стосуються спірного періоду. В той же час вбачається, що відповідачем [PERSON] систематично за період з 18 лютого 2021р. по травень 2023р. здійснювалися перерахування грошових коштів, на підтвердження яких відповідач надав платіжні документи (платіжна інструкція, скриншоти переказів, квитанції тощо), з яких видно, що одержувачем коштів є: - позивачка [PERSON] (перекази: від 18.02.2021 на суму 2686,50 грн.; від 16.03.2021 на суму 2587 грн.; від 19.04.2021 на суму 2686,50 грн.; від 18.05.2021 на суму 2686,50 грн.; від 10.06.2021 на суму 995 грн.; від 16.06.2021 на суму 1791 грн.; від 23.06.2021 на суму 995 грн.; від 19.07.2021 на суму 2587 грн.; від 16.08.2021 на суму 2786 грн.; від 17.09.2021 на суму 2686,50 грн.; від 15.10.2021 на суму 2786 грн.; від 18.11.2021 на суму 2686,50 грн.; від 16.12.2021 на суму 2487,50 грн.; від 17.01.2022 на суму 2686,50 грн.; від 15.02.2022 на суму 2686,50 грн., при цьому, згідно квитанцій частина зазначених грошових коштів перерахована відповідачем на картковий рахунок матері позивачки [PERSON] з зазначенням прізвища позивачки як отримувача грошового переказу); - [PERSON] (перекази: від 12.07.2022 на суму 4500 грн.; від 12.07.2022 на суму 500 грн.; від 09.08.2022 на суму 3000 грн.; від 04.11.2022 на суму 3000 грн.; від 08.12.2022 на суму 4500 грн.; від 08.12.2022 на суму 1500 грн.; від 30.12.2022 на суму 100 грн.; від 30.12.2022 на суму 2900 грн.; від 03.02.2023 на суму 3000 грн.; від 01.03.2023 на суму 3000 грн.; від 03.04.2023 на суму 4000 грн.; від 01.05.2023 на суму 4000 грн.); - та [PERSON] (перекази: від 17.10.2021 на суму 2914,57 грн.; від 02.03.2022 на суму 3000 грн.; від 02.03.2022 на суму 3000 грн.; від 10.03.2022 на суму 2487 грн.; від 13.03.2022 на суму 3000 грн.; від 27.03.2022 на суму 4712,74 грн.; від 14.04.2022 на суму 150 євро; від 16.08.2022 на суму 545 євро; від 30.12.2022 на суму 3015,08 грн.). В переказах від 13.06.2021 на суму 3000 грн. та від 21.03.2022 на суму 4000 грн. одержувач не вбачається. Згідно ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У відповідності до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р. визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Як вбачається з вказаної довідки-розрахунку по ВП №52020836, здійсненої старшим державним виконавцем Великоолександрієвського РВДВС у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), розмір аліментів, визначений у виконавчому документі, в довідці зазначений у 1/6 частці, враховуючи, що син [PERSON] станом на 01.01.2021р. є повнолітнім, отже, суд вважає, що визначена в довідці-розрахунку частка аліментів розрахована на дочку сторін [PERSON] . За ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Згідно ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд, дослідивши та проаналізувавши вищенаведені платіжні інструкції та квитанції, надані відповідачем на підтвердження своїх аргументів щодо сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , вважає, що відповідач належним чином виконував свій обов*язок щодо сплати аліментів за вищенаведеним судовим рішенням щодо дочки, оскільки, підсумувавши вищенаведені суми, які він переказував на карткові рахунки [PERSON] , [PERSON] та дочки [PERSON] , та порівнявши їх з сумами, зазначеними державним виконавцем в довідці-розрахунку по виконавчому провадженню за період 01.01.2021р.-01.01.2023р., вбачається погашення заборгованості по нарахованим аліментам, а саме: - за 2021 рік за розрахунком державного виконавця повинен сплатити 23207 грн. 50 коп., відповідачем фактично сплачено згідно вищенаведених квитанцій 30447 грн.; - за 2022 рік за розрахунком державного виконавця повинен сплатити 21555 грн. 96 коп., відповідачем фактично сплачено згідно вищенаведених квитанцій 25373 грн., за січень 2023р. за розрахунком державного виконавця розмір аліментів за цей місяць складає 1796 грн. 33 коп., що погашається переплатою станом на грудень 2022р.; в 2023 році відповідачем здійснена оплата на картковий рахунок дочки [PERSON] , починаючи з 03.02.2023р. в сумі 3000 грн., а потім щомісяця з березня по травень 2023р. (які наявні в матеріалах справи). В зв*язку з наведеним суд відмовляє позивачці [PERSON] в частині позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на її користь заборгованості по сплаті аліментів в сумі 46559 грн. 83 коп. на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , за безпідставністю. При цьому, суд також виходить з того, що між позивачкою та відповідачем наявні неприязні відносини, про що вбачається зі змісту письмових заяв сторін, направлених на адресу суду, разом з цим, відповідачем перераховувалися вказані грошові кошти на карткові рахунки позивачки, її матері та дочки [PERSON] , про що не заперечують сама позивачка та [PERSON] в своїх письмових поясненнях, однак, суд вважає неспроможними їхні аргументи щодо підстав перерахування відповідачем цих грошових коштів, а вважає їх саме грошовими коштами на утримання дочки [PERSON] (аліментами), враховуючи наявність саме неприязних відносин між вказаними учасниками, що виключає, на думку суду, наявність інших укладених між ними правочинів, які б зобов*язували відповідача перераховувати грошові кошти на їхні карткові рахунки; крім того, з наявної в матеріалах справи довідки від 30.04.2022р. №2115-5001465359 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що дочка сторін [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] . Разом з цим суд не приймає до уваги квитанції щодо перерахування відповідачем грошових коштів на картковий рахунок сина [PERSON] як аліменти на утримання дочки сторін [PERSON] , оскільки син є повнолітнім та проживає окремо, як і не приймає до уваги аргументи відповідача та вважає їх недоведеними належними та допустимими доказами щодо передачі відповідачем через [PERSON] 15.10.2022р. 4000 Євро матері позивачки [PERSON] на утримання дочки сторін [PERSON] . Крім того, в зв*язку з тим, що суд відмовив в задоволенні позовних вимог позивачки щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментам в сумі 46559 грн. 83 коп., оскільки така заборгованість відсутня, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 177064 грн. 24 коп. за безпідставністю, оскільки вважає ці вимоги похідними, тобто пов*язаними з вимогами щодо заборгованості за аліментами.

Outcome: dismissed