Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

05.05.2023 позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь 20424,05 грн сплачених нею за житлово-комунальні послуги та понесені витрати з утримання житлових кімнат [ADDRESS] за період з березня 2020 року по березень 2023 року. В обґрунтування позову зазначила, що після розірвання шлюбу з відповідачем залишилася проживати з дітьми у житлових кімнатах гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на які набуте в порядку приватизації на чотирьох осіб: неї, відповідача та двох спільних дітей. Відповідач, який проживає за іншою адресою, однак зареєстрований у вказаних вище кімнатах гуртожитку, та є співвласником таких, не бере участі в утримання цього майна, зокрема, не здійснює оплати комунальних послуг у вигляду централізованого опалення, централізованого водопостачання, водовідведення, утримання прибудинкової території, вивезення побутових відходів, електропостачання, хоча ці комунальні послуги нараховуються з врахуванням його особи. Вказує, що у гуртожитку за вищевказаною адресою вона була зареєстрована у період з 05.10.2018 по 26.09.2022, а її дочка [PERSON] , [INFO] у період з 07.11.2017 по 18.09.2020. Останні три роки самостійно оплачувала комунальні послуги по зазначеному житлу, які становлять 57166,5 грн. Ухвалою суду від 08.05.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 29.05.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що позовні вимоги є необгрунтованими та просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що проживає за адресою: [ADDRESS] з 2019 року, у цих кімнатах гуртожитку проживає позивач та діти. Оскільки за адресою: [ADDRESS] він не проживає, будь-якими послугами не користується, тому відсутні підстави для стягнення з нього оплати житлово-комунальні послуги. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, останній подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, зазначив, що з жовтня 2019 року він не проживає за адресою:\~ [ADDRESS] . Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Установлено, що житлові приміщення № [NUMBER] у жилому блоці (секції) в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 31.08.2017 ( а.с. 14). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] та копії будинкової книги [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.11.2017 ( а.с. 12, 17-20). [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2022/000650903 від 26.09.2022 (а.с. 11). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.02.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 21). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.09.2020 року, залишеним без змін постановою Львівською апеляційного суду від 08.11.2021 року, поділено спільне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] ; визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру по [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 ідеальної частки квартири по [ADDRESS] , залишивши дану квартиру у їх спільній частковій власності (а.с.12-22).Відтак сторони є співвласниками\~квартири [ADDRESS] ( а.с. 22-27). Відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19.04.2023 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 2096,07 компенсації сплачених ним коштів за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 71-73). Згідно з довідкою відділу реєстрації Червоноградської міської ради станом на 08.12.2022 за адресою; [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рахунків та квитанцій на оплату комунальних послуг на адресою: [ADDRESS] проводилися нарахування за водопостачання, опалення, послуги з управління будинком та вивіз твердих побутових відходів ( а.с. 29-52). [PERSON] здійснювала оплату за житлово-комунальні послуги у період з березня 2020 року по березень 2023 року, що підтверджується копіями квитанцій та платіжних інструкцій (а.с. 81-205). Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 360 ЦК України\~передбачає зобов`язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тобто нести витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані. Якщо хтось із співвласників відмовиться брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати житлово-комунальних послуг визначений ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно із якою споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~526\~ЦК України\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст. 544 ЦК України). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи зі змісту цих норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц. Утримання будинків і прибудинкових територій полягає у забезпеченні експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Отже, витрати на утримання будинку та прибудинкової території, витрати, пов`язані із вивозом твердих побутових відходів та витрати на опалення житла є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст.\~360\~ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. При цьому утримання та збереження спільного майна не охоплює собою житлово-комунальні послуги. Це зумовлено тим, що житлово-комунальні послуги надаються на підставі договору про надання таких послуг. Більше того, житлово-комунальні послуги надаються не квартирі, як об`єкту права власності, а певному суб`єкту - власнику (співвласнику, наймачу, суб`єкту сервітуту тощо) квартири, який проживає в ній. По своїй суті надання житлово-комунальних послуг направлене на задоволення потреб власника (співвласника, наймача, суб`єкта сервітуту тощо) квартири і споживаються саме відповідним суб`єктом, а не для управління, утримання та збереження квартири, що перебуває в спільній частковій власності. Зазначений висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 725/3790/16-ц, від 15 квітня 2021 року у справі № 638/5001/17. Отже, відповідач як співвласник житлових приміщень [ADDRESS] зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання зазначеного майна. Сторонами визнано, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою у спірний період не проживав. Позивачем доведено, що за період з березня 2020 року по березень 2023 року нею понесено витрати на оплату таких комунальних послуг: водопостачання, опалення, послуги з управління будинком та вивіз твердих побутових відходів, загальний розмір яких становить 57166,50 грн. Вимога позивача про стягнення з відповідача понесених нею витрат на оплату житлово-комунальної послуги з водопостачання є безпідставною, оскільки відповідач у вищевказаному житлі у спірний період не проживав та фактично такою послугою не користувався з жовтня 2019 року, а тому у нього відсутній обов`язок з оплати цієї комунальної послуги. Відповідно до рахунків та квитанцій, поданих відповідачем, на оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] було нараховано: 13995,79 грн за опалення житла, 24033,77 грн за утримання будинку та прибудинкової території та 1746,05 грн витрат, пов`язаних із вивозом твердих побутових відходів. Отже, із відповідача, як співвласника житла, підлягає стягненню витрат щодо утримання зазначеного майна, які складаються з: 3498,85 грн за опалення житла, 6008,44 грн за утримання будинку та прибудинкової території, 622,23 грн витрат, пов`язаних із вивозом твердих побутових відходів. Крім того, ураховуючи, що співвласник житла [PERSON] дочка сторін до 11.06.2021 року була неповнолітньою, а отже, відповідно до ст. 180\~СК України обов`язок\~її утримувати\~до досягнення\~нею повноліття\~покладався на\~її батьків,\~суд дійшов\~висновку про\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~ частини\~понесених нею\~витрат на\~утримання частки\~у праві\~власності на\~вищевказані житлові\~кімнати [PERSON] \~у період\~з березня\~2020\~року до\~досягнення нею\~повнолітня: 735,41 (5882,55/4/2) грн за опалення житла; 998,20 (7985,50/4/2) грн за утримання будинку та прибудинкової території; 92,93 (185,85/2) грн витрат, пов`язаних із вивозом твердих побутових відходів. У сукупності з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 11956,06 грн витрат з оплати житлово-комунальних послуг, які складаються з: 4234,26 грн (3498,85+735,41) витрат за опалення, 7006,64 грн (6008,44+998,20) грн витрат за послуги з управління будинком, 715,16 (622,23+ 92,93) грн витрат за вивіз твердих побутових відходів. Отже, позов задовольняється частково. Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 58% понесених нею судових витрат, що становить 628,49 грн.

Outcome: partial