Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.03.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №240 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина\~ [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що був складений відповідний актовий запис №240 від 06 березня 2015 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина\~ [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, шлюб існує лише формально, між позивачем та відповідачем втрачені почуття любові, взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. Подружжя має окремий бюджет, спільно господарство не веде та проживає окремо. Примирення вважає не можливим. Крім того, представник позивача просила суд стягнути аліменти на малолітніх дітей, оскільки вони проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від суду від 06 липня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до позову додана заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, врахувавши думку сторін у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає\~задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.03.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 11.02.2016 року та серії [NUMBER] від 14.06.2019 року. Закон який регулює спірні правовідносини є\~Сімейний Кодекс України. Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Зі змісту статті ст.\~110\~СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Крім того, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно\~з ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.2, 3\~ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу)матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, в добровільному порядку відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, у зв`язку з чим слід стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,\~в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та до їх повноліття, насамперед як спосіб захисту прав, інтересів та свобод неповнолітніх дітей, а також позивача. Крім того, задоволення позову не порушує права та інтереси відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved