Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі з 15.01.2011 по 31.10.2014 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні. Оскільки батько матеріально сина не забезпечує, угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто, позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. В своїй заяві позивачка вказує на те, що відповідач переїхав на постійне місце проживання до Німеччини, де офіційно працевлаштувався та отримує регулярний дохід. 02 березня 2023 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін 07.04.2023 о 10:00. 02.03.2023 о 10:10 через месенджер Telegram за номером телефону [NUMBER] повідомлено відповідача [PERSON] про надходження до суду позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини. В телефонній розмові [PERSON] повідомив, що на даний час перебуває на території Німеччини в статусі біженця; надавв свою електронну адресу: [INFO] ; надати будь-які заяви по суті справи шляхом надіслання на офіційну електронну адресу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду відмовився. 07.04.2023 відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про місце і час слухання прави повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на вебсайті Судової влади України. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. В зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено до 26.04.2023 о 10:00. 26.04.2023 відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про місце і час слухання прави повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на вебсайті Судової влади України та шляхом направлення судової повістки на електронну пошту [INFO]. В зв`язку з клопотанням представника позивача - адвоката Кравченко І.О. про витребування доказів судове засідання відкладено до 18.05.2023 о 14:00. 18.05.2023 судове засідання повторно відкладено до 20.07.2023 о 10:00 в зв`язку з клопотанням представника позивача - адвоката Кравченко І.О. про витребування доказів. 20.07.2023 позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, направили суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позов підтримали, просили його задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено наступні обставини. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.08.2011 виконавчим комітетом Калінінської сільської ради Артемівського району Донецької області. Згідно з копією заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2014 шлюб, зареєстрований 15.01.2011, актовий запис №09, між [PERSON] та [PERSON] розірваний. На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. Дитина залишилася проживати з матір`ю - позивачем по справі, та повністю перебуває на її утриманні. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.02.2020, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та її прізвище після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Переяславської міської ради від 13.02.2023 №144 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; фактично проживає по [ADDRESS] та в складі сім`ї має чоловіка [PERSON] , 1982 року народження, сина [PERSON] , 2006 року народження, сина [PERSON] , 2011 року народження. Відповідно до копії довідки від 17.05.2022 №3252-5001596984 [PERSON] , [INFO] взятий на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до копії довідки від 17.05.2022 №3252-5001590529 [PERSON] , [INFO] взята на облік внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається з характеристики на [PERSON] , учня 6 класу Лиманського НВК «Гімназія -ЗОШ І ступеня» Лиманської міської ради, участь у навчанні та вихованні сина бере матір, батько не цікавився навчально-виховним процесом [PERSON] , батьківські збори не відвідував. Відповідно до інформації щодо [PERSON] з ЄДДР, останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», наданого Головним Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11.04.2023 за №91-16271/23 [PERSON] 22.03.2021 перетинав кордон в пункті пропуску Сеньківка; 10.01.2022 - в пункті пропуску Київ (Жуляни). Згідно з повідомленням Генерального консульства у Гамбурзі від 09.06.2023 за №61226/17-634-67507 [PERSON] на консульському обліку в Генеральному консульстві України в Гамбурзі не перебуває та не перебував, відомості щодо його місця проживання чи перебування на території Німеччини в установі відсутні. Як вбачається з позовної заяви, доходів позивача не вистачає для повноцінного забезпечення всіх вікових потреб дитини. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, враховуючи вік та стан здоров`я відповідача, що він є особою працездатного віку, відсутність даних про наявність на його утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, те, що відповідач в добровільному порядку не виконує своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання про доцільність стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у встановленому законом розмірі на одну дитину. Обставин, які б давали суду підстави збільшити встановлену законом частку аліментів на одну дитину в судовому засіданні не встановлено. За правилами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1073 гривні 60 коп.

Outcome: partial