Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 23 221 (двадцять три тисячі двісті двадцять одна) гривень 04 копійок. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона перебувала в трудових відносинах з Харківським казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством (далі - ХКЕПОП, підприємство, Відповідач) на посаді складальника верху взуття 5 розряду взуттєвого цеху. З 31.03.2023 року Позивач була звільнена із займаної посади за власним бажанням на підставі наказу ХКЕПОП № 03-30-7/к від 30 березня 2023 року. Відповідний запис про звільнення міститься в трудовій книжці Позивача. Відповідно до довідки ХКЕПОП про заборгованість від 24 квітня 2023 року за № 03/88 заборгованість Відповідача перед нею по заробітній платі на дату звільнення без урахування податків, тобто сума до видачі - становить 106082 (сто шість тисяч вісімдесят дві) гривень 80 копійок. Сума заборгованості з заробітної плати Позивача у розмірі 106082 (сто шість тисяч вісімдесят дві) гривень 80 копійок, нараховано ХКЕПОП вже з утриманням податків та обов`язкових платежів до бюджету та розмір заборгованості не оспорюється Позивачем. Крім того Позивач зауважує, що відповідно до заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 січня 2023 року по справі № 642/1816/22, було задоволено вимоги Позивача до Відповідача та стягнуто з останнього заборгованість з заробітної плати в сумі 82861 (вісімдесят дві тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. 76 коп. (копія рішення - додається, оригінал направлявся сторонам). З урахуванням наведеного ціна позову становить різницю між загальною сумою заборгованості Відповідача перед Позивачем та сумою задоволеною рішенням суду, а саме 23 221 (двадцять три тисячі двісті двадцять одна) грн. 04 коп. = 106082 (сто шість тисяч вісімдесят дві) гривень 80 копійок - 82861 (вісімдесят дві тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. 76 коп. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 08.06.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження, та копію позову з додатками. Відповідачем в установлений ч. 7 ст.178ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] працювала на Харківському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві (ХКЕПОП) на посаді складальника верху взуття 5 розряду взуттєвого цеху. 31.03.2023 року [PERSON] звільнена із займаної посади за власним бажанням на підставі наказу ХКЕПОП № 03-30-7/к від 30 березня 2023 року, про що внесено відповідний запис до трудової книжки. Відповідно до довідки ХКЕПОП про заборгованість від 24 квітня 2023 року за № 03/88 заборгованість у Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства перед [PERSON] по заробітній платі на дату звільнення 31.03.2023 року без урахування податків, тобто сума до видачі - становить 106082 грн. 80 коп., із врахуванням податків - 133437,48 грн. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30 січня 2023 року по справі № 642/1816/22 позовні вимоги [PERSON] до Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства про стягнення заборгованості по заробітній платі - задоволено. Стягнуто з Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства на користь [PERSON] , заборгованість по заробітній платі в сумі 82861 (вісімдесят дві тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. 76 коп. Стягнуто з Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Тобто на теперішній час існує різниця між загальною заборгованістю (106082 грн. 80 коп.) та заборгованістю щодо якої вже винесено судове рішення (82861 грн. 76 коп.), а саме заборгованості по заробітній платі у розмірі 23 221 (двадцять три тисячі двісті двадцять одна) грн. 04 коп. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Положенням ч. 1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною 5 статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Чинним законодавством, а саме ст. 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно частини 1 статті 116 КЗпП України,- при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За статтею 47 КЗпП, керівництво підприємство зобов`язане виплатити Позивачу при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В ч. 6 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» закріплено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненн. Зазначена Довідка, була видана Позивачу 24 квітня 2023 року. Відомостей про наявність спору про розмір боргу суду не надано. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Водночас згідно зі статтею 1 Конвенції Про захист заробітної плати F 95 термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. У рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 КЗпП України Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. На підставі зазначено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані та підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної вимоги про стягнення заробітної плати. Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved