Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

30.03.2023 представник позивача, адвокат Запаскін Максим Романович, звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Павліченко 22» утворено за рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 06.09.2020. На підставі вказаного рішення ОСББ було зареєстроване як юридична особа 08.10.2020. Свою діяльність ОСББ веде у відповідності до Статуту, затвердженого установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку від 06.09.2020, Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ЦК України. Відповідач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 08.09.2001, а тому входить до числа співвласників вказаного багатоквартирного будинку та є членом ОСББ. 11.12.2020 відбулися загальні збори членів ОСББ, на яких співвласники вирішили з 01.01.2021 забезпечити утримання та експлуатацію свого багатоквартирного будинку самостійно власними силами, тобто обрали форму управління самозабезпечення. Також, на даних зборах був затверджений штатний розпис, кошторис та розмір внесків на утримання будинку на 2021рік. Згідно даного протоколу розмір внесків на утримання будинку був встановлений у розмірі 5,26 грн за один квадратний метр житлового або нежитлового приміщення. Зазначені рішення ухвалювалися також шляхом письмового опитування та буди оформлені протоколом загальних зборів ОСББ № 1 від 25.12.2020. Рішенням загальних зборів від 28.01.2022 розмір внесків на утримання будинку у 2022 році був\~ визначений\~ у розмірі 5,70 грн за один квадратний метр житлового або нежитлового приміщення, який не змінювався та залишається дійсним у на 2023 рік. Відповідач жодного разу не сплатив внесків ОСББ на утримання будинку та прибудинкової території, в результаті чого за ним утворилася заборгованість станом на 01.03.2023 у розмірі 10304,53 грн. ОСББ направляло відповідачу акт звірки з заборгованістю та проханням здійснити оплату коштів за утримання будинку, однак такі листи залишилися без відповіді. Небажання оплачувати внески відповідач обґрунтовує відсутністю укладеного між ним та ОСББ договору про надання житлово комунальних послуг, про що зазначає у заяві від 11.01.2021, на яку позивачем було надано обґрунтовану відповідь. Згідно протоколу № 2 від 28.01.2022 загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку був визначений алгоритм роботи з боржниками, зокрема, шляхом стягнення заборгованості щодо оплати внесків в судовому порядку з нарахуванням 3% річних та інфляційних втрат. Наявність боргу за житлово комунальні послуги не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку сума заборгованості відповідача складає 10304,53 грн, за період з січня 2021 по 01.03.2023, сума інфляційних втрат становить 1995,34 грн та 3% річних становить 340,16 грн, загальна сума становить 12640,03 грн. Враховуючи, що у досудовому порядку спір не вирішено, просив у судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Павліченко 22» заборгованість зі сплати внесків щодо утримання та експлуатації будинку та прибудинкової території у розмірі 10304,53 грн, інфляційні втрати - 1995,34 грн та 3% річних - 340,16 грн, всього 12640,03 грн, та вирішити питання про розподіл судових витрат, шляхом ухвалення додаткового рішення після розгляду справи по суті, документальне підтвердження яких буде надано суду не пізніше п`яти днів після розгляду справи по суті. 03.04.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 23.05.2023 судом постановлено ухвалу, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Представник позивача, адвокат Запаскін Максим Романович, у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував та зазначив, що докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу надасть протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують\~ вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Встановлено, що рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 06 вересня 2020 року було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Павлічено 22», затверджено Статут ОСББ «Павлічено 22» та 08 жовтня 2020 року проведено державну реєстрацію даного об`єднання, керівником якого є [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 19-22). Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 25 грудня 2020 року (а.с.28- 33) було затверджено штатний розпис, кошторис та розмір внесків на утримання будинку на 2021рік у розмірі 5,26 грн за один квадратний метр житлового або нежитлового приміщення. Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 28 січня 2022 року (а.с. 34-38) розмір внесків на утримання вказаного будинку на 2022 рік був\~ визначений\~ у розмірі 5,70 грн за один квадратний метр житлового або нежитлового приміщення, який не змінювався та залишається дійсним станом на 2023 рік, що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с.47). Також, встановлено, що відповідач - [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) є власником вказаної квартири загальною площею 72,1 кв.м. (з балконом), що підтверджено матеріалами справи (а.с. 24-27,56-57). Отже, відповідач користується послугами, які надаються позивачем, оскільки володіє спільним майном членів ОСББ «Павлічено 22». З розрахунку заборгованості (а.с.47), вбачається, що за відповідачем, у зв`язку із невиконанням належним чином і в повному обсязі своїх обов`язків щодо сплати коштів внесків ОСББ «Павлічено 22» на утримання та експлуатацію будинку, за період з січня 2021 року по лютий 2023 року, включно, рахується заборгованість у розмірі 10304,53 грн. З матеріалів справи (а.с. 39-42) вбачається, що ОСББ «Павлічено 22»\~ направлявся акт звіряння взаємних розрахунків на адресу проживання відповідача, який повернувся за закінченням терміну зберігання без вручення адресату, та станом на березень 2023 року останнім заборгованість не була сплачена, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон №2866) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Діяльність об`єднань регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та , іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації (ст. 3 Закону про ОСББ). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №2866 об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №2866, основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Павліченко 22» (а.с. 14-22) затверджено відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, що передбачено ч. 1 ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» За змістом ст. 10 Закону № 2866, органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Частиною 20 вказаної статті до компетенції правління відноситься, зокрема, здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів та звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України\~ одностороння відмова\~ від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше\~ не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України\~ зобов`язання\~ має виконуватися належним чином відповідно до умов\~ договору та вимог цього Кодексу, інших актів\~ цивільного законодавства, а за відсутності\~ таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, відповідач, як власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить на праві власності та сплачувати за утримання та експлуатацію будинку. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.47),\~ за відповідачем, у зв`язку із невиконанням належним чином і в повному обсязі своїх обов`язків щодо сплати коштів внесків ОСББ «Павлічено 22» на утримання та експлуатацію будинку, за період з січня 2021 року по лютий 2023 року, включно, рахується заборгованість у розмірі 10304,53 грн. З матеріалів справи ( а.с.43-46) вбачається, що 11 лютого 2021 року [PERSON] звертався до ОСББ «Павліченко 22» із заявою про укладення договору на надання житлово комунальних послуг, а саме: послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , із додатком до договору з визначенням згідно рішення місцевого самоврядування меж прибудинкової території, залежно від яких обраховується сплата коштів за обслуговування земельної ділянки, та листом ОСББ «Павліченко 22» від 22 лютого 2021 року за № 14 відповідачу було надано відповідь на вказану заяву. Щодо зазначених тверджень відповідача слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Як вбачається з рішення загальних зборів членів ОСББ «Павліченко 22» від 25 грудня 2020 року, співвласники вирішили з 01.01.2021 забезпечити утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] самостійно, тобто обрали форму управління самозабезпечення та затвердили розмір відповідних внесків. Статутом ОСББ «Павліченко 22» передбачено, що завданням та предметом діяльності об`єднання, членом якого є відповідач, є зокрема, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та сприяння співвласникам в отриманні житлово комунальних послуг, а співвласник зобов`язаний, зокрема, виконували обов`язки передбачені Статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Також, слід зазначити, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Крім того, взаємовідносини між позивачем та відповідачем, щодо надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку, не можуть ґрунтуватись на Законі України «Про житлово-комунальні послуги», адже згідно ч. 2\~ ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об?єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Таким чином, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Павліченко 22» заборгованості зі сплати внесків щодо утримання та експлуатації будинку та прибудинкової території у розмірі 10304,53 грн підлягає до задоволення. Щодо вимог позивача, заявлених відповідно до ст. 625 ЦПК України, суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. В даному випадку, факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної сплати внесків з утримання будинку встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, згідно Постанови КМ України від 05.03.2022 № 206 «Про деякі питання оплати житлово комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України було продовжено, зокрема і станом на час розгляду справи. Крім того, 28.02.2022 Торгово-промислова палата України засвідчила факт форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), а саме: військову агресію росії проти України. Таким чином, враховуючи зазначене, вимоги позивача, заявлені в порядку ст. 625 ЦК України,\~ підлягають до частково задоволення, а саме: за період з січня 2021 року до 23.02.2022 року, що становить 360,56 грн (інфляційні втрати) та 99,27 грн (3% річних), а за період з 24.02.2022 до 01.03.2023 такі вимоги не підлягають до задоволення. Обґрунтовуючи судове рішення, суд\~ приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в\~ рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно із ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України,\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч.1, ч.2, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~ Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, позивачем сплачено при поданні позову судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (а.с.1), тому з відповідача на його користь підлягають до стягнення дані витрати в розмірі 2285,72 грн, пропорційно до задоволених вимог, а розподіл судових витрат позивача на правничу допомогу підлягає вирішенню через п`ять днів після ухвалення рішення суду та подання позивачем відповідних доказів.

Outcome: partial