Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 21.04.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 153. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2022 року. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Шлюб між ними має формальний характер. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше спільне життя неможливе. Ухвалою суду від 27.06.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26.07.2023. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву, оформлений з додержанням вимог ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідачем подано до суду заяву про визнання позову. Згідно з положеннями ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. 21 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 153. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 104, 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи встановлені обставини, прийнявши визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати, а тому шлюб доцільно розірвати. Питання судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, оскільки позивач просила залишити їх за нею, про що зазначила в позові.

Outcome: approved