Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

У провадженні Рахівського районного Закарпатської області суду перебувала цивільна справа 305/2597/22 провадження по справі 2/305/142/ за позовом адвоката Рішка Павла Михайловича, поданим в інтересах [PERSON] , до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяних пошкодженням транспортного засобу у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.07.2023 року, позов задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 153 214 (сто п`ятдесят три тисячі двісті чотирнадцять) гривень 65 копійок матеріальних збитків та 30 000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди, а також 3 020 (три тисячі двадцять) гривень 74 копійки сплачених судових витрат. Адвокат Рішко П.М., діючи в інтересах [PERSON] ,12.07.2023 року, через канцелярію суду надав заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу. Заяву мотивує тим, що згідно з договором №37-ц/2022 (про надання правничої (правової) допомоги та представництво інтересів) від 21.11.2022 року адвокат Рішко П.М. зобов`язується здійснювати представництво прав та законних інтересів [PERSON] та надавати їй юридичну допомогу в процесі розгляду справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а додатковим договором №1 від 02.01.2023 року сторонами погоджено вартість гонорару адвоката. Крім того, при ухваленні рішення по вказаній справі не було вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 22000 гривень, Враховуючи зазначене, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2200 гривень. Позивач[PERSON] та її представник Рішко П.М. , про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної заяви повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, проте позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної заяви повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися. Разом з тим подали через канцелярію суду заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Свої заперечення мотивує тим, що представником позивача не надано доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, а саме чеків чи пред`явлених клієнту рахунків про сплату чи необхідність сплати коштів. Крім того, угода про надання правової допомоги та додаткова угода не містить погодинної ціни за надані послуги, яка становить 800 грн. Разом з цим, якщо суд дійде висновку що вищезазначені обставини є безпідставними, вважає, що сума відшкодування підлягає до зменшення у зв`язку з завищенням розмірів оплати наданої правової допомоги і сума витрат на правничу допомогу на думку сторони позивача повинна становити не більше 4000 грн. А тому просить відмовити у задоволенні заяви адвоката Рішка П.М. про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу правову допомогу. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Рахівським районним судом Закарпатської області 10.07.2023 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги адвоката Рішка П.М., поданим в інтересах [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяних пошкодженням транспортного засобу у результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Під час розгляду вказаної справи, до проведення судових дебатів, адвокат позивача заявив, що протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, він надасть докази щодо понесених позивачкою витрат на правову допомогу. Згідно договору від 21.11.2022 року №37-ц/2022 (про надання правничої (правової) допомоги та представництво інтересів), адвокат здійснює представництво прав та законних інтересів позивача, а орієнтована власність правничої (правової) допомоги становить 20 000 грн. Відповідно до додаткового договору №1 від 02.01.2023 року (до Договору про надання правничої (правової) допомоги та представництво інтересів №37-ц/2022 року) адвокат Рішко П.М. бере на себе зобов`язання здійснювати представництво прав та законних інтересів [PERSON] та надавати їй правничу допомогу у процесі розгляду справи 305/2597/22 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяних пошкодженням транспортного засобу у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Орієнтована вартість правничої (правової) допомоги згідно даного договору становить 20 000 гривень, а вартість однієї години роботи адвоката складає 800 гривень. Згідно розрахунку (детального опису) суми гонорару за надані юридичні послуги від 11.07.2023 року, останній містить перелік послуг, пов`язаних з підготовкою до розгляду та розглядом цивільної справи 305/2597/22, який складається з 15 пунктів на загальну суму 22 000 гривень. Вказані послуги, зазначені в розрахунку, адвокатом Рішком П.М. передано/надано, а клієнтом [PERSON] отримано/прийнято, про що свідчить Акт передачі-приймання наданих послуг від 11.07.2023 року. Крім того, разом з позовом адвокатом Рішком П.М. було подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 02.01.2023 у задоволення заяви відмовлено. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 23.03.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] , в інтересах якої діє Рошко П.М. , залишено без задоволення, а ухвалу Рахівського районного суду без змін. Вирішуючи заяву адвоката Рішка П.М. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд керується наступними положеннями законодавства. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Суд звертає увагу, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з зазначеного вище вбачається, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, розподіляються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених та відмовлених позовних вимог. Позов адвоката Рішка П.М., поданим в інтересах [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяних пошкодженням транспортного засобу у результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за надання правничої допомоги, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї документів, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу з наступних підстав. Як вбачається з пунктів 7, 9, 10, 11 розрахунку (детального опису) суми гонорару за надані юридичні послуги від 11.07.2023 року, вони стосуються підготовки та складання процесуальних документів, а саме заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги про оскарження відмови у забезпеченні позову, а також інших дій, пов`язаних з забезпеченням позову. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області у задоволення заяви про забезпечення позову відмовлено, а постановою Закарпатського апеляційного суду дану ухвалу залишено без змін, у зв`язку з чим в даній частині вимог слід відмовити. Пункти 2 і 5 розрахунку на думку суду є тотожними і стосуються підготовки документів, які уповноважують адвоката представляти інтереси позивача, у зв`язку з чим підлягають стягненню по одному пункту (витрати по кожному пункту рівнозначні). Таким чином, загальна сума витрат на правничу допомогу становить 17 600 гривень (22000-400-1600-1600-400-400=17600). Решта пунктів розрахунку підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: (183214,65*17600):203214, 65=15867,84 гривень, де 203 214,65 грн. - сума заявлених позовних вимог; 183 214, 65 грн. - сума задоволених позовних вимог; 17600 грн. - сума витрат на правову допомогу. Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає достатнім розміром стягнення з позивача на користь відповідача витрат, понесених на правничу допомогу у розмірі 15 867,84 гривень, а тому заява представника позивача підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial