Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою 23 травня 2019 року, в подальшому уточнивши коло учасників справи (а.с.66-70), просили суд: зобов`язати Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради виключити із числа службових квартиру [ADDRESS] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 24 жовтня 1984 року на ім`я [PERSON] . Виконавчим комітетом Саксаганської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу було видано ордер №3293 на право зайняття службової квартири [ADDRESS] . В ордері зазначено, що він виданий з правом заселення службової квартири [PERSON] та членами його сім`ї - [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (донька). Ордер на службову квартиру видавався [PERSON] як працівникові Довгинцівського районного військового комісаріату. 26 січня 1998 року [PERSON] та [PERSON] розлучились. [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, де знаходиться й по теперішній час, а [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] залишились проживати у квартирі [ADDRESS] , де й значаться зареєстрованими. 15 серпня 2005 року від [PERSON] його вже колишня дружина [PERSON] отримала нотаріально посвідчену заяву про уповноваження її [PERSON] на вирішення питання виключення вищевказаної квартири із службових та подальшу її приватизацію. Так, 19 вересня 2018 року [PERSON] з відповідною заявою звернулася до Криворізької квартирно-експлуатаційної частини з приводу надання їй клопотання щодо виключення квартири із числа службових. У відповіді від 02 жовтня 2018 року №118 на її заяву повідомили про неможливість надання клопотання про виключення квартири із числа службових, оскільки відповідно до даних щорічних звірок з виконкомом Саксаганської районної у місті ради щодо обліку наявного (закріпленого) службового житлового фонду військових частин Криворізького гарнізону та відповідно до журналу обліку службових житлових приміщень станом на 11 грудня 2017 року службові житлові приміщення, які закріплені за військовими частинами Криворізького гарнізону, на території Саксаганського району не значаться. 19 листопада 2018 року із заявою про виключення квартири з числа службових [PERSON] звернулася безпосередньо до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради. Однак листом від 17 грудня 2018 року №19/81-5172 у виключенні квартири з числа службових їй було відмовлено з огляду на відсутність відповідного клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро. Позивачі зауважили, що загальний стаж військової служби [PERSON] становить 13 років 9 місяців (з листопада 1976 року по листопад 1978 року, з серпня 1979 року по січень 1980 року, з січня 1980 року по лютий 1981 року, з лютого 1981 року по листопад 1981 року, з листопада 1981 року по жовтень 1982 року, з жовтня 1982 року по серпень 1983 року, з серпня 1983 року по січень 1986 року (служба в Афганістані), з січня 1986 року по квітень 1991 року). З урахуванням періоду служби в Афганістані з 20 серпня 1983 року по 12 січня 1986 року [PERSON] має право на пільги, встановлені Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів №59 від 17 січня 1983 року, які передбачали право на першочергове забезпечення житловою площею. На даний час позивачі є повноправними користувачами квартири [ADDRESS] , подальше перебування квартири у статусі службової є неправомірним та таким, що порушує їх права на приватизацію. Аби житло можливо було приватизувати, початково його треба виключити з числа службових. Відповідно до Положення №37, підставами для виключення кватири з числа службових є відсутність потреби у подальшому використанні житла як службового, виключення у встановленому законом порядку житла з числа службових. Оскільки звернення [PERSON] у позасудовому порядку щодо виключення квартири [ADDRESS] з числа службових жодного результату не дали, тому вона та інші мешканці квартири - [PERSON] , [PERSON] вимушені звернутися до суду з даним позовом на захист своїх житлових прав. При зверненні до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом, ухвалою від 03 квітня 2019 року у відкритті провадження їм було відмовлено, оскільки вирішення даного спору здійснюється в порядку цивільного судочинства. Ухвалою суду від 27 травня 2019 року (головуючий суддя Гринь Н.Г.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а.с.27-28). Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року (головуючий суддя Гринь Н.Г.) прийнято до розгляду позовну заяву в уточненій редакції від 25 вересня 2019 року (а.с.55). Ухвалою суду від 24 липня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (головуючий суддя Гринь Н.Г.), прийнято до розгляду позовну заяву в уточненій редакції від 09 грудня 2019 року (п.5 протоколу с/з, а.с.84). Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року постановленою без виходу до нарадчої кімнати (головуючий суддя Гринь Н.Г.), закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду (п.4 протоколу с/з, а.с.102). За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №244 від 30 вересня 2021 року та протоколу матеріали справи передано у провадження судді Ткаченку А.В. (а.с.109, 110). Відповідно до ч.11 ст.33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених ЦПК України. Як слідує з ч.2 ст.34 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії судового розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Враховуючи рівень складності справи, предмет позову, який стосується житлових прав, суд вважає, що в розумінні ст.ст.19, 274, 279 ЦПК України дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки доцільність її подальшого розгляду за правилами загального позовного провадження виключена. Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року за клопотанням відповідача залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент розвитку інфраструктури міста Криворізької міської ради (а.с.168-169). Не погоджуючись з пред`явленими вимогами та заперечуючи проти їх задоволення, Виконавчим комітетом Криворізької міської ради (початково - співвідповідачем) подано відзив в порядку ст.178 ЦПК України (а.с.31-32). Свої заперечення по суті пред`явлених вимог представник мотивував тим, що згідно з рішенням виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів від 13 липня 2019 року №209, спірну квартиру [ADDRESS] включено до службових житлових приміщень Криворізької КЕЧ району (правонаступник Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро). Ордер на вказану квартиру як службову було видано [PERSON] . Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради. Приписами ст.125 ЖК УРСР визначено чіткий перелік осіб, яких не можливо виселити із службового житлового приміщення без надання іншого благоустроєного житла. Разом з тим, позивачами не надано доказів, що вони відносяться саме до переліку таких осіб, як і не надано доказів перебування зараз або раніше у трудових відносинах з установою, у службовому житловому фонді якої перебуває спірна квартира. У свою чергу у самого [PERSON] потреба у користуванні цим житлом взагалі відпала, оскільки тривалий час він мешкає за кордоном. Більше того, клопотання про надання згоди на виключення спірної квартири з числа службових Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпро не надано. Окремо представник зауважила, що Виконавчий комітет Криворізької міської ради не є належним відповідачем, оскільки вирішення спірного питання належить до компетенції Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, яке власне й прийняло рішення про відмову у виключенні з числа службових квартири [ADDRESS] . 08 листопада 2022 року від представника відповідача Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради - Дядюк М.В. надійшли письмові пояснення (а.с.151-154). Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначила, що позивачами не доведено порушення, оспорювання чи невизнання їх прав безпосередньо Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради. Так, ордер на службову квартиру [ADDRESS] було видано на ім`я [PERSON] як для військовослужбовця ЗСУ у зв`язку з характером трудових відносин. При цьому, станом на день пред`явлення позову [PERSON] не проживає у квартирі, не працює та взагалі не перебуває на території України, а тому законних підстав для проживання у спірній квартирі членів його родини також немає. На підставі протоколу №11 засідання житлової комісії виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів від 15 червня 1984 року затвердженого рішенням виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів №209 від 13 липня 1984 року, квартиру [ADDRESS] визнано службовою для Криворізького КЕЧ. Згідно з рішенням виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів від 13 липня 1984 року №209, спірну квартиру [ADDRESS] включено до службового житлового фонду Криворізької КЕЧ району (правонаступник Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро). Ордер на вказану квартиру як службову було видано [PERSON] . Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради. Приписами ст.125 ЖК УРСР визначено чіткий перелік осіб, яких не можливо виселити із службового житлового приміщення без надання іншого благоустроєного житла. При цьому позивачами не надано доказів, що вони відносяться саме до переліку таких осіб, як і не надано доказів перебування зараз або раніше у трудових відносинах з установою, у службовому житловому фонді якої перебуває спірна квартира. У свою чергу у [PERSON] потреба у користуванні цим житлом взагалі відпала, оскільки тривалий час він мешкає за кордоном. На думку представника, позивачі не можуть звертатись до суду з такими вимогами та є неналежними позивачами. Як на своє право на звернення до суду з даним позовом [PERSON] посилається на наявність нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про надання їй повноважень на вирішення питання виключення кватири з числа службових та подальшу її приватизацію. Однак, за своїм характером така заява не є довіреністю, а тому не може надавати [PERSON] жодних повноважень на представництво нею інтересів [PERSON] , такої форми представництва як «заява» чинним законодавством не передбачено. До того ж відповідно до ст.100 Закону України «Про нотаріат», яка кореспондує зі ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, які складені за кордоном за участю іноземних властей або які від них виходять, приймаються за умови їх легалізації органами Міністерства закордонних справ України (зокрема, проставлення апостилю). Оскільки заява [PERSON] не легалізована в Україні, вона не надає [PERSON] права на вчинення жодних дій в його інтересах, у тому числі на звернення до суду з даним позовом. Що стосується вимоги про виключення спірної квартири з числа службових, то таке виключення проводиться лише при наявності клопотання підприємства, яке використовує це приміщення як службове. Враховуючи відсутність такого клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, як і відсутність норм, які б зобов`язували підприємство виключити це приміщення з числа службових, правові підстави для задоволення вимог відсутні. Присутній в судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] правом на участь в жодному із судових засідань не скористались, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Дядюк М.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у попередньо поданих нею письмових поясненнях. Будучи присутньою в судовому засіданні, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департаменту розвитку інфраструктури міста Криворізької міської ради Ромащенко Л.Г. заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро Міністерства оборони України - [PERSON] про свою участь в судовому засіданні не заявила, направивши на електронну пошту заяву (а.с.162) про розгляд справи за її відсутності. У задоволенні позовних вимог просила відмовити. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/поновлення провадження по справі не вживались. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, врахувавши позицію учасників справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що протоколом №11 від 15 червня 1984 року житлової комісії виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів у відповідності до ст.279 ЦК УРСР, рішення облвиконкому від 26 квітня 1977 року постановлено визнати службовою квартирою для Криворізького КЕЧ 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.13). Протокол затверджено рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області за №209 від 13 липня 1984 року (а.с.12). Згідно із записами у військовому квитку [NUMBER] , виданому військовим комісаріатом м. Березники Пермської області на ім`я [PERSON] у 1999 році (а.с.18-19), 08 листопада 1976 року був призваний на військову службу при військовому комісаріаті м. Березники Пермської області, звільнений у запас 09 листопада 1978 року на підставі наказу командира ВЧ [NUMBER] за №269. 15 серпня 1979 року поступив на військову службу за контрактом у ВЧ [NUMBER] . У військовому квитку також наявні записи про військову службу [PERSON] у Довгинцівському РВК м. Кривого Рогу з жовтня 1982 року по листопад 1986 року при різних військових частинах, а з листопада 1986 року по квітень 1991 року - при Інгулецькому РВК м. Кривого Рогу. Наказом командира ВЧ [NUMBER] від 27 квітня 1991 року за №016-ПМ звільнений з військової служби. Відповідно до рішення виконкому Саксаганської Ради народних депутатів №209 від 13 липня 1984 року, [PERSON] як працівник Довгинцівського РВК отримав ордер №3293 від 24 жовтня 1984 року на право заняття службової житлової квартири [ADDRESS] , житловою площею 27,4 кв.м. Квартиру було надано йому у тимчасове користування на період роботи на посаді, про що безпосередньо зазначено у ордері (а.с.14). В ордері також зазначено, що він виданий на [PERSON] та його сім`ю у складі [PERSON] - дружини, [PERSON] - сина, [PERSON] - доньки (а.с.14-зворот). 26 січня 1998 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, підтвердженням чому є свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане 26 січня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Прізвище [PERSON] після розлучення залишено без змін - « [PERSON] » (а.с.16). За даними КОМ ДІС НОВА КОМ станом на 31 жовтня 2018 року та відповідно до відміток у паспорті (а.с.7-8, 9, 11) у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] значаться зареєстрованими [PERSON] - з 26 жовтня 1994 року, [PERSON] - з 27 липня 1999 року та [PERSON] - з 11 серпня 1997 року. Інші особи, у тому числі [PERSON] , зареєстрованими за вказаною адресою не значаться (а.с.15). Як вказували позивачі, [PERSON] у квартирі зареєстрованим не значиться та не проживає вже протягом тривалого періоду часу, виїхавши на постійне місце проживання до Російської Федерації. У свою чергу позивачі значаться зареєстрованими та проживають у вказаному житловому приміщенні та мають намір його приватизувати, однак першочерговим для цього є вирішення питання виключення квартири з числа службових. Додатково [PERSON] та її представник [PERSON] вказували, що 15 серпня 2005 року [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву, якою уповноважив [PERSON] з вирішення усіх питань, що стосуються приватизації квартири. 19 вересня 2018 року [PERSON] та її представник [PERSON] звернулися до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро Міністерства оборони України про виключення з числа службових квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відповіддю Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро Міністерства оборони України №118кр.р. від 02 жовтня 2018 року (а.с.20), відповідно до даних щорічних звірок з виконкомом Саксаганської районної у місті ради щодо обліку наявного (закріпленого) службового житлового фонду ВЧ Криворізького гарнізону та відповідно до журналу обліку службових житлових приміщень станом на 11 грудня 2017 року службові житлові приміщення, якім закріплено за військовими частини Криворізького гарнізону на території Саксаганського району не значаться. Крім того, згідно з п.3.5 наказу Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737 (зі змінами), обов`язковою умовою для виключення квартири з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗСУ і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту. Оскільки [PERSON] та члени її сім`ї не перебувають на квартирному обліку у Криворізькому гарнізоні та ЗСУ, можливості надати клопотання про виключення вказаної квартири з числа службових немає. 29 листопада 2018 року [PERSON] звернулася із заявою про виключення вказаної квартири з числа службових до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради. Як слідує з відповіді Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 17 грудня 2018 року №19/81-5172 (а.с.21), на підставі протоколу №11 від 15 червня 1984 року засідання житлової комісії виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів, рішення Виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області за №209 від 13 липня 1984 року [PERSON] зі складом сім`ї 4 чоловіки було надано у користування службове житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . За відомостями з картотеки реєстраційного обліку місця проживання/перебування громадян на території Саксаганського району м. Кривого Рогу, за вказаною адресою значаться зареєстрованими [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки вони не перебувають на квартирному обліку у Криворізькому гарнізоні та ЗСУ, заважаючи на відсутність клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро Міністерства оборони України, у виключенні квартири з числа службових відмовлено. Крім того зазначено, що сам по собі факт проживання у службових житлових приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією не є підставою для виключення приміщень з числа службових. Відповідно до рішення виконкому Криворізької міської ради від 31 березня 2016 року №381 «Про обсяг в межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», виконкоми районних у місті рад ухвалюють рішення про включення житлових приміщень до числа службових та виключення з числа таких, у разі наявності погодження заступника міського голови згідно з розподілом обов`язків. З урахуванням цього листом від 08 липня 2019 року за №6/28-3024 Виконком Саксаганської районної у місті ради повідомив Виконком Криворізької міської ради про відмову [PERSON] у виключенні з числа службових житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с.34). Вважаючи відмову відповідача у виключенні квартири з числа службових протиправною та безпідставною, такою, що порушує житлові права, позивачі звернулися до суду з даним позовом з вимогою про зобов`язання Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради виключити спірну квартиру з числа службових у примусовому порядку за судовим рішенням. Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених вимог суд виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному мати право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року №1545-XII "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України застосовуються акти законодавства СРСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Відповідно ст.118 ЖК УРСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Слід зазначити, що Порядок надання службових жилих приміщень і користування ними регулюється Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37 (надалі - Положення). Відповідно п.3 Положення, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. Водночас, п.5 цього Положення визначає, що облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Порядок надання службових жилих приміщень передбачений ст.ст.121, 122 ЖК УРСР, згідно з якими службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншого громадського об`єднання , на підставі якого виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Судовим розглядом встановлено, що статус службової квартира [ADDRESS] отримала на підставі протоколу №11 від 15 червня 1984 року житлової комісії виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області за №209 від 13 липня 1984 року. Як службова квартира була закріплена для Криворізького КЕЧ. У статусі службової квартиру було надано у тимчасове користування [PERSON] та його сім`ї (у складі [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] ) як працівникові Довгинцівського РВК на підставі ордеру №3293 від 24 жовтня 1984 року. Як слідує з приписів п.6 Положення, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Станом на час подання [PERSON] до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро Міністерства оборони України заяви 19 вересня 2018 року (а.с.20) з переліком документів про виключення з числа службових квартири [ADDRESS] була чинною Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджена наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737, яка втратила чинність 16 жовтня 2018 року (далі - Інструкція), та яка визначала механізм і порядок виключення квартир із числа службових у Збройних Силах України. Пунктом 2.2 цієї Інструкції передбачено, що всі рішення щодо включення (виключення) житлового приміщення до (із) числа службового приймаються Міністром оборони України. У подальшому житлове приміщення включається (виключається) до (із) числа службового за рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженим з начальником відповідних територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь. Згідно з п.3.5 Інструкції, для включення (виключення) квартир до (із) числа службових на підставі наказу начальника гарнізону про визначення кількості службових жилих приміщень та жилих приміщень для постійного проживання в гарнізоні начальником гарнізону за погодженням з КЕВ (КЕЧ) району направляються листи до сільських, селищних, міських, районних у місті (у разі їх створення) рад (відповідних державних адміністрацій) про включення (виключення) квартири до (із) числа службових. До листа щодо виключення квартир із числа службових обов`язково додається відповідний протокол засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних сил України. Відповідно до абзацу 16 підпункту 3.3 цієї Інструкції, рішення (пропозиції) комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України є остаточними для начальника гарнізону, керівника квартирно-експлуатаційного органу, голови гарнізонної житлової комісії та командира військової частини. Згідно з абзацами 4, 5 підпункту 3.5 Інструкції, для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї. Обов`язковою умовою для виключення квартир із числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в Збройних Силах України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку. На час розгляду Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради звернення [PERSON] від 29 листопада 2018 року про виключення квартири з числа службових діяла Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380. Згідно з п.10 розділу VIІ «Надання житлових приміщень для постійного проживання» цієї Інструкції, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. За результатами розгляду справи встановлено, що спірна квартира є власністю держави та перебуває у статусі службової. Рішення про виключення її з числа службових Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради не приймалось та попередньо із заступником голови виконкому Криворізької міської ради не узгоджувалось. Слід також зауважити, що [PERSON] , на ім`я якого видавався ордер на право тимчасового користування квартирою, трудові відносини з Довгинцівським РВК припинив ще у листопаді 1986 року, в квартирі зареєстрованим не значиться, та не проживає вже протягом тривалого періоду часу, виїхавши на постійне місце проживання до Російської Федерації. Відомості про перебування його та членів його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на квартирному обліку Міністерства оборони України відсутні. Поміж іншим, особисто [PERSON] з приводу виключення з числа службових квартири за адресою: [ADDRESS] не звертався ні до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро Міністерства оборони України з відповідним рапортом, ні до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради. Вказані обставини суд розцінює як свідчення відсутності у нього зацікавленості спірною квартирою, право користування якою у нього фактично припинилось. Не менш вагомим є той факт, що квартира надавалась у тимчасове користування саме [PERSON] з огляду на його трудову діяльність, а тому саме він є тим суб`єктом, яким має право ініціювати питання виключення квартири з числа службових та заявляти будь-які права на неї. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були лише членами його сім`ї, а тому при втраті ним права користування службовою квартирою, автоматично втрачають такі права на неї й самі. Повноважень на самостійне ініціювання питання виключення квартири з числа службових ні [PERSON] , [PERSON] , ні тим паче [PERSON] , яка після розлучення з [PERSON] взагалі припинила бути членом його сім`ї, не мають. Сам лише факт проживання їх у квартирі, що має особливий статус, після виселення звідти [PERSON] як основного квартиронаймача та припинення ним трудових відносин з Довгинцівським РВК, від якого він таку квартиру отримав, не є достатнім, який би надавав їм право ініціювати виключення квартири з числа службових. Посилання позивача [PERSON] на наявність нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 15 серпня 2005 року, якою він уповноважив її на вчинення дій щодо приватизації нею спірної квартири (а.с.17) суд оцінює критично, оскільки вказана заява за своїм характером не є довіреністю, яка б надавала [PERSON] правовий статус представника [PERSON] з обсягом відповідних повноважень. До того ж відповідно до ст.100 Закону України «Про нотаріат», яка кореспондує зі ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, які складені за кордоном за участю іноземних властей або які від них виходять, приймаються за умови їх легалізації органами Міністерства закордонних справ України (зокрема, проставлення апостилю). Оскільки заява [PERSON] не легалізована в Україні, не містить апостилю, тому вона не надає [PERSON] права на вчинення будь-яких дій в його інтересах, та не має жодної правової сили на території України. Що стосується відмови Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради у задоволенні заяви [PERSON] щодо виключення з числа службових квартири за адресою: [ADDRESS] з підстав відсутності відповідного клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро Міністерства оборони України, то суд вважає, що таке рішення прийняте відповідачем правомірно, в межах його компетенції. Так, у відповідності до положень вищевказаних норм, проаналізованих судом, основною умовою для виключення виконавчим комітетом районної у місті ради квартири із числа службових є клопотання начальника гарнізону, командира військової частини, погоджене з начальником відповідних територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь Міністерства оборони України. Сам по собі Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради за відсутності такого клопотання не в праві на власний розсуд визначати потребу у використанні квартири як службової, оскільки це у даному випадку є виключно прерогативою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро Міністерства оборони України, а до функції відповідача у даному питанні віднесено лише облік таких жилих приміщень та прийняття рішення про віднесення їх до категорії службових чи виключення з такого обліку за відповідним клопотанням підприємства, установи, організації. Такі висновки суду відповідають приписам п.6 Положення №37. Таким чином, зважаючи на наявність відмови Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро Міністерства оборони України у виключенні з числа службових квартири за адресою: [ADDRESS] , рішення та дії якого не оскаржені у встановленому законом порядку, правові підстави для зобов`язання відповідача виключити спірну квартиру з числа службових відсутні. Суд зауважує, що прийняття такого рішення відповідачем як органом місцевого самоврядування є дискреційним, та, відповідно, зобов`язання прийняти таке рішення за відсутності на те правових підстав у судовому порядку суперечитиме конституційному принципу розподілу влади. З урахуванням викладеного, доводи позивачів є непереконливими, оскільки не підтверджуються допустимими та належними доказами та матеріалами справи, а правові підстави наявності у них права ініціювати питання виключення квартири з числа службових в обраний ними спосіб захисту не доведені та відсутні. Відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача, а тому правові підстави компенсації судових витрат, понесених позивачами, відсутні.

Outcome: dismissed