Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] укладено кредитний договір №14582-09/2021, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. За спірним кредитним договором відповідач отримала кредит, який вона зобов`язався повернути та сплатити проценти. 21.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Позивач набув право грошової вимоги в тому числі за спірним договором до відповідача у сумі 28000, 00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 7000 грн. та сума заборгованості за відсотками 21000 грн. 10.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та [PERSON] укладено кредитний договір №346136969. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі - ТОВ «Таліон плюс») було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №346136969. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Позивач набув право вимоги в тому числі за спірним договором до відповідача в сумі 24572,87 грн., з яких 9903,27 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, та 14669,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Спірні договори укладено з відповідачем в електронній формі на умовах публічної пропозиції (оферти) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України. Нарахування штрафних санкції відповідачу за спірними договорами не здійснювалося. Відповідач не виконувала свої обов`язки за спірними договорами, в результаті чого має заборгованість у загальній сумі 52572,87 грн. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 52572,87 грн. та понесені судові витрати. 10.05.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі і призначення її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 21.09.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту №14582-09/2021, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Інвеструм» надало фінансовий кредит у сумі 7000 грн., перерахованих у безготівковій формі у національній валюті на реквізити банківської картки, з процентною ставкою 2,50% в день, 912,5% річних, зі строком дії 30 діб відповідачу, який зобов`язався повернути кошти кредиту до 20.10.2021, сплатити проценти за користуванням ним (розділ 1, 2, 4 кредитного договору від 21.09.2021 №14582-09/2021). 21.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до копії акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 21.09.2022 №21092022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло від ТОВ «ФК «Інвеструм» реєстр боржників кількістю 7760, зокрема, відносно [PERSON] за кредитним договором №14582-09/2021 на загальну суму заборгованості у розмірі 28000 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників від 21.09.2022. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 21.09.2021 №14582-09/2021, заборгованість за основною сумою кредиту 7000 грн. та заборгованість за щомісячними відсотками 21000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 21.09.2021 №14582-09/2021 станом на 31.03.2023 заборгованість відповідача за період з 21.09.2022 до 31.03.2023 становить 28000 грн., з яких прострочений борг по тілу кредиту - 7000 грн., а прострочена плата по відсоткам - 21000 грн. 10.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №346136969, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало кредит у вигляді кредитної лінії у сумі 12250 грн, з процентною ставкою 591,30% річних, що становить 1,62 процентів від суми кредиту, зі строком дії 30 днів до 09.09.2021 відповідачу, який зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користуванням ним (розділ 1 договору про надання фінансового кредиту від 10.08.2021 №346136969). Згідно умов договору кредитної лінії від 10.08.2021 №346136969 [PERSON] оформила вказаний договір на отримання кредитної лінії на вищевказаних умовах, внаслідок чого акцептував пропозицію (оферту) кредитодавця на укладання спірного договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги від боржників вказаних у реєстрі боржників. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (додаток №1). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 10.08.2021 №346136969, заборгованість за основною сумою кредиту 9903,27 грн. та заборгованість за щомісячними відсотками 14669,60 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 10.08.2021 №346136969 станом на 31.03.2023 заборгованість відповідача за період з 21.10.2022 по 31.03.2023 становить 24572,87 грн., з яких прострочений борг по тілу кредиту - 9903,27 грн., а прострочена плата по відсоткам - 14669,60 грн. Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд відзначає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтовані тим, що розмір заборгованості за кредитними договорами, укладеними відповідачем, становить ту суму, що зазначена у додатках до договорів факторингу, за якими позивач набув право вимоги до відповідача як кредитор у зобов`язанні. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] дійсно були укладені кредитні договори з ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про надання кредитних коштів. Проте, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність кредитної заборгованості, її розмір та період, за який слід розраховувати розмір заборгованості. Суд вважає, що додатки до договорів факторингу (акти прийому-передачі реєстру боржників та витяг з реєстру боржників, в яких зазначено прізвище, ім`я та по батькові боржника, номер договору, дата його укладання та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримала відповідач за укладеними договорами, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена нею, а яка частина сплачена не була сплачена стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Суд вважає, що лише виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитними договорами, укладеними нею з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». При цьому у суду відсутній обов`язок суду вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку стверджує позивач, оскільки відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», що має наслідком відмову у їх задоволенні в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed