Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У провадженні суду знаходилась вище вказана цивільна справа. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10.07.2023 року позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої в наслідок ДТП, задоволено частково. 11.07.2023 року представником позивачів подано заяву про ухвалення судового рішення, у якому просить: - стягнути з [PERSON] на користь позивачів у рівних частинах сплачений судовий збір в розмірі 1916,00 грн, тобто по 908,00 грн на користь кожного; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 7969,40 грн. Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку ухвалити додаткове рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи. Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. 45 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (стаття 7 Закону України "Про судову експертизу"). Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК ( ст. 141 ЦПК України в чинній редакції). Відповідно до п. 35 Постанови, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (ст. 141 ЦПК України в чинній редакції) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ухвалюючи рішення суд частково задовольнив позовні вимоги та стягнув з [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, для визначення якої і була проведена експертиза (т. 2, а.с. 79-113), відтак у відповідності до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК Україн судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Таким чином, оскільки у рішенні Житомирського районного суду Житомирської області від 10.07.2023 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем, які підтверджені документально (т. 2, а.с. 78 - основної справи, а.с. 3 - заяви про ухвалення додаткового рішення), суд вважає за доцільне ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial