Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

15.04.2015 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитом - 7\~206,11 доларів США, заборгованість за відсотками - 1\~603,24 долара США, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань 20\~243,18 грн. Стягнення з Відповідачів судовий збір у розмірі 2\~254,73 грн. Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.11.2015 позовні вимоги ПАТ «МетаБанк» були задоволені. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Томаш В.І. від 13.06.2019, заочне рішення від 19.11.2015 скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою від 04.08.2020 цивільну справу прийнято до провадження суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульським В.І. та призначено судовий розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. 03.11.2022 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, яка прийнята судом до розгляду. Ухвалою суду від 21.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 21.12.2022 призначено судову почеркознавчу експертизу. Така ухвала була скасована постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.04.2023 з підстав пропуску строку на звернення із таким клопотанням. Доводи позивача викладені у позові. 30.05.2008 між позивачем та відповідачем-1 укладено кредитний договір за яким він отримав 11700,00 доларів США на споживчі цілі на строк до 30.05.2018у, зі сплатою процентів в розмірі 14% річних. У забезпечення виконання зобов`язання за [PERSON] поручилася його дружина [PERSON] . Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач-1 не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість , яка станом на 20.06.2015 складає 7\~206,11 доларів США заборгованість за кредитом, 1\~603,24 доларів США заборгованість за відсотками, 20\~243,18 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання. Відповідачі також проігнорували вимоги позивача про дострокове повернення кредиту та усунення порушення зобов`язання. Крім того, оскільки [PERSON] є дружиною боржника, а тому вона має нести солідарну відповідальність з ним в порядку ст. 61 СК України. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дат час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідачів в черговий раз надійшла заява про відкладення розгляду справи через його участь в іншому судовому провадженні, проте відповідних доказів на підтвердження таких обставин не надано, отже суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та їх представника. Фактичні обставини встановлені судом. 30.05.2008 Акціонерний банк «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №632400971130А, згідно з яким йому було надано кредит у сумі 11700,00 доларів США на споживчі цілі придбання нерухомого майна на строк до 30.05.2018 включно, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних. Кредит було надано шляхом перерахування коштів на рахунок [PERSON] , відкритий [INFO] . У забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором за нього поручилась його дружина - [PERSON] , про що свідчить договір поруки №9324009711302 від 30.05.2008. Відповідно до п. 1, п.3 договору поруки №9324009711302 від 30.05.2008 у разі невиконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором, [PERSON] зобов`язана погасити борг Позичальника, сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору. У п.4 Договору поруки встановлено, що [PERSON] зобов`язана самостійно слідкувати за виконанням Позичальником зобов`язань за Кредитним договором. Банк вправі, але не зобов`язаний письмово інформувати Відповідача - 2 про невиконання, або неналежне виконання Відповідачем - 1 зобов`язань за Кредитним договором. Свої зобов`язання за Кредитним договором [PERSON] не виконав, регулярного щомісячного погашення частини кредиту і відсотків за користування кредитними коштами не здійснював, внаслідок чого утворилася заборгованість за Кредитним договором, що станом на 20.03.2015 складає: заборгованість за кредитом - 7\~206,11 доларів США; заборгованість за відсотками - 1\~603,24 долара США; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань - 20\~243,18 грн. Крім того, АТ «МетаБанк» направляв вимоги відповідачам про дострокове повернення кредиту та усунення порушення зобов`язання та сплату заборгованості, які відповідачами були проігноровані. Норми права застосовані судом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. За ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За ч.1 ст.\~553\~ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч.2 ст.\~554\~ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.1 ст.\~554\~ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Так, відповідно до ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. За умовами ч. 4 ст. 559 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Також згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-53цс14, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку, який є преклюзивним, жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань, застосоване в ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, як умови чинності поруки, слід розуміти, як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами, або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання, у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Наведене повністю узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12, де серед іншого зазначено, що з огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Висновки суду. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином. Однак, [PERSON] скориставшись кредитними коштами, не виконав їх зобов`язань, визначених договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, в зв`язку з чим станом 20.03.2015 утворилась заборгованість по кредитному договору перед позивачем у розмірі суми боргу за тілом кредитом 7\~206,11 доларів США, відсотками в сумі 1\~603,24 долари США та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання 868,93 доларів США. При цьому, умовами кредитного договору та договору поруки визначено, що зобов`язання має бути виконано саме у доларах США, а тому, у відповідності до положень ч. 2 ст. 524 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути грошову суму саме в іноземній валюті. У той же час, щодо стягнення грошових коштів з поручителя [PERSON] варто вказати таке. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] до 24.02.2014 виконував свої зобов`язання частково та сплачував платежі щомісяця. Починаючи з 28.03.2014 року у [PERSON] почала утворюватися заборгованість за кредитом та відсотками внаслідок неналежного виконання зобов`язань. За таких обставин, позивач мав звернутися до поручителя з позовом про стягнення суми заборгованості протягом шести місяців з дня настання строку виконання кожного платежу. Відтак щодо поручителя не можуть бути задоволені вимоги щодо стягнення основного боргу та процентів, нарахованих до 15.10.2014, а також пеня, нарахована на відповідну суму. Відтак відповідальність поручителя обмежується 6\~438,31 доларів США (109,64 + 113,58 + 122,03 + 109,13 + 122,31 + 5\~861,62) основного боргу, 402,48 доларів США процентів (76,43 + 67,97 + 80,91 + 67,69 + 64,27 + 45,11) та 335,44 долари США пені. Розрахунок пені. Період нарахуванняСума основного боргу наростаючим підсумкомСума процентів наростаючим підсумкомЗагальна сума боргуРозмір пені за 1 день простроч.Кільскість днів простроч.Сума пені в доларах США 28.10.201427.11.2014109,6480,4190,040,23111,78248 28.11.201428.12.2014223,22156,83570,090,23135,34558 29.12.201427.01.2015345,25224,81140,140,23068,4084 28.01.201501.03.2015454,38303,371897,890,233125,2607 02.03.201518.03.2015576,69309,132783,710,21794,64614 19.03.2015 6438,31373,49595,420,2119,19084 335,4433 Доводи позивача про те, що [PERSON] має відповідати за кредитом як дружина [PERSON] не доведена. Зокрема не доведено факт, що кредитний договір укладено в інтересах сім`ї. Крім того такі доводи позивача спростовуються фактом укладення [PERSON] договору поруки, тобто сторони однозначно визначили статус останньої саме як поручителя. При цьому стороною відповідача не спростовано доводів позивача та вказаних вище висновків. [PERSON] частково виконував кредитні зобов`язання, тому його заперечення щодо підписання кредитного договору є неспроможними. Щодо заперечень [PERSON] про підписання нею договору поруки, то ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи із цього приводу скасована судом апеляційної інстанції. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Суд при вирішенні питання про стягнення судових витрат враховую положення ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial