Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просила: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходів) батька, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-ох років. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Позивач народилася [INFO] у шлюбі відповідача та [PERSON] . Сімейне життя батьків не склалося та з часом вони розлучилися. Батько участі у вихованні дочки не брав і матеріально не допомагав. У зв`язку з цим мати позивача [PERSON] звернулася до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом про стягнення аліментів, а 30.03.2011 Липовецьким районним судом винесено рішення у справі №2-201/11, згідно з яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дочку в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального розміру аліментів на одну дитину, що становить 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.03.2011 і до повноліття дитини. Стягнення аліментів на підставі рішення від 30.03.2011 відбувалося до повноліття позивача. В 2022 році позивач вступила на навчання до Приватного вищого навчального закладу «Європейський університет» за контрактом. Строк навчання складає 4 роки, а початок навчання - 12.09.2022, термін закінчення навчання - 30.06.2026. Форма навчання - денна. Після досягнення позивачем 18-ти років батько не надає допомоги на навчання. У зв`язку з тим, що позивач навчається на денній формі навчання і вона не має можливості працювати, вона потребує матеріальної допомоги. Ухвалою суду від 21.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження відповідач є батьком позивача. Раніше відповідач та матір позивача [PERSON] перебували у шлюбі, який надалі було розірвано. Крім того, 30.03.2011 Липовецьким районним судом винесено рішення у справі №2-201/11, згідно з яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дочку в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального розміру аліментів на одну дитину, що становить 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.03.2011 і до повноліття дитини. Стягнення аліментів на підставі рішення від 30.03.2011 відбувалося до повноліття позивача. В 2022 році позивач вступила на навчання до Приватного вищого навчального закладу «Європейський університет» за контрактом. Строк навчання складає 4 роки, а початок навчання - 12.09.2022, термін закінчення навчання - 30.06.2026. Форма навчання - денна. Навчання позивача в університеті підтверджується довідкою №1182 від 24.05.2023 та договором про навчання №8107935. Після досягнення позивачем 18-ти років батько не надає допомоги на навчання, на яке бракує коштів. Позивач стверджує, що у зв`язку з тим, що позивач навчається на денній формі навчання і вона не має можливості працювати та забезпечувати себе й оплачувати навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, відповідач не подав заперечень проти позову на пропозицію суду викладену в ухвалі суду від 21.06.2023 та не навів обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст. ч. 1ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Згідно зіст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Крім того, Верховний Суд України роз`яснив у п. 20 постанови Пленуму від 15.05.2006 №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати допомогу. Зміст зазначених норм матеріального права та правових висновків Верховного Суду свідчить про те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Таким чином, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини. Судом було встановлено, що позивач, вік якої перевищує 18, але є меншим 23 років, як повнолітня донька відповідача, є студенткою Приватного вищого навчального закладу «Європейський університет» за контрактом. Строк навчання складає 4 роки, а початок навчання - 12.09.2022, термін закінчення навчання - 30.06.2026. Форма навчання - денна. Позивач не працює, не отримує доходів та несе певні витрати, які пов`язані з її навчанням, при цьому перебуває на матеріальному забезпеченні матері. Відповідач не спростовував доводи позивача і не надав підтвердження свого матеріального становища, поганого здоров`я чи перебування у нього утриманців. Разом з тим, відповідач не подав заперечень проти позову на пропозицію суду викладену в ухвалі суду від 21.06.2023 та не навів обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: стягнути з відповідача на користь позивача, [INFO] , аліменти в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходів) батька - щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-ох років, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред`явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Outcome: approved