Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Ценрт будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» 4 736,18 грн заборгованості та судовий збір в сумі 2 481,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що згідно довідки з місця проживання у житловому будинку [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] . Цей будинок знаходиться на балансі виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця», що стверджується інвентарною карткою та довідкою про балансову належність. Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» (балансоутримувач виробничий структурний підрозділ «Львівська дирекція») згідно норм Житлового кодексу України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає мешканцям будинку послуги з утримання будинку і прибудинкової території, а громадяни, які проживають у цьому будинку, відповідно, зобов`язані своєчасно вносити плату за отримані послуги. Однак, отримуючи комунальні послуги (утримання будинку і прибудинкової території) відповідач не проводить оплату за них. Станом на 01.12.2022 загальна заборгованість відповідача становить 4 736,18 грн. Керівництво виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція» неодноразово відповідачу направляло нагадування і попередження з вимогою погасити заборгованість, але відповідач на них не реагує та надалі не сплачує у повному обсязі платежі за комунальні послуги, чим порушує вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У результаті недотримання відповідачем покладеного на нього законом обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг, акціонерному товариству «Українська залізниця» завдано матеріальних збитків на суму 4 736,18 грн. Представник позивача Дунець Г.Я. в судовому засіданні позов підтримала просить позовні вимоги задоволити та зазначила, що дана заборгованість виникла у відповідача за період з січня 2019 року по грудень 2022 року. Позиція відповідача: Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 22.05.2023, 01.08.2023, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду 13.06.2023 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та 14.06.2023 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, про призначення судового засідання на 01.08.2023 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.05.2023 призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. З особової картки абонента [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] вбачається, що за період з 2019 по 2022 роки сума боргу абонента [PERSON] становить 4 736,18 грн. /а.с.4-7/. З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку № 441 від 02.09.2022 Виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», вбачається, що у квартирі по [ADDRESS] , в будинку, що належить АТ «Укрзалізниця» зареєстрований [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до довідки від 30.09.2022 за № 289-ю, виданої Виробничим структурним підрозділом «Львівська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», станом на 26.09.2022 на балансі підрозділу обліковується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з інвентарним номером 8910101004927 /а.с.10/. Відповідно до п. 2.1 Положення про філію «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», Філія є відокремленим підрозділом акціонерного товариства «Українська залізниця», яка немає статусу юридичної особи. Згідно з п. 10.5 Положення, Філія має право від імені Товариства, відповідно до наданих повноважень та довіреності, крім іншого виступати позивачем, у тому числі цивільним, та відповідачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу і третій особі, а також вчиняти інші дії, які необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності Філії /а.с. 12-15/. Вирішуючи позовні вимоги, судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо невиконання зобов`язання на підставі правочину з надання/отримання житлово-комунальних послуг регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Так, згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У свою чергу, індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно пункту 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.901 ЦК України, за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 20 вересня 2018 року (справа № 522/7683/13-ц), споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальніпослуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послугу повному обсязі. З урахуванням наведеного є необґрунтованими доводи касаційної скарги про те, що за відсутності укладеного між сторонами договору відсутні підстави для стягнення за житлово-комунальні послуги. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, правильно виходив із того, що споживачі в квартирі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги підтверджена позивачем належними та допустимими доказами, а часткова сплата цієї заборгованості свідчить про визнання вищевказаних обставин. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Також, в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з інвентарним номером 8910101004927 обліковується на балансі Виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця». З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача виникла за період з січня 2019 року по грудень 2022 року та становить 4 736,18 грн. Разом з цим, суд вважає за необхідне вказати на те, що такий розрахунок проведений позивачем поза межами строку позовоної давності, встановленої ч. 1 ст.257 ЦК України, відповідно до якої загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У матерілах даної справи така заява відповідача відсутня. А тому суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності у вказаному спорі. На підставі зібраних та перевірених судом доказів встановлено, що відповідач не здійснює оплату за надані йому житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території, у зв`язку з цим в нього утворилася заборгованість перед Виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця», що станом на 01 грудня 2022 року становить 4 736,18 грн. Виходячи з наведеного, зважаючи на зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Також, суд враховує, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 2481,00 грн., який слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved