Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, яким просила визнати за нею право власності на частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті свого батька - [PERSON] . В обґрунтовування своїх вимог зазначила, що вона є спадкоємцем після смерті свого батька - [PERSON] , який помер [INFO] та після якого залишилось спадкове майно у вигляді вказаної квартири. Позивач вісля відкриття спадщини у шестимісячний строк звернулась доприватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. з заявою про прийняття спадщини за законом. Крім позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом звернулись син померлого [PERSON] та [PERSON] , яка є колишньою дружиною померлого. Приватний нотаріус Гавриленко А.М. звернулась з запитом до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на предмет реєстрації за померлим [PERSON] вказаної квартири. Згідно довідки КВ-2016 № 36321 від 14.09.2016 за [PERSON] не зареєстровано на праві власності на спірну квартиру.Для отримання спадщини нотаріусу необхідно було подати оригінали правовстановлюючих документів, які позивач не змогла надати у зв`язку з їх відсутністю та 21.01.2019 року нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на вказану квартиру. Тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою від 09.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, вказаною ухвалою поновлено [PERSON] строк звернення до суду з вказаним позовом та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. належним чином посвідчену копію матеріалів спадкової справи [PERSON] , який помер [INFO] . Вивчивши матеріали цивільної справи та з урахуванням того, що від відповідачів станом на 27.01.2023 року до суду не надходив відзив, а також не надійшли матеріали спадкової справи, суд ухвалою від 27.01.2023 року здійснив перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 02.03.2023 року на адресу суду від представника Київської міської ради - Ляхової Я.Ю. надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача просив суд ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та просили розглядати справу у відсутності їх представника. 05.06.2023 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. надійшла належним чином посвідчена копія матеріалів спадкової справи 22/2016 до майна померлого [INFO] - [PERSON] . Ухвалою суду від 20.07.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання 20.07.2023 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити та винести рішення про їх задоволення з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були завчасно повідомлені шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ds.ki.court.gov.ua/ та шляхом направлення судових повідомлень за адресою, яка зазначена в позовній заяві, про причини неявки суд не повідомили, відзивів на позов чи пояснень по суті справи на адресу суду не надіслали. Суд вважає за можливим проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів без участі сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачі не з`явились на судовий розгляд справи, хоча були завчасно повідомлені, причини їх неявки судом визнані неповажними, крім цього, відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк відповідачі [PERSON] , [PERSON] не надали, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У ч.3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, в тому числі копію спадкової справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.08.2016 року. Позивач [PERSON] 05 червня 1998 року зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] , після чого змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 05.06.1998 року Після смерті батька позивача відкрилась спадщина, а саме на двохкімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до копії ордеру № 064713 від 02.11.1987 р. на житлове приміщення в будинку житлово - будівельного кооперативу, ордер виданий члену ЖБК «Киев - 10» [PERSON] на право заняття житлового приміщення за адресою [ADDRESS] з сім`єю з трьох осіб - самого [PERSON] , [PERSON] , яка зазначена як дружина та [PERSON] - дочка. Відповідно довідки «ОСББ Київ -10» від 15.02.2017 р. №013 гр. [PERSON] був власником особового рахунку кооперативної квартири за адресою [ADDRESS] та який повністю вніс пайовий внесок за вказану квартиру 27.10.1992 року у розмірі 11 551,66 крб. Довідка видана для пред`явлення в міське бюро технічної інвентаризації м. Києва. Відповідно до інформаційної довідки Київського міське бюро технічної інвентаризації від 14.09.2016 року спірна квартира на праві власності не зареєстрована. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, встановлено, що шлюб між покійним батьком позивача - [PERSON] та [PERSON] був укладений 25.11.1978 р., а/з № 19, прізвище відповідача « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », шлюб між ними розірвано 08.06.1995 р. а/з № 784. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.08.2011 року, а/з 1199, відповідач після реєстрації шлюбу змінила призвище на « [PERSON] ». У шестимісячний строк з дня смерті батька, позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. з заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджується витягом з спадкового реєстру від 09.09.2016 р. № 45025576. Окрім позивача, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом звернулись син померлого - [PERSON] та колишня дружина померлого [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2019 р. № 10/02-31, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М., остання відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, мотивуючи це, в тому числі, відсутністю у позивача правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлового - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до ст. 384 ЦК України, член житлово - будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Оскільки сума пайового накопичення була виплачена повністю [PERSON] станом на 15.02.2017 року, то він став власником спірної квартири. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 5 ст. 1268 ЦК України закріплює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 роз`яснено, що за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Виходячи зі змісту ст. ст. 1296-1299 ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що за матеріалами спадкової справи після смерті - [PERSON] спадкоємці першої черги майна померлого є позивач - дочка померлого [PERSON] та син померлого відповідач [PERSON] . Відповідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Згідно з п.п. 4.15. п. 4 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного та того, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку, проте не позбавлена права на спадщину, позовні вимоги [PERSON] , обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1220, 1258, 1263, 1268, 1270, 1278, 1297 ЦК України,

Outcome: approved