Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

У червні 2021 року адвокат Лівак А.П. в інтересах [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, за участю третьої особи: приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення грошових коштів, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 03 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 19196, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ»заборгованості у розмірі 13 208,00 грн., стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору та суму витрат на правничу допомогу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.06.2021 року справу передано для розгляду за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. Протоколом автоматичного розподілу справ від 03.05.2022 року вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Лещенко О.В. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.06.2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 07.06.2021 р. на місце роботи позивача надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.05.2021 р. у виконавчому провадженні N965359738. Відповідно до Постанови, яку видав приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович на підставі виконавчого напису №19196 від 03.02.2021 р. приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича (далі - Відповідач 2/ Приватний нотаріус) постановлено стягувати з доходів [PERSON] у вигляді заробітної плати 20 % щомісяця для погашення заборгованості у розмірі 14 928,00 грн.: витрати на проведення виконавчих дій - 400,00 грн., сума боргу за виконавчим документом - 3 208,00 грн., винагорода приватного виконавця - 1320,80 грн. [PERSON] жодного разу не приходило жодних документів, ані від Приватного виконавця, ані від Приватного нотаріуса щодо існуючої в нього заборгованості перед третіми особами. Тому, 11.06.2021 р. [PERSON] ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №65359738 та зрозумів, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №919196 від 03.02.2021 р., який видав Приватний нотаріус у зв`язку з наявністю у [PERSON] заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (далі - Відповідач 1/ ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ») відповідно до укладеного кредитного договору L3272922 від 16.03.2019 р. (далі - Кредитний договір) між [PERSON] та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО». В матеріалах Виконавчого провадженн був відсутній примірник Кредитного договору. [PERSON] ознайомився лише з примірником спеціальних умов Договору позики №AG2104856 від 15.03.2019 р. (далі - Договір позики), який не містив, а ні підписів сторін відповідного Договору позики, а ні дати повернення позики позичальником. [PERSON] ніколи не укладав жодних договорів, а ні з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», ані з ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», в тому числі Кредитний договір або Договір позики. [PERSON] не отримував грошових коштів від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», а тому і підстав для видачі та виконання Виконавчого напису не було, адже у [PERSON] ніколи не виникала заборгованість перед зазначеними компаніями. Більше того, у засобах масової інформації та на веб-сайті Міністерства юстиції України розміщено інформацію про вчинення незаконних дій приватним виконавцем Гораєм Олегом Станіславовичем , який безпідставно вчинив більше 1000 виконавчих написів, в тому числі стосовно кредитних договорів в частині стягнення з осіб грошових коштів, які ніколи не брали кошти в кредит. Зазначене, знову ж таки, вказує на той факт, що Виконавчий напис не підлягає виконанню. В даному випадку при вчиненні виконавчого напису порушено вимоги закону, оскільки матеріали справи не містять належним чином завіреної нотаріусом копії кредитного договору. Відповідачем при вчиненні виконавчого напису не надано належних доказів про те, що між сторонами укладено Договір позики, що його при укладенні було нотаріально посвідчено, та що позивачу видавалася позика, а також доказів, які б підтверджували, що позивач підписував Договір позики. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Усупереч зазначених норм законодавства, у вчиненому спірному виконавчому написі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено. У зв`язку з цим оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства. Просить виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з позивача вартість понесених судових витрат по судовому збору та витратам на правничу допомогу. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, не зверталися до суду з клопотаннями. Відповідач подав до суду письмову заяву про зменшення витрат на правничу допомогу до 1 500 грн., в якій заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу в обсязі заявленому позивачем. Треті особи не надали суду жодних пояснень чи документів, не висвітлила своєї позиції в даній справі, тому суд вирішує справу на підставі наявних даних і доказів у ній. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. 03.02.2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис №19196, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», яке є правонаступником ТОВ «ФК «Дінеро», заборгованість у сумі 13 208,00 грн. за кредитним договором №L3272922 від 16.03.2019 р. укладеним між [PERSON] та ТОВ «ФК «Дінеро». Копію Договору відступлення права вимоги укладеного між ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «Дінеро», згідно якого ТОВ «ФК ««ПРОФІТ КАПІТАЛ» прийняло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №L3272922 від 16.03.2019 року, сторонами суду не надано. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. на підставі виконавчого напису №19196 від 03.02.2021 р. приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича постановлено стягувати з доходів [PERSON] у вигляді заробітної плати 20 % щомісяця для погашення заборгованості у розмірі 14 928,00 грн.: витрати на проведення виконавчих дій - 400,00 грн., сума боргу за виконавчим документом - 3 208,00 грн., винагорода приватного виконавця - 1320,80 грн. Судом встановлено, що в матеріалах справи не міститься доказів належного направлення та отримання позивачем відповідачу позасудової вимоги чи повідомлення-застереження про усунення порушень по кредитному договору №L3272922 від 16.03.2019 р. ні від ТОВ «Дінеро», ні від ТОВ «ФК «Профіт Капітал». В матеріалах справи відсутній примірник Кредитного договору №L3272922 від 16.03.2019 року. До матеріалів справи долучений лише примірник спеціальних умов Договору позики №AG2104856 від 15.03.2019 р. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт Переліку втратив свою силу згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №663 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». У п.10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто залишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому, судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Даний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам cт. 88 Закону України «Про нотаріат». В порушення п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Позивач будь-якої вимоги про усунення порушень Кредитного договору №L3272922 від 16.03.2019 р року ні від ТОВ «Дінеро», ні від ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань не отримував, чим Відповідач позбавив Позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення. В даному випадку при вчиненні виконавчого напису порушено вимоги Закону, оскільки матеріали справи в першу чергу не містять кредитного договору. «За відсутності кредитного договору суд позбавлений можливості перевірити належність його оформлення, зокрема, в частині нотаріального посвідчення, перевірити дійсність та безспірність заборгованості, встановити момент виникнення права вимоги та правильність нарахування заборгованості»,. «заявляючи про дійсність і безспірність своїх вимог до позивача-відповідач не надав суду жодних доказів на їх підтвердження, зокрема, кредитного договору». Правова позиція Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/8598/21 від 25.01.2022 року. Оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» роз`яснено, що відповідно до ст.ст.34,36,87,88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином суд дійшов висновку, що відповідачем не було доведено, що при винесенні виконавчого напису було дотримано вищевказаних вимог чинного законодавства, а саме, що приватному нотаріусу було надано документи, які підтверджують безспірність заборгованості - оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про погашення заборгованості, що є необхідними умовами для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підставність та доведеність позовних вимог з підстав порушення процедури вчинення виконавчого напису нотаріусом, а тому позов [PERSON] слід задовольнити частково. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму стягненої за виконавчим написом у розмірі 2141,55 грн. не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав суду доказів того, що дана сума була сплачена ним на користь відповідача, або була примусово з нього стягнута. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 на його користь судовий збір у розмірі 1816 грн. та 454 грн., а такоє витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача судового збору на користь позивача підлягають задоволенню, тобто, з відповідача слід стягнути на користь відповідача 1816 грн. та 454 грн., а всього 2270 грн. Крім того, позивач у позовній заяві зазначив лише орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, а тому відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК, докази щодо розміру витрат, які він сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, можуть будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тому суд не вирішує питання про стягнення з відповідача правничої допомоги у даному рішенні, оскільки ним не подано доказів сплати витрат на правничу допомогу, надавши позивачу можливість надати суду докази щодо витрат на правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного, ст.ст.7, 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172, ст.ст.4, 12, 13, 76-80, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: partial