Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить їх спільну неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з нею. У позовній заяві вказала, що з відповідачем по справі шлюб зареєстрували 12 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 305. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивачка зазначила, що сімейне життя не склалося у зв`язку з тим, що сторони перестали розуміти одне одного, ведуть різні бюджети, шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають з жовтня 2022 року, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, призначення строку для примирення є недоцільним. Після фактичного припинення шлюбних відносин з позивачем з жовтня 2022 року неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , залишилася проживати із позивачкою та, за домоленістю з відповідачем, залишається проживати разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Позивачка подала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримала Після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову повністю, як в частині розірвання шлюбу, так й в частині залишення проживання доньки з матір`ю. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша та четверта статті 12 ЦПК України). Суд враховує, що в цій справі сторони не зверталися до суду із вимогами про визначення місця проживання дитини з одним із батьків, і на цей час, враховуючи правову позицію відповідача, спір щодо цього між сторонами відсутній. За таких обставин, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю, встановивши, що дитина до розірвання шлюбу після припинення фактичних шлюбних відносин батьків проживала разом з матір`ю, суд дійшов висновку про залишення проживання дитини з нею, констатуючи місце проживання дитини, проте не визначаючи його. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 22.12.2021 року у справі № 339/143/20. Перевіривши матеріали справи, врахувавши наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав та його визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved