Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Яковенко Г.М. звернулася до суду з позовною заявою, яку в остаточній редакції уточнила08.08.2023 та просила позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є бабусею малолітнього [PERSON] , який з 2019 року постійно перебуває на її утриманні. Після смерті доньки позивача [PERSON] , яка померла [INFO] відповідач по справі різко змінив своє ставлення до дитини залишивши його на повне забезпечення позивача. Батьком дитини є [PERSON] , який на даний час злісно ухиляється та не виконує добровільно взятий на себе батьківський обов`язок. Позивачка вказує, що відповідач не являється біологічним батьком дитини. Через смерть дружини у відповідача зникли почуття, які повинні бути між батьком та сином, він не вважає за потрібним опікуватись хлопчиком. Позивачка в свою чергу виконую обов`язки як батька, так і матері, опікується онуком та матеріально забезпечує йому гідний рівень життя. Оскільки відповідач ухиляється від добровільно взятого на себе батьківського обов`язку по вихованню дитини, які були покладені на нього при усиновленні, не забезпечує здобуття ним загальної середньої освіти, не проявляє зацікавленості до нього, матеріальної допомоги для гідного розвитку сина не надає, не цікавиться його духовним, фізичним та соціальним розвитком, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 19.12.2022 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с.38). Ухвалою суду від 22.02.2023 закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу було призначено до судового розгляду (а.с.55). Позивач в судове засідання не з`явилася, представник який діє в її інтересах адвокат Яковенко Г.М. надав суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність за наявними матеріалами справи. В частині позовних вимог про призначення опікуном [PERSON] відмовилась (а.с.78-79). Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленою про день слухання справи. Надіслав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 70). Представник відділу «Служба у справах дітей» Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду лист з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Крім того, начальником відділу було надано суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] (а.с.57-58). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 13.06.2018Мирноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с.7). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] померла (а.с.9). Згідно довідки № 01-03/108 від 24.06.2022, виданої директором Петрівцівської гімназії Миргородської міської ради Полтавської області від 06.09.2022, [PERSON] є учнем 3 класу. Як вбачається з характеристики, виданої виданої директором та класним керівником Петрівцівської гімназії Миргородської міської ради Полтавської області від 06.09.2022, [PERSON] навчається в гімназії з 2020 року. За час навчання показав високий рівень знань. Хлопчика виховує бабуся [PERSON] , яка відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. За період навчання дитини, батько не цікавився навчанням та перебуванням дитини в заклади освіти, не спілкувався з класним керівником, не відвідував батьківські збори. Виховання дитини повністю займається бабуся та дідусь (а.с.15). Відповідно довідки №08, виданої інспектором сектору по роботі з органами самоорганізації населення Мирноградської міської ради Полтавської області від 23.06.2022, [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи на її утриманні з 2019 року. Батько дитини, [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає (а.с.16). Згідно акту обстеження умов проживання від 21.07.2022.2022 року, складеного начальникомта головним спеціалістом відділу ССД, за адресою: [ADDRESS] , проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] та онук [PERSON] , за результатами проведеного огляду підтверджено, що умови проживання задовільні, відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Дитина займає окрему кімнату, є велике спальне ліжко, шафа для одягу, письмовий стіл, іграшки та одяг (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В матеріалах справи знаходиться заява [PERSON] від 11.04.2023, якою він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , у зв`язку з тим, що дитини не є рідним сином (а.с.59). Згідно висновку№ 287/01-35 від 31.01.2023, міської голови Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області виконавчий комітет вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 58). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Підсумовуючи викладене, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є відповідач по справі [PERSON] , який з 2019 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього сина. Відповідач не відвідує дитину, [PERSON] , який мешкає та знаходиться на утриманні дідуся та бабусі [PERSON] , які піклуються про нього, утримують, доглядають, розвивають, спілкуються з дитиною в необхідному обсягу, оскільки мати дитини померла. Відповідач після смерті своєї дружини фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно сина, його виховання, не відвідує навчальний заклад де він навчається, не цікавиться станом його здоров`я, не знає про його досягнення та успіхи. Крім того, дитина бажає проживати разом із дідусем та бабусею, які втілюють в нього безпеку, комфорт та затишок, опікуються його освітою та дбають про його розвиток. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини через винну поведінку відповідача, який свідомо нехтує у спілкуванні з дитиною. З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: approved