Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

21.09.2022 року адвокат Грінцов І.В., від імені [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] .. В обґрунтування заявленого позову представник позивачки [PERSON] , адвокат Грінцов І.В. послався на те, що 19.06.2015 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони у справі мають сина - [PERSON] , що народився [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивачки та відповідача відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам та інтересам сина. Спору з відповідачем про місце проживання дитини не має. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, на момент звернення з позовом до суду - відсутній. Провадження у справі було відкрито 30.09.2022 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, справу призначено до розгляду на 14.12.2022 року. 08.11.2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в найкоротші строки за її відсутності, повідомила суд про неможливість збереження їх шлюбу. 12.12..2022 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, про відкладення судового засідання, призначеного у справі на 14.12.2022 року. 14.12.2022 року адвокат Грінцов І.В. просив суд розглянути справу за його та позивачки [PERSON] відсутності. Наступне судове засідання у справі було призначено на 16.02.2023 року. 15.02.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про відкладення судового засідання, призначеного на 16.02.2023 року . Наступна дата судового засідання призначена на 12.04.2023 року. 30.03.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про надання строку на примирення зі [PERSON] . Представник [PERSON] - адвокат Миклуш М.І. звернулася до суду з клопотанням про відкладення судового засідання. 12.04.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про повернення їй її дівочого прізвища « [PERSON] » після розірвання щлюбу зі [PERSON] . 19.04.2023 року [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про розірвання шлюбу за її відсутності. 26.04.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 09.06.2023 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу повернуто відповідачу [PERSON] , як таку, що не може бути об`єднана в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 24.07.2023 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Миклуш М.І. подала відзив на позов [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до змісту відзиву, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач категорично не погоджується з заявленими позивачкою підставами для розірвання шлюбу. Стверджував, що погіршення стосунків їх сім`ї відбувається саме по вині [PERSON] , та як наслідок підстави для розлучення зумовлені саме діями та поведінкою останньої. Крім того, у відзиві зазначено, що заява [PERSON] про відсутність спору щодо визначення місця проживання сина, однак відповідач бажає аби син після розірвання шлюбу залишився проживати разом із ним., а питання щодо поділу їх спільного сумісного майна буде вирішуватись згодом з дотриманням рівності часток. 27.07.2023 року відповідач [PERSON] подав додаткові пояснення, що є аналогічними відзиву на позов [PERSON] про розірвання шлюбу. У судове засідання, засідання сторони не з`явилися. При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за відсутності сторін суд приймає до уваги, що позивачка просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача просить відкласти судове засідання, посилаючись на неможливість взяти участь у судовому засіданні 28.07.2023 року, однак доказів на підтвердження причини зазначеної у клопотанні суду не надано, а твердження щодо необхідності з`ясування обставин щодо місця проживання дитини не може бути прийняте судом до уваги, оскільки питання щодо визначення місця проживання дитини сторін у справі не є предметом розгляду. З огляду на викладене, а також, приймаючи до уваги, що розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу неодноразово відкладався, сторони у справі скористалися своїм правом на вчинення всіх процесуальних заяв, відповідно суд дійшов до висновку про можливість розгляду зазначеної справи за відсутності сторін на підставі даних, що наявні в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню судом з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 червня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві., актовий запис №1266, що підтвержується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , засвідчена копія якого на аркуші справи №2. Від шлюбних відносин у сторін [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , засвідчена копія якого на аркуші справи №3. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Звертаючись до суду з позовом, представник [PERSON] послався на те, що у подружжя [PERSON] відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги один до одного, позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам та інтересам сина. За час перебування справи у провадженні суду відповідач звертався до суду з зустрічним позовом про розірвання його шлюбу зі [PERSON] , який не було прийнято судом до провадження. У подальшому відповідач подав відзив на позов у якому заперечив щодо розірвання шлюбу, також вказав, що не визнає зазначені позивачкою підстави для позову. Крім того у відзиві визнає, що має місце погіршення стосунків між ним та дружиною, стверджує, що це погіршення відбувається саме по вині [PERSON] , та як наслідок підстави для розлучення зумовлені саме діями та поведінкою останньої. Крім того, позивачка [PERSON] надала на дослідження засвідчена копія рішення (у перекладі на українську мову) районного суду внутрішнього міста Відень, у судовій справі: позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] щодо судової заборони, зі змісту якого встановлено, що у подружжя [PERSON] мають місце вкрай неприязні відносини, що унеможливило продовження їх спільного проживання в одному житловому приміщені та стало підставою з застосування судової заборони щодо повернення [PERSON] в квартиру за їхнім місцем проживання, знаходитися в безпосередній близькості до квартири та наказано уникати зустрічей з [PERSON] (а.с.102-110). З часу ухвалення , а саме 01.02.2023 року, окружним судом Іннер Штадт міста Віденя зазначеного вище рішення та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За даними матеріалів справи, позивачка [PERSON] просила суд вирішити питання щодо відновлення їй її дошлюбного прізвища. Правилами статті 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. За даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 19 червня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві дошлюбне прізвище відповідачки у справі [PERSON] - [PERSON] . Наразі, заява позивачки [PERSON] про відновлення їй її ж дошлюбного прізвища підлягає задоволенню судом. Звертаючись до суду з позовом, позивачка не просила в порядку ст. 141 ЦПК України, відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору, який був сплачений нею при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved