Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивачка вказує, що з відповідачем вона вступила в незареєстровані шлюбні відносини на початку 2012 року. Після вступу в незареєстрований шлюб сторони мешкали у орендованому житлі в м.Ізмаїлі. З ними, як член сім`ї, проживала неповнолітня донька позивачки від першого шлюбу. Від спільного незареєстрованого шлюбу з відповідачем народився син, [PERSON] , [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного Управління юстиції Одеської області було вчинено актовий запис за №945. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, через кілька років відповідач став поводитися по відношенню до позивачки і спільної дитини негативно, часто став вживати спиртні напої, зраджувати, ніде не працював. Також, разом із такою негативною поведінкою відповідач безпричинно ревнував позивачку, влаштовував у сім`ї сварки і скандали, на вимоги позивачки працевлаштуватися не реагував, бив її в присутності дітей. 07.08.2017 року, у відповідь на вимоги щодо припинення незареєстрованого шлюбу відповідач, з хуліганських мотивів, виявляючи агресивність, висловлюючись нецензурною лайкою, у присутності спільного сина, а також старшої доньки позивачки, жорстоко побив її, завдаючи удари кулаками по всьому тілу, а потім і ногами по всьому тілу. Також, відповідач висловлювався нецензурною лайкою на адресу дітей, загрожував їм розправою у разі розголосу про те, що він зробив із [PERSON] . Після цього він із сім`ї пішов. В результаті дій [PERSON] позивачці були заподіяні садини та забої тіла, в наслідок чого вона лікувалася, дотримувалася постільного режиму близько двох тижнів. Внаслідок цього син [PERSON] отримав психологічний шок, який виразився у поганому сні, страху залишатися вдома одному, став замкнутим. Позивачка зверталася до поліції із заявою про притягнення [PERSON] до відповідальності. На даний час позивачка з відповідачем не спілкується, його місцезнаходження їй невідоме, з сином він не спілкується, участь у його вихованні не бере, у школі не відвідує, матеріальну допомогу на його утримання не надає. Син [PERSON] не бажає зустрічатися із батьком та підтримувати із ним зв`язок. Таким чином, вищезгадані обставини суперечать інтересам неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , його правильному та гармонійному розвитку. У зв`язку із викладеним позивачка просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. та судові витрати у розмірі 992,40 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Представник позивачки - адвокат Паун В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивачки. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить суд розглядати справу у відсутності представника (а.с.36). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON] декілька років, вони колеги, разом працюють у Центрі дитячої та юнацької творчості. Зі слів позивачки їй відомо, що її колишній співмешканець [PERSON] погано з нею поводився, бив, ображав. Життям спільної дитини - неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , не цікавиться, матеріально не допомагає. Їй відомо, що [PERSON] має кримінальне минуле. Дитина [PERSON] боїться батька та зустрічатися з ним не бажає. [PERSON] на теперішній час живе в шлюбних стосунках із іншим чоловіком. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 17.08.2012 року, актовий запис за №945, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). На час народження [PERSON] , [INFO] , сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджується поясненнями свідка. Згідно з характеристикою, наданою адміністрацією Ізмаїльської гімназії №10 з початковою школою Ізмаїльського району Одеської області, неповнолітній [PERSON] навчається у закладі з 01.09.2019, на даний час є учнем 4-А класу. Мати, єдина хто піклується шкільним життям дитини (а.с.8). Як вбачається з характеристики та довідки директора Центру дитячої та юнацької творчості Управління освіти Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 25.08.2022 року №3,7 [PERSON] працює методистом Центру дитячої та юнацької творчості з 22.03.2010 року. З 16.07.2021 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за характером спокійна та врівноважена, користується повагою та авторитетом (а.с.9, 10). Згідно з висновком Ізмаїльського ПВ ГУНП України в Одеській області від 10.07.2017 року за фактом повідомлення [PERSON] , встановлено, що 07.08.2017 року до Ізмаїльського ВП ГУНП України в Одеській області надійшло повідомлення від [PERSON] , 1984 р.н., [ADDRESS] , про те, що її співмешканець [PERSON] вдарив її і виражається нецензурною лайкою. В ході проведення перевірки за матеріалами було встановлено, що 07.08.2017 року близько 03.00 між гр. [PERSON] , і співмешканцем гр. [PERSON] стався конфлікт на ґрунті ревнощів. В ході конфлікту гр. [PERSON] , завдав кілька ударів по обличчю гр. [PERSON] . Після чого зібрав речi i пiшов у невідомому напрямку. При неодноразовому відвідуванні домоволодіння [ADDRESS] двері ніхто не відкривав. В телефонному режимі за телефоном [NUMBER] гр. [PERSON] , пояснив що він знаходиться в м. Київ, конкретне місце знаходження говорити відмовляється. Факти, які зазначені в заяві категорично заперечував. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч.4 ст.155 СК України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для застосування до винної особи такого виду відповідальності, як позбавлення батьківських прав. Згідно ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 15, 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Частинами 4,5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] перебували в незареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом державно реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 945 від 17.08.2012 року). Державну реєстрацію народження дитини проведено відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (визнання батьківства) (довідка Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 795/24.11-19 від 11.05.2023року). Стосунки між [PERSON] та [PERSON] не склалися. Подружжя припинило спільне проживання з серпня 2017 року. Згідно з висновком за фактом повідомлення [PERSON] від 10.07.2017, [PERSON] скоїв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно [PERSON] . Згідно з інформацією Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області № 65/3-Bх.3141 від 16.05.2023 року, [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності: 24.05.2019 року за ч.1 ст. 178 КУпАП (накладено стягнення у вигляді штрафу); 02.11.2021 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП (накладено стягнення у вигляді штрафу); 21.01.2023 року за ч.1 ст. 178 КУпАП (накладено стягнення у вигляді попередження). Після розлучення дитина залишилися проживати разом з матір`ю. [PERSON] взяла на себе відповідальність за життя та здоров`я сина. Згідно з характеристикою, наданою адміністрацією Ізмаїльської гімназії №10 з початковою школою Ізмаїльського району Одеської області, малолітній [PERSON] навчається у закладі з 01.09.2019, на даний час є учнем 4-А класу. Мати піклується про життя та здоров`я малолітнього, цікавиться успіхами та досягненнями сина. Батько жодного разу не відвідав навчальний заклад, не цікавився успіхами сина, у вихованні та шкільному житті участі не брав. На теперішній час малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю, вітчимом та сестрами за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання, приватизована квартира складається з 2-х кімнат, кухні, передпокою, санвузла. Опалення центральне, у наявності всі комунікації. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. У дитини є окреме спальне місце, робочий стіл. Малолітній забезпечений сезонним одягом, продуктами харчування, шкільним приладдям, технічними засобами для дистанційного навчання. Зі слів [PERSON] , малолітній [PERSON] не бачив батька, [PERSON] , більше 6 років. Протягом цього часу [PERSON] не телефонував синові, не цікавився здоров`ям та успіхами сина, не надавав матеріальної допомоги. Малолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері та співмешканця матері, [PERSON] [PERSON] не бере участь у житті сина, ухиляється від виховання, свідомо нехтує своїми обов`язками, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, родинні стосунки не підтримує, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться успіхами сина ні в письмовій, ні в усній формі, тобто фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. У матеріалах справи вказаний контактний номер телефону [NUMBER] , за яким 10.05.2023 було надіслано повідомлення та sms y Messenger щодо з`ясування відношення до позовних вимог. Станом на 17.05.2023 року відповіді від [PERSON] не надійшло. Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , було розглянуто 17.05.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 8. Члени комісії розглянули матеріали справи та вирішили: пропонувати органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . На підставі вищезазначеного, орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.37-38). У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що поданий органом опіки та піклування висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав є достатньо обґрунтованим. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що відповідач не виконує обов`язки по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, суд вважає за можливе позов задовольнити та позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Паун В.В. надав професійну правничу допомогу позивачці, що підтверджується угодою про надання правової допомоги №165 від 28.06.2023 року та ордером серії ВН №1209499 від 14.12.2022 року (а.с.19, 20). Позивачка зазначає, що понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., в підтвердження витраченої суми, надано квитанцію від 28.06.2022 року (а.с.22). Оскільки судові витрати у сумі 4000,00 грн. підтверджені належними та допустимими доказами, є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд приходить до висновку щодо стягнення 4 000,00 грн. з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Сплату позивачкою судового збору підтверджено квитанцією від 28.03.2023 року (а.с.1). За таких обставин, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved