Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вказавши, що він прийняв спадщину за заповітом належним чином та своєчасно, але при оформленні спадкового майна з`ясувалось, що право власності при житті спадкодавця на спадковий житловий будинок в [ADDRESS] не було зареєстровано, а на спадкові земельні ділянки відсутній оригінал державного акту на землю, тому 24.01.2023 нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з неможливістю оформлення спадщини в нотаріальному порядку, позивач вимушений був звернутися до суду. Ухвалою від 16.05.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 12.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Заярна М.А. не з`явились, від адвоката надійшла заява, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу в її відсутності та відсутності позивача, позов задовольнити. Відповідач - Територіальна громада в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області надала суду заяву, в якій просять розглядати справу в відсутність їх представника у відповідності до вимог законодавства. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1233 ЦК України заповіт - це письмове розпорядження спадкодавця відносно свого майна . Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується наданим суду свідоцтвом про його смерть серія [NUMBER] . Згідно заповіту, складеного [PERSON] вбачається, що все належне йому на час смерті майно він заповів позивачу - [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи, наданої суду Запорізькою районною нотаріальною конторою вбачається, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, відкриту після смерті [PERSON] своєчасно та належним чином. Відповідно до Постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину, виданої 24.01.2023 року нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину позивачу нотаріус не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно , тому позивач повинний був звернутися до суду з цією позовною заявою. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади(публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) з 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до Виписки від 25.01.2023 року з погосподарської книги Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області головою домогосподарства житлового будинку за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] . Крім того, відповідно до рішення №94/2 від 01.11.2007 виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області вирішено: оформити право власності на житловий будинок зі всіма будівлями за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Згідно ст. 1225 ЦК України (діючої редакції) вбачається, що право власності на земельні ділянки переходить в порядку спадкування без зміни цільового призначення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Суд встановив, що право власності [PERSON] на спадкові земельні ділянки загальною площею 0,6000 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області зареєстроване на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП 0000072820. Відповідно до рішення № 26 від 23.02.2023 Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області з метою приведення у відповідність до чинного законодавства змісту державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП 0000072820, виданого на ім`я [PERSON] , здійснено розподіл земельної ділянки за цільовим призначенням, а саме: -Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка ) площею 0,2500 га; -Для ведення особистого селянського господарства - площею 0,3500 га Відповідно Витягу ДЗК № 6300181952023 від 24.03.2023, земельній ділянці в [ADDRESS] площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) присвоєний кадастровий № 2322185700:07:001:0016. Відповідно Витягу ДЗК № 6100178192023 від 23.03.2023 земельній ділянці в [ADDRESS] площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства присвоєний кадастровий № 2322185700:07:001:0015. У відповідності до п. 5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок та оригіналу державного акту на землю на ім`я спадкодавця перешкоджає реалізації спадкових прав позивачу, а у позасудовому порядку він позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved