Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила: усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий №6821810100:01:247:0031, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зобов`язавши відповідача звільнити самовільно зайняту ним частину земельної ділянки, площею 0,0058 га, розташованої по [ADDRESS] , шляхом знесення самочинного встановленого огородження з металевої сітки. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є власницею вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі свідоцтва про право на спадщину з кадастровим №6821810100:01:249:0031 від 09.06.2016. Згідно листа від 13.12.2018 №521/408-18-0.24 Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відділу у Дунаєвецькому районі, при проведенні інвентаризації вказаної земельної ділянки, виявлено розбіжності в кадастровому номері земельної ділянки (6821810100:01:249:0031). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6806459842018 від\~08.05.2018\~року, кадастровий № присвоєно вірно - 6821810100:01:247:0031. Поряд з вказаною ділянкою, знаходиться земельна ділянка відповідача [PERSON] , розташована за адресою [ADDRESS] з кадастровим №6821810100:01:0087:0006, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,10 га. В липні\~2019\~р. [PERSON] самовільно зайняв частину земельної ділянки позивачки, загородивши її металевою сіткою та приєднав до власного землеволодіння. Вказане порушення було предметом перевірки \~Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, та Актом перевірки від 18.12.2019\~р. №623-ДК/940/АП/09/01/-19 зафіксовано, що гр.. [PERSON] самовільно зайняв частину земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності [PERSON] , кадастровий номер 6821810100:01:247:0031, шляхом її огородження металевою сіткою та приєднання до власного землеволодіння. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки 0,0058 га визначена згідно План-Схеми розробленої Дунаєвецьким районним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП «ЦДЗК». Таким чином, відповідач фактично використовує земельну ділянку [PERSON] , площею 0,0058 га, самовільно звільнити її не бажає, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Артемчук В.М. від 16.03.2020 відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шклярука В.М. від 06.11.2020 справу прийнято до провадження і зв`язку із відрахуванням судді Артемчук В.М. зі штату суду та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікової Ю.Е. від 02.02.2022 справу прийнято до провадження і зв`язку із відрахуванням судді Шклярука В.М. зі штату суду та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.07.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Повноважний представник позивачки адвокат Антал В.І. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Позивачка, допитана як свідок в судовому засіданні 08.02.2023 повідомила, що їй належить вищевказана земельна ділянка для городництва, [PERSON] поклав там металеву сітку, проте сказав, що це не він. Користується цим городом [PERSON] та його дружина, сусідка по городу повідомляла йому, що він зайняв їх з [PERSON] ділянки, які приватизовані, але добровільно спір не вирішено. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та встановивши відповідні до них правовідносини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАІ 829762 від 09.06.20216 є власницею земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий №6821810100:01:249:0031 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, про що було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою від 14.06.2016 №61355458. Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), складеної у 2017\~році кадастровий № земельної ділянки [PERSON] , розташованої в [ADDRESS] 68218100100:01:247, площа 0,0353 га. З витягу з ДЗК від 08.05.2018 вбачається, що на підставі вказаної технічної документації до земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку [PERSON] про [ADDRESS] , площею 0,0353 га. за кадастровим №6821810100:01:247:0031. Листом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 10.05.2018 №521/408/18-0.24 [PERSON] повідомлено про те, що при проведенні інвентаризації земельної ділянки площею 0.0353\~га, яка розташована: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства, виявлено розбіжності в кадастровому номері земельної ділянки (6821810100:01:249:0031). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості. відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 6806459842018 від 08.05.2018\~року, кадастровий номер присвоєно вірно №6821810100:01:247:0031. На даний час виправлені відомості за кадастровим №6821810100:01:247:0031 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою від 04.11.2022 №314233796. Відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу належить земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , розміром 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться поруч з земельною ділянкою позивачки. Згідно листа Дунаєвецької міської ради від 06.11.2019 №02-08-20/2536 розглянуто заяву [PERSON] щодо самовільного зайняття її ділянки [PERSON] .. 29.10.2019\~року працівниками Дунаєвецького районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії «ЦДЗК» в присутності представників земельного відділу Дунаєвецької міської ради винесено межі в натуру (на місцевість) земельної ділянки [PERSON] та межі земельної ділянки гр. [PERSON] .. За результатами проведених робіт підготовлено план виносу меж земельної ділянки в натуру (на місцевість). 3 метою вжиття заходів щодо звільнення самовільно зайнятої території гр. [PERSON] міською радою направлено лист до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Крім того гр. [PERSON] листом від 01.11.2019\~року N 02.08-20/2522\~ рекомендовано терміново звільнити самовільну зайняту територію земель загального користування (дороги) та частини земельних ділянок гр. [PERSON] та гр. [PERSON] а також демонтувати встановлену металеву огорожу. Згідно плану виносу меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) та кадастрової зйомки 2019 рік, складеного сертифікованим інженером-землевпорядником Дунаєвецького районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії «ЦДЗК» зафіксовано факт самовільного зайняття земельної ділянки позивачки [PERSON] , шляхом встановлення металевої огорожі. 18.12.2019 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за заявою позивачки здійснило перевірку дотримання [PERSON] вимог земельного законодавства, за результатами якої складено акт №623-ДК/940/АП/09/01/19. Перевіркою встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення (площею 0,058 га) яка перебуває у власності [PERSON] з кадастровим №6821810100:01:247:0031, шляхом її огородження металевою сіткою та приєднання до власного землеволодіння. Отже, у зв`язку із здійсненням перешкод з боку [PERSON] у користуванні земельною ділянкою позивачки шляхом зведення металевого паркану, [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує наступне. Статтею 55 Конституції України\~ встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права, свободи від порушень и протиправних посягань. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 3 ЦК України, частин другої, третьої\~статті 13 ЦК України\~при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до\~вимог\~ст. 103 Земельного Кодексу України\~ власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.152 ЗК України \~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. З системного аналізу положень статей 116, 123, 124, частини другої статті 134, статті 212 ЗК, статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19 червня 2003 року № 963-IV можна зробити висновок, що відповідно до вимог наведеного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. За змістом статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації. Згідно ст. 158 ЗК України\~передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. З досліджених судом доказів слідує, що відповідач здійснює перешкоди позивачці у користуванні належною їй земельною ділянкою, які спричинені зведенням металевого паркану. Позивачка, в свою чергу, вживала заходів щодо усунення вказаного порушення, шляхом звернення до Дунаєвецького міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, однак, на час розгляду справи вказані перешкоди залишаються. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у\~статті 12 ЦПК України, втрачає сенс. З матеріалів справи встановлено, що частина земельної ділянки позивачки всупереч її волі огороджена відповідачем металевим парканом, чим створено перешкоду у володінні та користуванні нею. Стороною відповідача не спростовано вказаного факту, відзиву на позов, будь-яких доказів на обґрунтування заперечення щодо задоволення позову з боку відповідача матеріали справи не містять. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним\~законом\~стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Таке твердження викладено у Постанові ВП ВС від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21. З врахуванням викладеного вище, виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, з врахуванням стандарту більшої переконливості та вірогідності доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, та необхідність задоволення позовних вимог. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved