Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

19.06.2023 року позивач звернулася до суду в вищевказаним позовом про надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги позивач обгрунтувала тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, житловою площею 27,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , що віднесено до території Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого секретарем виконавчого комітету Варварівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, 13 квітня 1989 року, за реєстром № 15. Як зазначено у позовній заяві, спадкоємцем є позивач [PERSON] згідно із законом та заповітом, складеного на ім`я позивача, посвідченого Варварівською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області, 04 липня 2007 року, за реєстром № 61 (оригінал знаходиться у спадковій справі). Дружина спадкодавця - [PERSON] , померла [INFO] . Спадкоємців на обов`язкову частку у спадковому майні немає. Однак, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивачем було пропущено строк подачі заяви для прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено в зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з цим, позивач просить визначити їй додатковий строк в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в загальному позовному провадженні. 11 липня 2023 року ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася та надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала, просила визначити додатковий строк, терміном три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Вважає, що строк позивачем було пропущено з поважних причин. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, проти задоволення позову не заперечували. Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій зазначила, що їй відомо про те, що [PERSON] за життя склав заповіт на належний йому житловий будинок на користь [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 жовтня 2021 року (а.с.№8). На день смерті [PERSON] на праві власності належав житловий будинок площею 27,2 кв.м., який розташований на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.№14). Згідно копії заповіту [PERSON] заповів належний йому на праві власності житловий будинок площею 27,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] та присадибну земельну ділянку площею 0,397 га.(а.с.№73). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.03.1982 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , в зв`язку з чим змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.№11). Із Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Лозова, сформованої 13.02.2023 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] квартира (а.с.№7). Як вбачається із спадкової справи № 28/2023, заведеної 19 жовтня 2021 року та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 71767186 від 13.03.2023 року, [PERSON] , як спадкоємець, скористалася своїм правом та звернулася до державного нотаріуса Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом на майно після смерті [INFO] батьтька [PERSON] (а.с.№42-74). Постановою державного нотаріуса Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Пасевіна А.О. №87-02/14 від 13.03.2023 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропуском строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України. (а.с.№12). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 3 статті 1272ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 30травня 2008року №7«Про судовупрактику усправах проспадкування» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини 3 статті 1272ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, посилається на ті обставини, що з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було введено воєнний стан, який триває і нині. Вказала, що зателефонувавши до нотаріальної контори у квітні 2022 року для упорядкування питань щодо подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріусом їй було надано роз`яснення, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Однак на даний час позивачу стало відомо, що вказані строки були обмежені та відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Отже, відповідно до вищезазначеного законодавства наприкінці червня 2022 року були внесені зміни, про які позивач не знала. В позовній заяві позивач зазначає, що вважає причини пропуску строку для її подачі заяви для прийняття спадщини поважними, так як, 28.02.2022 Торгово - промислова палата України своїм листом № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме військову агресію російсьої федерації проти України, що стало підставою введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Торгово - промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами. Позивач зазначає у позовній заяві, що вищевикладені обставини були значною перешкодою у здійсненні її Конституційних прав в тому числі і права на своєчасне оформлення спадщини та звернення до нотаріальної контори. Згідно правової позиції яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі №6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, враховуючи свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права, суд доходить висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити, визначивши позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили. Згідно до ст.265 ЦПК України в рішенні суду зазначається про розподіл судових витрат. У позовній заяві позивачем не заявлено позовну вимогу про стягнення на її користь з відповідача судового збору. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому залишає позивачу її шлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, згідно до положень ст.13 ЦПК України, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених нею судових витрат.

Outcome: approved