Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

25.05.2023 до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2021 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-2454901, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер телефону відповідача, про що свідчить п.п.7.10 та п.8 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.1.1. п.1 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на картку позичальника, емітовану банком України (п.п.2.2. п.2 кредитного договору). Відповідно до п.п.7.2 кредитного договору, позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.01 р., ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлений з правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 22.12.2022 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22122022/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 22.12.2022 до договору факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 14000,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками. Згідно п.п. 4.8 договору факторингу, у випадку, якщо з моменту переходу до фактора права грошової вимоги, клієнт отримав від боржників/Державної виконавчої служби/приватних виконавців/Страхової компанії будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості боржників, клієнт зобов`язаний перерахувати вказану суму фактору. Суми платежів перераховуються раз на тиждень на рахунок фактора, вказаний у розділі 13 договору, згідно реєстру за формою додатка №3. Реєстр передається електронною поштою. Всупереч умовам кредитного договору та незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, а саме після відступлення позивачу права грошової вимоги він не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту права вимоги до відповідача, а саме з 22.12.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №00-2454901 від 25.01.2021 в розмірі 14000,00 грн, з яких 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками. Також 03.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №01610-02/2021, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.1.1. п.1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строкості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.п.2.3. п.2 кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись (п.п.1.6. п.1 кредитного договору). 11.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11082021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу №11082022 від 11.08.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 12000,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно п.3.9 договору факторингу у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно) на рахунок фактора, зазначений в розділі 10 даного договору. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11.08.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору та незважаючи на повідомлення відповідач лише частково виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення права грошової вимоги, останній здійснив одноразовий платіж 18.05.2022 на суму 100,00 грн для погашення існуючої заборгованості. А тому, у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов`язань позивач просив стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 01610-02/2021 в розмірі 11900,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8900,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Підсумовуючи викладене, у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов`язань, позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 00-2454901 в розмірі 14000,00 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками, а також заборгованість за кредитним договором №01610-02/2021 в розмірі 11900,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8900,00 грн - сума заборгованості за відсотками, що в загальному розмірі становить 25900,00 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 31.05.2023 провадження у справі №141/377/23 відкрито та з врахуванням вимог ст.274\~ЦПК України розгляд\~справи вирішено\~проводити за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~з викликом\~сторін 04.07.2023.\~Зобов`язано позивача\~надати суду\~докази направлення\~ [PERSON] \~повідомлення про\~відступлення права\~вимоги за\~кредитним договором\~№00-2454901\~від 25.01.2021,\~докази направлення\~ [PERSON] \~повідомлення про\~відступлення права\~вимоги заборгованості\~за договором\~про надання\~фінансового кредиту\~№01610-02/2021\~від 03.02.2021\~та докази\~сплати відповідачем\~заборгованості за\~укладеними кредитними\~договорами,\~а саме:\~кредитним договором\~№00-2454901\~від 25.01.2021;\~договором про\~надання фінансового\~кредиту №01610-02/2021\~від 03.02.2021.\~Зобов`язано відповідача\~надати докази\~погашення заборгованості\~за укладеними\~кредитними договорами, а саме: кредитним договором №00-2454901 від 25.01.2021; договором про надання фінансового кредиту №01610-02/2021 від 03.02.2021. 28.06.2023 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, відповідно до змісту якої відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач дійсно мав намір взяти зимою 2021 певну суму в борг на умовах кредиту і для цього звертався до декількох фінансових установ, проте кредитні кошти від кредиторів так і не отримав. [PERSON] зазначає, що єдиним доказом існування заборгованості за кредитним договором №00-2454901 від 25.01.2021 в сумі 14000,00 грн, укладеним між ним та ТОВ «Качай гроші» та кредитним договором №01610-02/2021 від 03.02.2021 в сумі 11900,00 грн, укладеним між ним та ТОВ «ФК «Інвеструм» є розрахунки заборгованості за кредитними договорами та витяги з реєстрів боржників до договорів факторингу, проте немає жодних підтверджень, що надані позивачем витяги з реєстрів боржників хоч якимось чином пов`язані з тими реєстрами боржників, що були передані за договором факторингу №22122022/2 від 22.12.2022 та договором факторингу №11082021 від 11.08.2021. Також відповідач вважає, що надані позивачем розрахунки заборгованості не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами, оскільки вони складені не первісним кредитором, а саме ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Інвеструм», а позивачем-ТОВ «ФК «ЄАПБ» й підписано документ лише представником позивача [PERSON] , а підпис та печатка зі сторони первинного кредитора відсутні. Незрозуміло іще те, як виник борг, тому що в розрахунку заборгованості не вказано коли було надано кредитні кошти та за якою ставкою відбувалося нарахування процентів. [PERSON] звертає увагу суду також на те, що у розрахунку заборгованості за договором факторингу №22122022/2 від 22.12.2022 зазначено, що його складено за період з 27.09.2021 по 30.04.2023 та у розрахунку заборгованості за договором факторингу №11082021 від 11.08.2021 вказано, що його складено за період з 11.08.2021 по 30.04.2023, тобто за ті періоди, коли права вимоги по договору вже не належали позивачеві, але з розрахунку незрозуміло, чи були надані кошти відповідачеві первинним кредитором. Також копії реєстрів боржників не можуть бути належними доказами, оскільки надано лише витяги з реєстрів боржників, які не підписані первісними кредиторами. Позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт перерахування кредитних коштів саме на картковий рахунок, що належить відповідачеві і саме в такій сумі, як вказав позивач. Варто також зауважити, що за обома договорами кредитори здійснювали нарахування процентів після спливу строку кредитування, що є незаконним. 03.07.2023 на електронну адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, не погоджується та вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначила, що 25.01.2021 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-2454901 та 03.02.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №01610-02/2021, у відповідності до умов яких їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладенні цих договорів. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На підтвердження перерахування кредитних коштів за кредитним договором №01610-02/021 від 03.02.2021 є інформаційна довідка №09/06 від 02.06.2023, якою ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє про успішну проведену транзакцію в сумі 3000,00 грн на номер карти № [NUMBER] та на підтвердження нарахування заборгованості за кредитним договором №00-2454901 від 25.01.2021 позивач долучає детальний розрахунок заборгованості, відповідно до якого 25.01.2021 відповідачеві надано кредит у сумі 5000,00 грн на карту № [NUMBER] . Щодо нарахування процентів по кредитних договорах представник позивача зазначає, що нарахування відсотків за користування кредитами є абсолютно правомірним та підтверджується умовами кредитних договорів й доказами кредитної заборгованості, а тому представник позивача просить позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі. Судове засідання, призначене на 04.07.2023 не відбулось та було відкладено на 01.08.2023 у зв`язку з неявкою сторін. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» будучи належним чином повідомленим про час, день та місце судового засідання, в судове засідання 01.08.2023 не з`явився, повноважного представника до суду не направив. Натомість, 26.06.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача Самойленко А.С. про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та згідно якого останній просить позов задовольнити у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце судового засідання, в судове засідання 01.08.2023 не з`явився. Інших заяв чи клопотань, окрім відзиву на позов [PERSON] суду не направив. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Окрім того, відповідно до вимог ст.\~275\~ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. При вирішені питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 31.05.2023, строки для подання заяв по суті справи, визначених статтями\~191,\~193,\~199 ЦПК України\~сплинули, при цьому, відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву на позов. Поряд з цим, частина 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Таким чином, подальше відкладення розгляду даної справи буде порушувати права позивача на своєчасний судовий розгляд справи. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи та матеріали справи №141/377/23, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Щодо кредитного договору №00-2454901 від 25 січня 2021 року 25.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-2454901 (далі по тексту кредитний договір), за умовами якого ТОВ «Качай гроші» надало відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 24.02.2021. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,50% (процентів) в день та 540,00% (процентів) річних-стандартна процентна ставка, тип процентної ставки-фіксована. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту)-на споживчі потреби (п.1.5 кредитного договору). Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 5000,00 грн на картку позичальника № [NUMBER] , емітовану банком України (п.2.2 кредитного договору). Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), який 25.01.2021 підписано між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором. Сторони вирішили, що нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюватиметься з 1 (першого) дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 (дев`яностого) дня прострочення і застосовується відповідно до умов п.6.3. договору (п.1.4.1 кредитного договору). Відповідно до п. 3.1 кредитного договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця на платіжну картку позичальника до дня повернення кредиту, з урахуванням всіх пролонгацій, у разі, якщо в день повернення кредиту відбулося фактичне погашення кредиту в повному обсязі. У випадку невиконання зобов`язання по поверненню заборгованості у вказаний в п.1.3. договору строк, відбувається оформлення пролонгації такого кредиту на інший (новий) строк кредитування, проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 90 (дев`яноста) календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається з додатку № 1 до кредитного договору №00-2454901 від 25.01.2021 року, ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] погодили дату платежу-24.02.2021, кількість платежів-1 (один), суму наданого кредиту-5000,00 грн, розмір процентів в день-75,00 грн та загальну суму до сплати-7250,00 грн. 22 грудня 2022 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 22122022/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п.4.9 договору факторингу, у випадку, якщо з моменту переходу до фактора права грошової вимоги, клієнт отримав від боржників/Державної виконавчої служби/приватних виконавців/Страхової компанії будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості боржників, клієнт зобов`язаний перерахувати вказану суму фактору. Суми платежів перераховуються раз на тиждень на рахунок фактора, вказаний у розділі 13 договору, згідно реєстру за формою додатка №3. Реєстр передається електронною поштою. 22 грудня 2022 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №22122022/2 від 22.12.2022. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 14000,00 грн, з яких 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-2454901 від 25.01.2021 за період з 27.09.2021 по 30.04.2023, заборгованість [PERSON] станом на 30.04.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 14000,00 грн. Щодо договору про надання фінансового кредиту №01610-02/2021 від 03 лютого 2021 року 03.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір (договір про надання фінансового кредиту) № 01610-02/2021 (далі по тексту кредитний договір), за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надає відповідачу фінансовий кредит в сумі 3000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 04.03.2021. Факт перерахування відповідачеві коштів, обумовлених договором, підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн», відповідно до якої за транзакцією №31237-22399-52353 від 03.02.2021 на картковий рахунок № [NUMBER] було перераховано грошові кошти в сумі 3000,00 грн. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 657,00% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,80% (процентів) на добу, тип процентної ставки фіксована. Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 7 днів з моменту надання кредиту (п.1.4 кредитного договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п.2.1 кредитного договору). Відповідно до п. 4.3 кредитного договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 договору, та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти, передбачені в п.1.3 цього договору, продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається з додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту № 01610-02/2021 від 03.02.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] погодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до якого сума кредиту складає 3000,00 грн, строк, на який надано кредит\~30 днів, сума нарахованих процентів за день користування кредитом - 1,80 %, сума нарахованих процентів за користування кредитом складає 1620,00 грн, всього до оплати-4620,00 грн. 11 серпня 2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11082021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до п.1.1 договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань, за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п.1.2 договору факторингу сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.3.9 договору факторингу у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору. 11 серпня 2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №11082021 від 11.08.2021. Як вбачається з витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу № 11082021 від 11.08.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 12000,00 грн, з яких 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9000,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 01610-02/2021 від 03.02.2021 за період з 11.08.2021 по 30.04.2023, заборгованість [PERSON] станом на 30.04.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 11900,00 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються\~Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Законувстановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3\~ст. 207 ЦК України\~використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до положень\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України\~передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України\~визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України\~визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.612ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Враховуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитними договорами №00-2454901 від 25.01.2021 та №01610-02/2021 від 03.02.2021. Таким чином, враховуючи, що відповідачем прострочено виконання грошових зобов`язань в строки, передбачені умовами кредитних договорів, доказів погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами відповідачем суду не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення заборгованості за кредитним договором №00-2454901 від 25.01.2021 та кредитним договором №01610-02/2021 від 03.02.2021. Визначаючись щодо розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення, суд зазначає наступне. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано: 1) розрахунок заборгованості за кредитним договором № 00-2454901 від 25.01.2021 із зазначенням дат виникнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого, сума заборгованості станом на 30.04.2023 складає 14000,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу складає 5000,00 грн., сума заборгованості за звичайними процентами складає 9000,00 грн; 2) розрахунок заборгованості за кредитним договором № 01610-02/2021 від 03.02.2021 із зазначенням дат виникнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого сума заборгованості станом на 30.04.2023 складає 11900,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8900,00 грн - сума заборгованості за процентами. Суд не погоджується із розрахунками процентів за користування кредитними коштами, надані позивачем, з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Також\~статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті\~599\~та частини четвертої статті\~631 ЦК України\~він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом. Подібні правові висновки викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що «у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою\~статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення\~статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені\~статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою\~статті 625 ЦК України\~є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої\~статті 1048 ЦК України\~і охоронна норма частини другої\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої\~статті 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання». Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2022 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора лише в розмірі 100 грн на виконання умов кредитного договору № 01610-02/2021 від 03.02.2021. При цьому, матеріали справи № 141/377/23 не містять відомостей про те, що кредитний договір № 00-2454901 від 25.01.2021 було автоматично пролонговано на кількість днів, зазначених у п. 1.3 вказаного договору, а також доказів того факту, що після 18.05.2022 кредитний договір № 01610-02/2021 від 03.02.2021 було автоматично пролонговано у відповідності до п. 4.3 та строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів, а не сплата та/або несвоєчасна сплата позичальником кредитних платежів не може слугувати належною підставою для продовження строку користування кредитом без волевиявлення сторін (у тому числі вчинення відповідних дій). Отже, на підставі викладеного, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по процентам за користування кредитами згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~в межах строків кредитування, визначених в укладених між сторонами договорах, зокрема: 2250,00 грн - сума заборгованості за процентами за період з 25.01.2021 по 24.02.2021 в межах строку кредитування у відповідності до умов п. 1.3 договору про надання кредиту №00-2454901 від 25.01.2021 та 1620,00 грн - сума заборгованості за процентами за період з 03.02.2021 по 04.03.2021 в межах строку кредитування у відповідності до умов п.1.2 договору про надання фінансового кредиту №01610-02/2021 від 03.02.2021. Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи №141/377/23, предмет та підстави позовних вимог, відсутність доказів сплати відповідачем заборгованості за кредитними договорами, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №00-2454901 від 25.01.2021 в сумі 7250,00 грн, з яких: 5000,00 грн-сума заборгованості за кредитом, 2250,00 грн-сума заборгованості за процентами в межах строку кредитування відповідно до умов п.1.3 договору про надання кредиту від 25.01.2021, та заборгованість за кредитним договором №01610-02/2021 від 03.02.2021 в сумі 4520,00 грн, з яких: 3000,00 грн-сума заборгованості за кредитом, 1520,00 грн-сума заборгованості за процентами в межах строку кредитування відповідно до умов п.1.2 договору про надання фінансового кредиту від 03.02.2021 ( з урахуванням оплати відповідача на рахунок кредитора у розмірі 100 грн), що в загальному розмірі становить\~11770,00 грн. При цьому, заперечення відповідача, викладені у відзиві, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються наведеними висновками суду та доказами, які містяться в матеріалах справи № 141/377/22. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша\~статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Отже, з урахуванням положень\~статті 141 ЦПК України\~з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1219,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial