Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що житловий будинок по [ADDRESS] належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, членами якого станом на 01 липня 1990 року та 15 квітня 1991 року були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, кожному члену колгоспного двору належало по частки житлового будинку. 31 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] склали заповіт, яким все своє майно на випадок своєї смерті заповіли позивачці [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на 1/4 частку спірного житлового будинку. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , діти, відповідачі по справі та за заповітом позивачка. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивачка, дружина [PERSON] та донька [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час його смерті. Інші спадкоємці спадщини не приймали. Дружина померлого [PERSON] та донька [PERSON] у встановлений законом строк подала заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині. У серпні 2020 року позивачка подала в нотаріальну кантору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку спірного будинковолодіння. 12 серпня 2020 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку будинковолодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне майно. Таким чином, позивачка після смерті діда [PERSON] успадкувала за заповітом належну йому 1/4 частку спірного житлового будинку, однак оформити спадкових прав у нотконторі не має можливості через відсутність державної реєстрації права власності на майно за спадкодавцем. [INFO] помела баба позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на 1/4 частку спірного житлового будинку. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти, відповідачі по справі та за заповітом позивачка. Спадщину за заповітом прийняла позивачка, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час її смерті. Також спадщину за заповітом на земельні ділянки прийняв син спадкодавця [PERSON] . Донька [PERSON] у встановлений законом строк подала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині. Інші спадкоємці спадщини не приймали, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. У жовтні 2021 року позивачка подала в нотаріальну контору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку спірного будинковолодіння. 12 жовтня 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку спірного будинковолодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне майно. Таким чином, позивачка після смерті баби [PERSON] успадкувала за заповітом належну їй 1/4 частку спірного житлового будинку, однак оформити спадкових прав у нотконторі не має можливості через відсутність державної реєстрації права власності на майно за спадкодавцем. Окрім того, позивачці як члену колишнього колгоспного двору належить частина даного будинковолодіння. Державним реєстратором їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на дану частку. З огляду на вищенаведене, [PERSON] просить: визнати за нею право власності на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд під [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] та баби [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за нею право власності на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд під [ADDRESS] , яка належить їй як члену колгоспного двору. Ухвалою судді від 09 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 11 квітня 2023 року постановлено витребувати у Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 05 червня 2023 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в тому ж складі суду та учасників, що відображено в протоколі судового засідання. Представник позивачки, адвокат Черніцький І. Р. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, проте попередньо подали письмові заяви у яких просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечили щодо їх задоволення. Представник третьої\~особи Тернопільської\~районної державної\~нотаріальної конторив судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати цивільну справу без її присутності. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. В судовому засіданні установлено, що дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] , [INFO] «Дереворіз», що вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 29 травня 1982 року сільрадою с. Довжанка Тернопільського району Тернопільської області. Батьками позивачки записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2017 року (справа № 607/1065/17) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 08 вересня 2001 року. [INFO] у віці 80 років помер [PERSON] про що Виконавчим комітетом Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис № 03 та 11 квітня 2019 року видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . 22 червня 1990 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , з якого убачається що загальна його площа становить 65,2 кв.м., житлова 44,4 кв.м. За життя, 31 жовтня 2005 року [PERSON] зробив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, все те, що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , заповіт посвідчено в приміщенні сільської ради секретарем виконкому Додаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Стойко Л. П. та зареєстровано в реєстрі за № 59. 23 серпня 2019 року виконавчим комітетом Додаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області видано довідку № 386 про те, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] у спадковому будинку в [ADDRESS] , разом з померлим на час смерті були зареєстровані і проживали: [PERSON] дружина; [PERSON] дочка; [PERSON] - онука; [PERSON] - правнук. Згідно інформаційної довідки № 1173, яка видана Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 02 вересня 2019 року, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з прибудовою загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м. літ. «А», літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В», хлів літ. «Г», погріб літ. «Пг», криниця літ. «К», по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 листопада 1989 року та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 156. 29 серпня 2019 року [PERSON] звернулась до Тернопільської районної державної нотаріально контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Як убачається із довідки № 209, яка видана виконавчим комітетом Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 26 травня 2020 року, у колгоспному дворі в [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року членами двору були: голова двору [PERSON] , 1938 року народження; дружина [PERSON] , 1940 року народження, дочка [PERSON] , 1960 року народження; зять [PERSON] , 1959 року народження; онука [PERSON] 1982 року народження. Із постанови № 1241/0231 від 12 серпня 2020 року державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І. В. вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Також в судовому засіданні було оглянуто витребувані судом копії матеріалів спадкової справи № 305/2019 з яких слідує, що спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] є [PERSON] , яка прийняла спадщину за заповітом. [PERSON] та [PERSON] відмовились від обов`язкової частки у спадщині, про що подали відповідні заяви. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. [INFO] померла [PERSON] про що 02 березня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2269/0231 від 12 жовтня 2021). За життя, 31 жовтня 2005 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, все те, що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , а належну на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 3,19 га, земельну ділянку для ведення товарного виробництва в розмірі 0,17 га, розташовані на території Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області заповіла [PERSON] , заповіт посвідчено секретарем виконкому Додаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Стойко Л. П. та зареєстровано в реєстрі за № 60. 16 липня 2021 року старостинським округом с. Домаморич Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області видано довідку № 236 про те, що на час смерті [PERSON] у спадковому будинку в [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали разом із померлою: [PERSON] дочка; [PERSON] - онука; [PERSON] - онук. Згідно інформаційної довідки № 923, яка видана Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 23 липня 2021 року, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з прибудовою загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м. літ. «А», літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В», хлів літ. «Г», погріб літ. «Пг», криниця літ. «К», по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 листопада 1989 року та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 156. Державна реєстрація права власності на даний житловий будинок за [PERSON] в бюро не проведена. Як убачається із довідки № 276, яка видана старостинським округом с. Домаморич Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 15 вересня 2021 року, у колгоспному дворі в [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року членами двору були: голова двору [PERSON] , 1938 року народження; дружина [PERSON] , 1940 року народження, дочка [PERSON] , 1960 року народження; зять [PERSON] , 1959 року народження; онука [PERSON] 1982 року народження. Із постанови № 2269/0231 від 12 жовтня 2021 року державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І. В. вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок. Також в судовому засіданні було оглянуто витребувані судом копії матеріалів спадкової справи № 341/2021 з яких слідує, що дана спадкова справа була заведена за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом № 1090 від 23 липня 2021 року. [PERSON] подала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині № 1231 від 25 серпня 2021 року. Спадкоємцем, що прийняла спадщину також є [PERSON] . Факт прийняття спадщини встановлено по спільному проживанні із спадкодавцем. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Згідно заяви про державну реєстрацію прав № 54677547 від 28 березня 2023 року та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Мельничук І. І. № 67474740 про відмову в проведенні реєстраційних дій, 05 травня 2023 року [PERSON] відмовлено у проведенні реєстраційних дій щодо будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 15\~квітня 1991\~року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,\~що підтверджуєтьсязмістом довідки № 209 від 26 травня 2020 року, виданої виконкомом Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та № 276 від 15 вересня 2021 року, виданої старостинським округом с. Домаморич Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Таким чином, право власності на житловий будинок за вищевказаною адресою мали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках, тобто по 1/5. [INFO] помер [PERSON] . Відтак,\~після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина\~на належне\~йому майно,\~у тому\~числі на\~1/5\~частину житлового\~будинку за\~адресою:[ADDRESS] . Відповідно до cт. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Стаття 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на будинок з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Отож, оскільки позивачка на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та успадкувала 1/5 частину житлового будинку, що розташований за вищевказаною адресою, в порядку спадкування за заповітом. Інші спадкоємці спадщину не прийняли, зокрема дружина померлого [PERSON] та його дочка [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк подали заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині. [INFO] померла [PERSON] . Відтак,\~після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина,\~серед іншого\~на 1/5\~частину житлового\~будинку за\~адресою:[ADDRESS] . [PERSON] прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем та звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] також прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Дочка померлої [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки у встановлений законом строк подала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Отож, позивачка успадкувала 1/5 частину житлового будинку, що розташований за вищевказаною адресою, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Також [PERSON] \~є власником\~1/5\~частини житлового\~будинку за\~адресою:[ADDRESS] , яку набула, як член колгоспного двору, однак не може оформити своїх прав на майно через відмову державного реєстратора в проведенні реєстраційної дії у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Так,\~через відсутність\~документів на\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~який знаходиться\~за адресою:[ADDRESS] , і те, що він має статус колгоспного двору оформити спадкові права на нього, як і на частку у майні колгоспного двору в позасудовому порядку неможливо. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку,\~погодженої заступником\~Голови Верховного\~суду Української\~РСР 15\~січня 1966\~року,\~яка була\~чинною на\~час набуття\~сторонами по\~справі та\~спадкодавцем у\~власність майна\~колгоспного двору,\~передбачено процедуру\~отримання правовстановлюючого\~свідоцтва на\~право власності.\~Зокрема,\~у разі\~будівництва будинку\~на колгоспній\~землі,\~розташованій у\~смузі міста\~або селища\~міського типу,\~виконком місцевої\~Ради депутатів\~трудящих,\~на підставі\~витягу з\~рішення загальних\~зборів колгоспників\~або довідки\~правління колгоспу\~про надання\~земельної ділянки\~для будівництва,\~дозволу виконкому\~на будівництво\~та акту\~про закінчення\~будівництва і\~введення в\~експлуатацію будинку,\~разом з\~затвердженням цього\~акту вирішує\~питання про\~оформлення права\~власності і\~видачу свідоцтва\~про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Померлий [PERSON] отримував свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане Тернопільською районною радою 30 листопада 1989 року та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 156, що слідує з інформаційної довідки № 1173, виданої 02 вересня 2019 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, однак такий документ було втрачено, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом\~ст.\~3\~зазначеного Закону,\~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Враховуючи вищенаведені обставини, а також визнання позову відповідачами, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення шляхом: визнання за\~нею права власності на 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнання за\~нею права власності на 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору. У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: partial