Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

06 червня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 3620,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем з січня 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з позивачкою. Відповідач офіційно не працевлаштований, але отримує доходи неофіційно, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення аліментів заявлені в твердій грошовій сумі в розмірі 3620,00 грн. Інших осіб на утриманні відповідач не має. Наведені вище обставини зумовили звернення позивачки до суду з метою захисту своїх прав та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 21 червня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу було надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 10 липня 2023 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою сторін у справі. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3620 грн. щомісячно. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04 квітня 2017 року, актовий запис № 484. (а.с. 5) Факт проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується Актом від 06.06.2023 року з місця проживання з підписом сусідів будинку [ADDRESS] , затвердженого головою правління ОСББ «Заріччя 60» Маленко І.І. (а.с. 4) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому обов`язок батьків дитини по утриманню дитини є спільним. Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитини, оскільки, згідно ч.1 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до приписів ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю - позивачем у справі, тому аліменти необхідно стягувати на її користь, а також що відповідач є працездатною особою. Матеріали цивільної справи не містять доказів, які б спростовували твердження позивачки, викладені у позовній заяві. Відповідач зі свого боку доказів, які б спростували твердження позивачки або свідчили про наявність у нього обставин, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачених ч. 1 ст. 182 СК України, до суду не надав, правом відзиву не скористався, до суду для надання пояснень не з`явився. Позивачкою визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який складає 3620,00 грн., та який вона вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини, враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач перебуває у працездатному віці і зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3620, 00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 06 червня 2023 року. Суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, за наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення у справах про стягнення аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1073,60 коп.

Outcome: approved