Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

28 червня 2023 року заявник [PERSON] звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та в якій просить встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗК № 001441, виданого Міжгірською селищною радою 29 жовтня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за 108 №1322, виданого на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування поданої заяви [PERSON] посилалась на те, що вона є власницею земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею, 0,0697, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗК № 001441, виданого 29 жовтня 2002 року Міжгірською селищною радою на підставі рішення XXV сесії ХХІІІ скликання від 09 жовтня 2001 року та житлового будинку, що знаходиться на цій земельній ділянці, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.09.2022 року. На момент подання вказаної заяви, земельна ділянка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №135419368 від 23.08.2018, кадастровий номер земельної ділянки 2122455100:012:0214. При зверненні до приватного нотаріуса Корбутяк І.В. було виявлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001441, виданого 29 жовтня 2002 року, було допущено помилку при зазначенні її (заявниці) по-батькові, а саме, замість зазначеного по-батькові в паспорті громадянина України « [PERSON] », у Державному акті було помилково зазначено « [PERSON] ». Вказана описка була допущена при заповненні Державного акту посадовою особою Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області. В подальшому, вказану описку було виправлено, про що у самому Державному акті міститься відповідна відмітка завірена підписом посадової особи та скріплена печаткою Міжгірської селищної ради. Проте, не зазначено дати поставлення такого виправлення. У зв`язку з цим, приватним нотаріусом Корбутяк І.В. після ознайомлення з документами для оформлення договору дарування житлового будинку, який розташований на земельній ділянці, яка зазначена у вказаному вище Державному акті, було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Вказані розбіжності унеможливлюють укладення договору дарування чи будь-якого іншого правочину, що стосуватиметься житлового будинку і земельної ділянки, право власності на яку посвідчено Державним актом про право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001441 від 29 жовтня 2002 року. Заявниця зазначає, що внаслідок такої помилки, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом (державним актом на право приватної власності на землю), який був виданий на її ім`я. З 2013 року державні акти не видаються .а отже, отримати новий акт взамін того, в якому міститься помилка, неможливо. Тому заявниця [PERSON] змушена звернутися до суду з даною заявою, в якій просить встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗК № 001441, виданого Міжгірською селищною радою 29 жовтня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за 108 №1322, виданого на ім`я « [PERSON] ». В судове засідання заявник [PERSON] та її представник в особі адвоката Керита М.В. не з`явилися, проте до суду заявниця та її представник подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Подану заяву та заявлені [PERSON] вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення з підстав, наведених у заяві (а.с.23,24). Заінтересована особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Корбутяк І.В. до суду не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, проте приватним нотаріусом Корбутяк І.В. подано заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечень до заявлених [PERSON] вимог не має (а..22). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами даної цивільної справи № 302/1276/23, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факт належності особі документа, зокрема державних актів на право власності, тощо. В судовому засіданні встановлено, що відповідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області від 30 березня 2000 року вбачається, що вказаний паспорт виданий на ім`я « [PERSON] », яка народилася [INFO] в смт. Міжгір`я Закарпатської області, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6). [PERSON] має РНОКПП [NUMBER] . З Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЗК № 001441, виданого 29 жовтня 2002 року Міжгірською селищною радою Закарпатської області на ім`я [PERSON] вбачається, що право власності щодо земельної ділянки площею 0,0695 га, яка розташована на території Міжгірської селищної ради, та яка передана за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, та копія вказаного Державного акту міститься в матеріалах справи (а.с.8). Також з вищевказаного Державного акту вбачаються певні виправлення по батькові власника цієї земельної ділянки з « [PERSON] » на « [PERSON] », та вказані виправлення засвідчені підписом секретаря Міжгірської селищної ради Пішта М.) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135419368 від 23.08.2018 земельна ділянка за кадастровим номером 2122455100:01:012:0214 площею 0,0695 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підставою виникнення права власності зазначено Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЗК № 001441, виданий 29.10.2002 року Міжгірською селищною радою Закарпатської області та власником якої є [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.9). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 310870449 від 27.09.2022 року житловий будинок загальною площею 236,18 кв.м, житлова площа 121.44 кв.м, за адресою [ADDRESS] , знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером 2122455100:01:012:0214 та власником вказаного нерухомого мана є [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2103530112019 від 13.06.2019 року земельна ділянка за кадастровим номером 2122455100:01:012:0214, за адресою [ADDRESS] , площею 0.0695 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] (а.с.11) Таким чином судом встановлено, що при видачі Міжгірською селищною радою Закарпатської області 29.10.2002 року на ім`я [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001441 на земельну ділянку площею 0,0695 га, яка розташована на території Міжгірської селищної ради Закарпатської області була допущена технічна помилка у написанні прізвища власника вказаного об`єкту нерухомого майна, а саме: замість по батькові [PERSON] », у вказаному Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001441 від 29.10.2002 року помилково записано по батькові власника як [PERSON] « [INFO] », у зв`язку з чим заявник [PERSON] змушена звертатися до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На час розгляду справи в суді, згідно чинного законодавства у органу, що видає Державні акти на право власності на земельну ділянку, відсутні повноваження на внесення виправлень до цих документів, тобто в адміністративному порядку встановити належність цього правовстановлюючого документу неможливо. Встановлення цього факту не пов`язане з вирішенням спору про право. На підставі вищевикладеного, повно та всебічно вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, враховуючи позицію заінтересованих осіб, якими заперечень проти поданої [PERSON] заяви суду не надано, тому суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЗК № 001441, виданого Міжгірською селищною радою 29 жовтня 2002 року, підлягають задоволенню, оскільки безпосередньо у заявника [PERSON] знаходиться оригінал цього правовстановлюючого документу, з певними розбіжностями у написанні по батькові власника земельної ділянки при перекладі словосполучень по батькові на українську мову, та вищевказані розбіжності спростовуються ретельно дослідженими судом письмовими доказами у справі, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення поданої [PERSON] заяви та вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 001441, виданого Міжгірською селищною радою 29 жовтня 2002 року, а саме на земельну ділянку площею 0,0695 га, яка розташована на території Міжгірської селищної ради Закарпатської області та яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та виданий на ім`я власника вищевказаного об`єкту нерухомого майна « [PERSON] », в якому по батькові власника вказаної земельної ділянки помилково зазначено « [PERSON] », замість правильного написання по батькові заявника як « [PERSON] », та дані розбіжності у написанні по батькові органом, який безпосередньо видавав вищевказаний правовстановлюючий документ, належним чином не усунені, а тому вимоги заявника [PERSON] підлягають встановленню в судовому порядку, оскільки вказані розбіжності усунути у інший спосіб, аніж в судовому порядку, на теперішній час не є можливим.

Outcome: approved