Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2009. Шлюб реєструвався Відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції в Луганській області за актовим записом №257. Від даного шлюбу мають спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. Позивач зазначив, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З лютого 2021 року однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. У зв`язку з чим просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. Строк на примирення не надавати. Після розірвання шлюбу відповідачу змінити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Представником позивача [PERSON] до суду надано заяву, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Розгляд справи проводити без його участі та участі позивача [PERSON] , проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин. Відзив не надала. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Факт реєстрації шлюбу між сторонами [PERSON] та [PERSON] 18.09.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції в Луганській області за актовим записом №257, підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Факт наявності спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються встановленими в судовому засіданні обставинами. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо вимоги позивача про зміну прізвища відповідача на дошлюбнез « [PERSON] » на « [PERSON] », суд вважає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому відповідачем не надано до суду ніяких заяв, в яких би остання виявила бажання на зміну прізвища. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що частині вимог про визначення прізвища відповідача слід відмовити. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial