Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу, яка виникла станом на 01.12.2022 року в розмірі 7155,88 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2481 грн. у зв`язку з неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань за договором. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначив, що [PERSON] є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу, з яким укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу. Фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь-яких дій, зокрема надання підписаної заяви приєднання, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. З 01.01.2020 року розділено оплату за природний газ на оплату за газ, як товар, та оплату за послугу з його розподілу. Для кожного споживача річна замовлена потужність визначається окремо, залежно від обсягу споживання природного газу об`єктом за попередній газовий рік. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Станом на 01.12.2022 року загальна сума заборгованості відповідача становить 7155,88 грн. АТ «ОГС «Полтавагаз» виконує належним чином умови договору розподілу природного газу, а відповідач ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу природного газу, тому позивач вважає, що його права порушені і є такими, що підлягають захисту в судовому порядку. Ухвалою суду від 03.01.2023 року відкрито провадження у справі, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі ордера про надання правової допомоги від серії ВІ № 1129256 від 15.02.2023 року, подала до суду в інтересах відповідача клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про зобов`язання списати з особового рахунку [PERSON] по об`єкту за адресою: [ADDRESS] , заборгованість у сумі 7155,88 грн. за оплату послуг з розподілу природного газу. В обґрунтування зустрічних позовних вимог представник відповідача зазначив, що первісна позовна заява АТ «ОГС «Полтавагаз» не підлягає задоволенню, оскільки первісним позивачем не додано жодного договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, які б підтверджували наявність між [PERSON] та АТ «ОГС «Полтавагаз» договірних правовідносин, за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; а також позивачем не надано будь-яких, у тому числі розрахункових документів, в якості належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного надання і отримання послуг з розподілу природного газу; відсутні чіткі розрахунки щомісячних нарахувань заборгованості за розподіл природного газу; відповідач вважає, картку заборгованості неналежним і не допустимим доказом, так як враховуючи Порядок встановлення роздрібних цін на природний газ для населення, постанови КМУ №296 від 26.04.2017 року, АТ «Полтавагаз» щомісячно отримує від постачальника природного газу свою частку від коштів, сплачених українським народом за транспортування та розподіл природного газу, яку він сплатив роздрібній ціні за показниками лічильників газу; на думку відповідача припущення про укладання з [PERSON] договору про розподіл газу шляхом споживання природного газу вводить в оману суд, так як АТ «ОГС «Полтавагаз» ніякого законодавчо-встановленого договірного відношення до постачання природного газу не має; споживання природного газу на яке посилається позивач у позовній заяві про стягнення заборгованості за розподіл природного газу, як на доказ існуючих договірних взаємовідносин між ним й відповідачем, стосується виключно постачальника, тобто ТОВ «Полтавагаззбут» - фактом згоди споживача про приєднання до Типового договору постачання (договору приєднання) і є споживання природного газу. [PERSON] свої зобов`язання по оплаті послуг на постачання природного газу виконує належним чином, будь-яка заборгованість відсутня. Ухвалою суду від 16.03.2023 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.03.2023 року зустрічний позов [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про зобов`язання списати з особового рахунку заборгованість з оплати послуг з розподілу природного газу прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднавши зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 19.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 21.06.2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Сідько С.І. про витребування додаткових доказів відмовлено. Учасники справи про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник первісного позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ «ОГС «Полтавагаз», позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Первісний відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, від представника відповідача надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити без участі відповідача та його представника, проти задоволення позову заперечує та зустрічний позов підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку, що первісний позов про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу необхідно задовольнити у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову про зобов`язання списати з особового рахунку заборгованості необхідно відмовити повністю, з наступних підстав. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу, зокрема і на території смт. Скороходове Полтавського району, Полтавської області. На підтвердження заявлених позовних вимог первісним позивачем надано довідку споживання природного газу, згідно якої споживачем було спожито за період з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року - 1390,76 м.куб. за газовий рік; з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року 2181,00 м.куб. за газовий рік; з 01.10.2020 року по 30.09.2021 року 1273,00 м.куб. за газовий рік та довідку фактичного споживання абонентом [PERSON] природного газу, де вказано, що споживачу за договором розподілу природного газу присвоєно персональний ЕІС-код, як суб`єкта ринку природного газу 56ХМ26К22060812F, адреса об`єкта: [ADDRESS] ; копію Типового договору розподілу природного газу; картку абонента [PERSON] , О/Р: [NUMBER] код ЕІС: 56ХМ26К22060812F, адреса: [ADDRESS], із зазначенням періоду з січня 2020 року по листопад 2022 року кін. сальдо на загальну суму 7155, 88. Стаття 714 ЦК України передбачає, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. З 01 жовтня 2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329-VІІІ, яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, впроваджено розмежування послуг та обов`язків оператора газорозподільної системи та постачальника природного газу. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про ринок природного газу», регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу. Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року №2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824, розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Згідно з п. 1 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір). Відповідно до п. 1.3. цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 633 ЦК України, умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. На підтвердження факту приєднання до умов Договору, позивачем надана довідка споживання природного газу та довідка фактичного споживання абонентом [PERSON] природного газу, що є документальним підтвердженням споживання природного газу, а також з картки заборгованості вбачається, що відповідачем було здійснено оплату за послуги з розподілу природного газу лютий 2020 року - 132,00 грн., березень 2020 року - 264,50 грн., квітень 2020 року - 132,10 грн., травень 2020 року - 132,10 грн., липень 2020 року - 284,00 грн., серпень 2020 року - 151,90 грн., вересень 2020 року - 151,70 грн., жовтень 2020 року - 150,90 грн., листопад - 151,60 грн., грудень 2020 року - 151,60 грн. Крім того, пунктом 1.3 Договору передбачено декілька незалежних одне від одної обставин, за наявності однієї із яких вважається, що споживач приєднався до умов договору. У зустрічній позовній заяві представник відповідача вказує, що [PERSON] є споживачем природного газу та не висловлювали жодних заперечень щодо об`єму споживання природного газу. Враховуючи вище викладене, [PERSON] приєднався до умов Договору, отримував послуги з розподілу природного газу. Доказу про розірвання договору розподілу природного газу до суду відповідач не надав. Пунктом 5.2 Договору, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. Також умовами Договору, передбачено обов`язки Споживача: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; своєчасно повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні та/або позаштатної роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу); не перешкоджати Оператору ГРМ у здійсненні заходів щодо вдосконалення обліку природного газу для точності виміру обсягів розподілу та споживання природного газу, у тому числі встановлення засобів дистанційної передачі даних, установлення дублюючих засобів вимірювальної техніки чи монтажу окремих закладних частин для можливості їх встановлення за рахунок Оператора ГРМ; забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем; на вимогу Оператора ГРМ у десятиденний строк сплатити Операторові ГРМ компенсацію за порушення, які передбачені пунктом 3 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України (пункти 7.4, 8.1 Договору). Отже, за цим Договором первісний відповідач зобов`язаний виконувати його умови, та нести передбачену законом відповідальність за невиконання чи не належне виконання своїх обов`язків (розділ VIII Договору). З 01 січня 2020 року на виконання постанови НКРЕКП від 07.10.2019 року №2080, якою затверджено зміни до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, відбулося розділення плати за природний газ. Відповідно до п. 1, п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 року №3037, встановлено АТ «ОГС «Полтавагаз»: 1) на період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно: тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,14 грн. за 1 м3 на місяць (з урахування ПДВ); 2) з 01 липня 2020 року: тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,308 грн. за 1 м3 на місяць (з урахування ПДВ). Відповідно до постанови НКРЕКП від 16.12.2020 року №2460, встановлено АТ «ОГС «Полтавагаз»: з 01 січня 2021 року тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 2,316 грн. за 1 м3 на місяць (з урахування ПДВ). Згідно з постановою НКРЕКП від 16.12.2020 року №2460 (з внесеними змінами від 30.01.2021 року №129), встановлено АТ «ОГС «Полтавагаз»: з 01 лютого 2021 року тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 2,136 грн. за 1 м3 на місяць (з урахування ПДВ). Відповідно до постанови НКРЕКП №2764 від 22.12.2021 року, встановлено АТ «ОГС «Полтавагаз»: з 01 січня 2022 року тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 2,112 грн. за 1 м3 на місяць (з урахування ПДВ). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, що вказаний в позовній заяві, довідки фактичного споживання природного газу абонентом [PERSON] (о/р [NUMBER] ) та картки абонента [PERSON] : - за газовий рік з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року [PERSON] було спожито 1390,76 м.куб. природного газу, 1/12 від 1390,76 м.куб становить 115,90 м.куб, 115,90 м.куб * 1,14 грн. за 1 м.куб на місяць = 132,13 грн. в місяць (січень-червень 2020 р.), 115,90 м.куб * 1,308 грн. за 1 м.куб на місяць = 151,60 грн. в місяць (липень-грудень 2020 р.). - за газовий рік з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року [PERSON] було спожито 2181,00 м.куб. природного газу, 1/12 від 2181,00 м.куб становить 181,75 м.куб., 181,75 м.куб * 2,316 грн. за 1 м.куб на місяць = 420,93 грн. (січень 2021 р.), 181,75 м.куб * 2,136 грн. за 1 м.куб на місяць = 388,22 грн. (лютий 2021р.), - за газовий рік з 01.10.2020 року по 30.09.2021 року [PERSON] було спожито 1273,00 м.куб. природного газу, 1/12 від 1273,00 м.куб становить 106,08 м.куб., 106,08 м.куб * 2,112 грн. за 1 м.куб на місяць = 224,05 грн. (січень 2022 р.). Отже, загальна сума заборгованості відповідача за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 30.11.2022 року становить 7155,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження оплати послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 30.11.2022 [PERSON] не надав. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність та допустимість, суд вважає, що позовні вимоги АТ «ОГС «Полтавагаз» необхідно задовольнити повністю. У зустрічному позові представника відповідача - адвоката Сідько С.І. не вказано, які умови і підстави для визнання оспорюваних умов Типового договору розподілу природного газу є несправедливими згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» та порушують права [PERSON] ; посилання на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2018 року у справі №826/1413/17 про визнання Кодексу газорозподільних систем незаконним та таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, помилкове, оскільки вказаним рішенням визнається незаконним частина слів «… або загальнобудинковим», які містяться в абзаці сьомому пункту 3 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем; також твердження представника [PERSON] про отриманням АТ «ОГС «Полтавагаз» від постачальника природного газу частини коштів за транспортування і розподіл природного газу є помилковим, оскільки представник [PERSON] посилається на Порядок встановлення роздрібних цін на природний газ для населення, який втратив чинність на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2793 від 12.11.2015 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з [PERSON] на користь АТ «ОГС «Полтавагаз» необхідно стягти судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи вище викладене, у зв`язку із задоволенням у повному обсязі первісних позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, судові витрати, понесені відповідачем за первісним позовом під час розгляду справи №550/1053/22, покладаються на [PERSON] . У зв`язку із відмовою задоволення у повному обсязі зустрічних позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про зобов`язання списати з особового рахунку заборгованість з оплати послуг з розподілу природного газу, судові витрати, понесені позивачем за зустрічним позовом під час розгляду справи №550/1053/22, покладаються на [PERSON] .

Outcome: approved