Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

1. 28 вересня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.10.2016 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNC0LON06904, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Зобов`язання позичальника за кредитним договором були забезпечені договором поруки, укладеним із [PERSON] . Відповідачі неналежно виконують свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з них у солідарному порядку заборгованості у сумі 1 465 550,41 грн (основна заборгованість - 1 465 550,40 грн, проценти - 0,01 грн) (т. 1 а.с.а.с. 1 - 6, 53, 54). 2. 02 березня 2021 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 118). 3. Представник позивача у судових засіданнях підтримав заявлений позов, пояснивши, що 21.10.2016 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNC0LON06904, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Зобов`язання позичальника за кредитним договором були забезпечені договором поруки, укладеним із [PERSON] . Відповідачі неналежно виконують свої зобов`язання за кредитним договором. 4. Відповідачі, їхні представники до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином. 5. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 6. Судом встановлено, що 21.10.2016 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNC0LON06904, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у виді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 1 587 204,12 грн з кінцевим терміном повернення - 21.02.2021 (т. 1 а.с.а.с. 18 - 26). 7. Того ж дня між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №DNC0LON06904/DP1, згідно з яким [PERSON] зобов`язалася солідарно із [PERSON] відповідати за своєчасне повернення ним коштів за укладеним кредитним договором (т. 1 а.с.а.с. 27 - 30). 8. Відповідачі не виконують свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у них перед позивачем станом на 05.08.2020 утворилася заборгованість у сумі 3 805 035,30 грн відповідно до доданого позивачем розрахунку (т. 1 а.с. 13), а саме: -основна заборгованість - 1 465 550,40 грн; -проценти - 37 613,82 грн; -пеня за несвоєчасне повернення коштів - 2 301 871,08 грн. 9. 09 червня 2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/99/20 було ухвалене заочне рішення, яким із [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» у солідарному порядку було стягнуто заборгованість за кредитним договором №DNC0LON06904 станом на 29.10.2019 у сумі 159 550,49 грн (проценти - 37613,81 грн, пеня за несвоєчасне повернення коштів - 121 936,68 грн). Зазначене заочне рішення було залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.01.2021 (т. 1 а.с.а.с. 88, 89, 92 - 97). 10. 14 грудня 2021 року постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду постанову суду апеляційної інстанції від 14.01.2021 було скасовано, а справу - переданого на новий апеляційний розгляд (т. 2 а.с.а.с. 212-звор. - 217). 11. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.03.2023 заочне рішення від 09.06.2020 було скасовано з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позову (номер рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень - 109991070). 12. Постановою від 29.03.2023, серед іншого, було встановлено, що відповідно до повідомлення, яке надіслано на адресу відповідачів за №30.1.0.0/2-61021DNCOS358 від 02.12.2019 строк погашення простроченої заборгованості не має перевищувати 5 календарних днів з дати одержання повідомлення. 13. На підтвердження надіслання повідомлення позивачем до матеріалів справи надані реєстри згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів з підтвердженням оплати їх надіслання 12.12.2019. 14. Отже у відповідачів настав строк сплати прострочених платежів за кредитним договором та договором поруки, проте жодних дій з такої сплати відповідачами здійснено не було. 15. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. 16. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 17. За кредитним договором позивач передав [PERSON] грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. 18. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 19. Ураховуючи той факт, що [PERSON] дотепер не виконує свої обов`язки з повернення кредиту та процентів за ним, таке невиконання є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми. 20. Частиною 1 статті 553 ЦК визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 21. За приписами частин 1, 2 статті 554 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 22. Судом встановлено, що основне зобов`язання (кредитний договір) було забезпечене договором поруки, укладеним із [PERSON] , отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобов`язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителя. 23. З огляду на те, що відповідачі не виконують свої обов`язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також процентів за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. 24. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 25. Згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 26. За правилами, встановленими статтею 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 27. З огляду на викладене суд вважає за необхідне задовольнити заявлений у справі позов та стягнути з відповідачів на користь позивача частину заборгованості за кредитним договором у сумі 1 465 550,41 грн: - основна заборгованість - 1 465 550,40 грн; - проценти - 0,01 грн (які залишилися нестягнутими за постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.03.2023). 28. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачів у рівних частках компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 21 983,26 грн (по 10 991,63 грн) (т. 1 а.с.а.с. 49 - 52). 29.

Outcome: approved