Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою, яку в подальшому було уточнено. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 06.03.2012, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 14500,00 грн. Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме: надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Станом на дату смерті за позичальником [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором б/н від 06.03.2012 у розмірі 14270,80 грн, з яких: 14209,88 грн заборгованість за тілом кредиту; 60,92 грн заборгованість за простроченими відсотками. Правонаступником померлої [PERSON] є [PERSON] . На виконання вимог статті 1281 ЦК України позивачем 21.07.2021 була направлена претензія кредитора до Третьої вінницької державної нотаріальної контори, а 26.11.2021 було отримано відповідь, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Нідзельської І.Є. за місцем заведення спадкової справи, 16.08.2021 було отримано відповідь. За вказаних обставин позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 14270,80\~грн за кредитним договором № б/н від 06.03.2012, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 01.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання; частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Нідзельської І.Є. копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 08.08.2022 від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, у якій було зазначено інших відповідачів, оскільки позивачем установлено, що правонаступниками померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . На виконання вимог статті 1281 ЦК України позивачем 15.07.2022 була направлена претензія кредитора, але ніяких дій зі сторони відповідачів не було виконано. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 14270,80\~грн за кредитним договором № б/н від 06.03.2012, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.08.2022 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Ухвалою Вінницького\~районного суду\~Вінницької області\~від 26.01.2023\~закрито підготовче\~провадження у\~справі та\~призначено судовий\~розгляд. В судове засідання 18.07.2023 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення судового розгляду по даній справі. Представник позивача за довіреністю Леонтьєв В.В. попередньо через електронну пошту суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] неодноразово в судові засідання не з`являлись з невідомих суду причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресами зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] ; [ADDRESS] . Заяв про розгляд справи без їхньої участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачами у запропонований судом строк до суду не подано. Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://vnr.vn.court.gov.ua). Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 18.07.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позицію представника позивача, викладену у поданому до суду клопотанні, оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від\~17.07.1997\~«Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,\~4,\~7\~та 11\~Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 06.03.2012, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви за підписом сторін даного договору (а.с. 27). В подальшому кредитний ліміт на картковому рахунку [PERSON] було збільшено до 14500,00 грн. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов і правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті https://privatbank.ua/ (а.с. 28-54). Як на підтвердження обставин користування позичальником [PERSON] кредитними коштами позивач надав виписку за договором б/н за період з 24.10.2012 до 19.01.2022 (а.с. 19-25), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с. 26), а також довідку про те, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано кредитні картки (а.с. 55). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 101 зі звороту). Станом на дату смерті за позичальником [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 14270,80 грн, з яких: 14209,88 грн заборгованість за тілом кредиту; 60,92 грн заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 02.11.2012 (а.с. 8-9, 10-18). 01.07.2021 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було направлено до Третьої вінницької державної нотаріальної контори претензію кредитора, згідно з якою просило включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 14270,80 грн; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК», чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомості про осіб (ПІБ та адреса), які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про третіх осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с. 61). 26.07.2021 Третя вінницька державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що претензія кредитора до спадкоємців після [PERSON] , яка померла [INFO] , направлена до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Нідзельської І.Є. для вирішення питання за належністю (а.с. 62). 04.08.2021 приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Нідзельська І.Є. повідомила, що претензію кредитора до спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] отримано 26.07.2021 та зареєстровано у книзі реєстрації спадкових справ за № 242 (спадкова справа № 77/2019) та долучено до матеріалів спадкової справи (а.с. 63). 28.08.2021 позивач направив лист-претензію на ім`я [PERSON] з вимогами погасити заборгованість спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , в розмірі 14270,80 грн (а.с. 64). З копії спадкової справи № 77/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] убачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом термін подали заяви про прийняття спадщини, є [PERSON] та [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належних їм часток спадкового майна за законом, про що подали нотаріусу відповідні заяви (а.с. 93, 96, 99, 105). 15.07.2022 позивач направив листи-претензії від 08.07.2022 на ім`я [PERSON] та\~ [PERSON] з вимогами погасити заборгованість спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , в розмірі 14270,80 грн (а.с. 132, 133). Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частиною першою статті 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За приписами статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). У зв`язку зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 та 1282 ЦК України. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (частина перша статті 1282 ЦК України). У разі смерті фізичної особи боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто, відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (яка померла), після її смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника, і вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Як визначено статтями\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх недоведеністю. Згідно з принципом диспозитивності, визначеним у статті 13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Приймаючи до уваги положення наведених норм, суд зазначає, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова\~позиція викладена\~Верховним Судом\~в постанові\~від 22.01.2020\~(справа\~№ 306/2000/16-ц),\~в постанові\~від 04.02.2021\~(справа\~№ 587/381/15-ц). Згідно з вимогами статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Судом установлено, що приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Нідзельською І.Є. після смерті [INFO] [PERSON] було заведено спадкову справу № 77/2019, з матеріалів якої убачається, що дійсними спадкоємцями майна, а також прав та обов`язків померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Також судом з`ясовано, що протягом визначеного статтею 1281 ЦК України строку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось в порядку статті 1281 ЦК України з претензіями кредитора. Згідно з чинним законодавством, спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки позичальник [PERSON] померла, то відповідати перед позивачем на підставі статей 1281, 1282\~ЦК України за борги спадкодавця мають спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.11.2021 (справа № 615/473/20) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.10.2022 (справа № 336/437/21) зазначено, що одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ні в підготовче засідання, ні на судовий розгляд не з`являлися, відзиву на позов не подали, як спадкоємці позичальника [PERSON] обсяг спадкового майна та його вартість не довели. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є законними і обґрунтованими, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в рахунок відшкодування понесених судових витрат слід стягнути судовий збір в розмірі 2481 грн.

Outcome: approved