Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

В провадженні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що з вона 13.06.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом ДРАЦС Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис №325. Даний шлюб 20.07.2020 року було розірвано рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, яке надрало законної сили 19.08.2020 року. Від спільного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач постійно проживає на тимчасово окупованій території Автономній Республіці Крим, позивач з донькою проживає в Україні у бабусі та дідуся з квітня 2016 року. Вже понад два роки відповідач не приїжджає до них з донькою, не підтримує з ними зв`язок, матеріально не допомагає та ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Просить суд, стягнути з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач [PERSON] до суду надала заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи у її відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.29). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Приймаючи до уваги, що остання відома адреса місця проживання (перебування) відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території, його виклик у судове засідання проведений у відповідність до статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, а саме Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, відзиву не надано, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у відсутності відповідача не надано, як вважає суд без поважних причин, а тому, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. - Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.2016 року (а.с.3) вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] в м.Керч Автономної Республіки Крим та її батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . - Із копії паспорту громадянина України (а.с.4) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка та мешканка [ADDRESS] . Та має РНОКПП [NUMBER] (а.с.4 на звороті). - Із копії паспорту громадянина України (а.с.6) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] . Та має РНОКПП [NUMBER] (а.с.5) - Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.06.2014 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 13 червня 2014 року у Відділі ДРАЦС Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі, після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.07.2020 року у справі №396/475/20, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 19.08.2020 року (а.с.8-10). Таким чином, судом встановлено, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 13.06.2014 року (а.с.7), який рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.07.2020 року розірвано (а.с.8-10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Відповідач постійно проживає на тимчасово окупованій території Автономній Республіці Крим, позивач з донькою проживає в Україні у бабусі та дідуся з квітня 2016 року. Вже понад два роки відповідач не приїжджає до них з донькою, не підтримує з ними зв`язок, матеріально не допомагає та ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь в судовому порядку Стаття 51 Конституції України,\~передбачає що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтями 141, 142, 150 СК України, передбачено - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У свою чергу, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 та ч.3 ст. 157 СК України, той з батьків хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 180 СК України, передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно, стаття 183 СК України, зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно ч.2, ч.4 та ч.6 ст.84 СК України ,\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. 4.\~Право на\~утримання вагітна\~дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. 6. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Разом з тим, як встановлено судом, позивачем обрано невірний спосіб захисту, а саме у своєму позові, позивач просить суд, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не\~менше 30%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку. З\~чим суд,\~не може\~погодитися,\~оскільки відповідно\~до вимог\~ч.2\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України 2.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв`язку з чим, суд з урахуванням частини 2 статті 5 ЦПК України, вважає за необхідне визначити у даному рішенні такий спосіб захисту дитини, як стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу не суперечить закону та узгоджується із статтею 182 Сімейного кодексу України. Судом враховується той факт, що відповідач є чоловіком працездатного віку, а тому, суд, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, та виходячи з рівності прав та обов`язків обох батьків, щодо утримання неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України, позивач є звільненою від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст.84, 180, 181, 182, 184, 191, 199 СК України,

Outcome: approved