Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

В провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» (далі АТ «КБ «ГЛОБУС») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 04.07.2023 року позов АТ «КБ «ГЛОБУС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» заборгованість, за договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб від 27.07.2020 року, в розмірі 25576,58 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» судовий збір у сумі 2684,00 грн. та понесені позивачем витрати на оплату послуг з професійної правничої допомоги в сумі 3000,00 грн. 20.07.2023 року від представника позивача адвоката Верхогляда М.Л. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача АТ «КБ «ГЛОБУС» у розмірі 3 000,00 грн. (гонорар успіху, який передбачено умовами договору про надання правничої допомоги). В судове засідання сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не вирішив питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом при постановленні рішення було частково вирішене питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У позовній заяві представник позивача зазначав, що загальний розмір витрат на правову допомогу становитиме 6000 грн., а отже представник позивача в розумінні ч. 8 ст. 141 ЦПК України зробив про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Сахновщинського районного суду Харківської області ухвалено 04.07.2023 року. Представник позивача із заявою про стягнення судових витрат звернувся до суду 07.07.2023 року, про що свідчить відтиск печатки на поштовому відправленні, тобто у встановлений законом п`ятиденний строк. Представником позивача на підтвердження понесених витрат позивача на правничу допомогу до суду надано акт прийому-передачі послуг за Договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги №403385253/1 від 05.07.2023 року (а.с. 66) та платіжну інструкцію №7073 від 05.07.2023 року, відповідно до яких АТ «КБ «Глобус» оплатило послуги з професійної правничої допомоги ФОП [PERSON] у розмірі 3000, 00 грн. (а.с. 67). Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Дослідивши надані стороною позивача докази, суд вважає заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу обґрунтованою, з огляду на що слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу. З урахуванням повного задоволення позову АТ «КБ «ГЛОБУС», стягненню з відповідача на користь позивача, підлягає 3000 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved