Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації). Свої вимоги обгрунтовує тим, що 21.04.2020 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1102-20-00084, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Polo д.н.з. [NUMBER] . 12.03.2021 року в Київській області, Бориспільського району, автомобільна дорога Бориспіль-Дніпропетровськ, [PERSON] керував автомобілем Lexus LX 470, д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки в зимову пору доби, слизкість та виїхав на зустрічну смугу, допустивши зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.08.2021 року відповідача визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді. 13.03.2021 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку. 15.04.2021 року, на підставі звіту № 03216 від 29.03.2021 року складено страховий акт та розрахунок відшкодування до нього. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 139\~379 грн 12 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 9686 від 15.04.2021 року. 13.12.2021 року на адресу відповідача було направлено претензію № 45353 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. 05.01.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду, згідно якої відповідач зобов`язався відшкодувати 97\~565 грн 38 коп з загальної суми 139\~379 грн 12 коп. Після чого позивач не мав би претензій до відповідача з приводу дорожньо-транспортної пригоди. Відповідачем в добровільному порядку було сплачено 32\~521 80 грн, що підтверджується банківською випискою від 28.01.2022 року. Тому залишок боргу становить 106\~857,32 грн. Просить стягнути з відповідача 106\~857, 32 грн суму страхового відшкодування та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.05.2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному його розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що 21.04.2020 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1102-20-00084, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Polo д.н.з. [NUMBER] . 12.03.2021 року в Київській області, Бориспільського району, автомобільна дорога Бориспіль-Дніпропетровськ, [PERSON] керував автомобілем Lexus LX 470, д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки в зимову пору доби, слизкість та виїхав на зустрічну смугу, допустивши зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.08.2021 року відповідача визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді за ст..124 КУпАП. Постановою Черкаського апеляційного суду від 17.09.2021 року , постанова Соснівського районного суду від 12.08.2021 року залишена без змін. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 13.03.2021 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку. 15.04.2021 року, на підставі звіту № 03216 від 29.03.2021 року складено страховий акт та розрахунок відшкодування до нього. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 139\~379 грн 12 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 9686 від 15.04.2021 року. 13.12.2021 року на адресу відповідача було направлено претензію № 45353 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. 05.01.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду, згідно якої відповідач зобов`язався відшкодувати 97\~565 грн 38 коп з загальної суми 139\~379 грн 12 коп. Після чого позивач не мав би претензій до відповідача з приводу дорожньо-транспортної пригоди. Відповідачем в добровільному порядку було сплачено 32\~521 80 грн, що підтверджується банківською випискою від 28.01.2022 року. Інших виплат відповідач позивачу не здійснив. Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством. Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини настав страховий випадок, оскільки у страховика, в даному випадку, не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, у зв`язку з тим, що матеріальна шкода потерпілому була завдана з вини [PERSON] , та зважаючи на те, що ПАТ «Страхова компанія «УСГ» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 139\~379\~грн 12\~коп,\~що підтверджується\~платіжним дорученням\~№ 9686\~від 15.04.2021\~року, тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає різниця між фактичною сплатою збитків та розміром страхового відшкодування позивачу страховою компанією, що становить 106\~857,32 грн. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved