Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на підставі наказу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2023 року у справі № 405/1614/23 на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позов мотивує тим, що ознайомившись із вищезазначеним наказом хоче повідомити, що постійно та стабільно, у добровільному порядку, перераховував на рахунок відповідача грошові кошти на утримання їх спільного сина - [PERSON] , [INFO] , проте відповідач вирішила не зазначила цього факту. Відповідачу, на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, було відомо про укладення мною шлюбу та народження другої дитини - доньки [PERSON] . Відповідно, як вбачається зі змісту судового наказу, під час його винесення суд не врахував ні мого сімейного, ні мого майнового стану. 08.09.2018 року він уклав шлюб з [PERSON] і [INFO] , у них народилась донька - [PERSON] . Крім цього, разом з ним проживає його непрацездатна мати - [PERSON] , 1949 року народження (74 роки), що вбачається з довідки про склад сім`ї, та якій він також в добровільному порядку допомагає матеріально, оскільки мама періодично потребує медикаментозного лікування, а тому, посилаючись на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 15.05.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 13.06.2023 року відповідачем подано відзив на позов, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову позивача. Представник позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, що в ньому викладені та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні та посилалась на обставини, що викладені нею у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Вказана обставина не оспорюється сторонами по справі. В березні 2023 року відповідач звернулась в суд із заявою про видачу судового наказу. Відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2023 року по справі № 405/1614/23 (провадження № 2/405/162/18) з позивача на користь відповідача на утриманнясина [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти в розмірі частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2023 року по [INFO]. Судом також встановлено, що 08.09.2018 року позивач [PERSON] , уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08.09.2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 798. [INFO] в сім`ї позивача народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.11.2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 1548. Згідно з вимогами ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Вказаною статтею передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дитина від іншого шлюбу. Згідно положень, викладених у Постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі №715/2073/20 факт народження в платника аліментів дитини в іншому шлюбі без належних і допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою вказаної статті доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем та його представником не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану у зв`язку з укладенням шлюбу та народженням дитини від цього шлюбу. У відповідності до ст. вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, який стягується на дитину не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, а статтями 11, 12 вказаного Закону передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Якщо платник аліментів не має доходу взагалі, розмір аліментів обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Донька позивача проживає в сім`ї з обома батьками, крім матеріального утримання отримує батьківське піклування матері та батька. Визначений розмір аліментів в судовому наказі Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2023 року на утримання сина [PERSON] відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину без підтвердження погіршення його матеріального стану, суперечитиме інтересам дитини. Суд критично оцінює пояснення позивача щодо утримання своєї матері похилого віку, надання допомоги та утримання своїх непрацездатних батьків є обов`язком дітей. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її вік; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність інших виконавчих документів в яких платником є позивач, тому враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] . Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, враховуючи, що в даній категорії справ позивачі звільнені від сплати судового збору, суд відносить судові витрати по справі за рахунок держави.

Outcome: dismissed