Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений 31.07.1998 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Товарною біржою «Нерухомість-Південь» в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2446 від 31.07.1998 року та КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 16.09.1998 року за реєстровим номером 55. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 31.07.1998 на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] будинок [ADDRESS] . Сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо усіх його істотних умов, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне його виконання. Зазначений договір 16.09.1998 був зареєстрований Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за реє.№ 55. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , який придбав будинок. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, для прийняття якої позивач звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Проте нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Посилаючись на те, що вказаний договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, що унеможливлює отримати правовстановлюючий документ на будинок, а без отримання цього документа неможливо прийняти спадщин після смерті чоловіка, у зв`язку із чим позивач звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2023 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 10.07.2023 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Євтушенко А.М. надходила заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. У зв`язку з неявкою відповідача та не надання відзиву суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Судом встановлено, що 31.07.1998 на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» укладено договір купівлі-продажу № 2446, відповідно до умов якого [PERSON] продала,\~а [PERSON] придбав будинку [ADDRESS] . Сторони договору\~купівлі-продажу\~домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору. Зазначений договір 16.09.1998 був зареєстрований Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за реє.№ 55 на ім`я [PERSON] . Також судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно. Позивач по справі, яка є дружиною померлого (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.09.1973 року), звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського місткого нотаріального округу Миколаївської області Євтушенко А.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 15.05.2023 приватний нотаріусом Євтушенко А.М. винесено постанову, відповідно до якої [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано правовстановлюючий документ на житловий будинок, а не додержання вимоги щодо нотаріального посвідчення договору тягне його недійсність. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. У відповідності до ст. 227 ЦК УРСР,\~договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою\~статті 48 цього Кодексу\~(ч. 1\~ст. 47 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до частини 1\~Закону України від 10.12.1991 № 1956-ХІІ «Про товарну біржу»\~(в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»,\~біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. (ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»). Тобто, чинне на момент укладання спірного правочину законодавство, а саме ч.2 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», дозволяло укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржового контракту. Відповідно до абз. 3 п. 2\~\~Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009, в якому роз`яснено, що у випадку наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають юридичну силу, застосуванню підлягає той, що прийнятий пізніше. Оскільки в даних правовідносинах наявна колізія норм матеріального права, що мають однакову юридичну силу \~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~та\~ст. 277 ЦК Української РСР\~1963 року, Закон України «Про товарну біржу» було прийнято в 1991 року, а\~\~Цивільний кодекс\~\~на момент укладання спірного правочину діяв з 1963 року, тому при вирішенні спору про необхідність чи відсутність необхідності нотаріального посвідчення правочину, укладеного на товарній біржі, суд вважає правомірним застосування сторонами спірного правочину\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~(як нормативного акта, прийнятого пізніше), що дозволяв укладати біржові контракти щодо відчуження житлової нерухомості фізичною особою без нотаріального посвідчення. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачам нерухомого майна. Позивач на теперішній час не має можливості оформити спадщину, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. Приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved