Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до [PERSON] про встановлення факту спільного проживання як подружжя, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя в натурі. До початку підготовчого засідання позивач подала заяву про збільшення позовних вимог. Позивач зазначає, що у липні 2002 вона та відповідач утворили сім`ю без реєстрації шлюбу. На час створення сім`ї позивач вже мала двох доньок від першого шлюбу з [PERSON] , який помер в 1999 - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказала, що всі разом - вона, її доньки та відповідач проживали у двохкімнатній квартирі гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності. Зазначила, що вона на той час, працювала на двох роботах, її чоловік [PERSON] працював на будівництві, вели разом спільне господарство, мали спільний бюджет, робили спільні покупки. Також вказала, що між її доньками та відповідачем склалися стосунки батька і доньок. Намагаючись поліпшити свій побут, оскільки проживання в гуртожитку було доволі складним, відповідач у 2004 році запропонував їй купити земельну ділянку, а згодом збудувати на її території будинок, після чого офіційно зареєструвати наш шлюб. Оскільки їхній матеріальний стан був складним, вона звернулась до своїх батьків та позичила в них гроші в кількості 400 доларів США, віддала їх відповідачу, який згодом їй повідомив про те, що він купив земельну ділянку з фундаментом за адресою: [ADDRESS] . Вказала, що вона відповідачу повністю довіряла, проте 18.11.2021, з відомостей про земельну ділянку Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру їй стало відомо про те, що відповідачу на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 0525610100:01:015:0003 площею 0.1035 га за адресою: [ADDRESS] , технічна документація з землеустрою цієї ділянки була виготовлена 28.05.2005. Позивач зазначає, що вони почали вкладати спільні гроші в будівництво будинку на зазначеній земельній ділянці. В 2012 році частина робіт по будівництву була закінчена, вони разом з відповідачем переїхали в нову будівлю, та спільно там проживали, а згідно з копії свідоцтва про шлюб, 22 березня 2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». 18.04.2016 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації. серія та номер:ВН142160970682, виданий 06.04.2016, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано за відповідачем під час їхнього перебування з ним у шлюбі. Вказала, що факт проживання однією сім`єю [PERSON] із нею, як чоловіка та жінки без шлюбу, підтверджується доданими до позову документами, фотокартками, а також цей факт зможуть підтвердити свідки, друзі, родичі та сусіди по квартирі за адресою: [ADDRESS] та домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , де вони проживали разом останнім часом. Вважаючи свої права невизнаними позивач просить суд винести рішення, яким встановити факт постійного проживання чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] , однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, починаючи з 01 січня 2004 року по 22 березня 2014 року. Визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] : земельну ділянку кадастровий номер 0525610100:01:015:0003, площею 0.1035 га за адресою: [ADDRESS] : житловий будинок, загальної площі (кв.м): 97.3, житлової площі (кв.м): 56.3 за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на одну другу частину земельної ділянки кадастровий номер 0525610100:01:015:0003, площею 0.1035 га за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на одну другу частину земельної ділянки кадастровий номер 0525610100:01:015:0003, площею 0.1035 га за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на одну другу частину житловго будинку, загальної площі (кв.м): 97.3, житлової площі (кв.м): 56.3 за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на одну другу частину житловго будинку, загальної площі (кв.м): 97.3, житлової площі (кв.м): 56.3 за адресою: [ADDRESS] ; Провести розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] : [PERSON] виділити у приватну власність 25/50 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] виділити у приватну власність 25/50 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Виділити [PERSON] в користування земельну ділянку площею 0.05175 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 0525610100:01:015:0003). Виділити [PERSON] в користування земельну ділянку площею 0.05175 Га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 0525610100:01:015:0003). Судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Вказала, що вона разом із відповідачем проживали в її квартирі у гуртожитку з липня 2002 року. Проживали разом із її двома доньками та донькою відповідача, всі разом. Разом святкували випуски з шкіл, а також весілля її доньки [PERSON] та доньки відповідача [PERSON] . Вели спільний бюджет та спільне господарство. Зазначила, що до 2012 року вони проживали в гуртожитку. Пояснила, що вона виховувала доньку відповідача разом із своїми дітьми. Рішення про придбання земельної ділянки прийняли у 2004 році. Вказала, що вона вкладала свої кошти і працю в будівництво будинку, так як під час будівництва вона проживала разом із відповідачем в гуртожитку. Також зазначила, що відповідач [PERSON] гарно відносився до неї, її дітей та своєї доньки. Приділяв їм увагу і час. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача адвокат Головенько В.П., який діє на підставі ордеру серії АВ №1073714 від 22.06.2023 позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ч. 6 ст.128 ЦПК України - під розписку. Належним чином повідомлений відповідач не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без його участі. 29.11.2021 за вх.№7863 відповідач [PERSON] подав відзив. Зазначив, що вважає позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки наведені позивачем обставини не відповідають дійсності. Заперечує проти встановлення факту проживання однією сім`єю, оскільки як сім`я вони почали проживати після реєстрацію шлюбу. До цього часу у них були лише близькі стосунки та зустрічі. Тому, сам собою факт перебування у близьких стосунках не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Також заперечує проти позову в частині поділу житлового будинку, як об`єкту спільної сумісної власності подружжя, оскільки він таким не є. Вказав, що 23 грудня 2004 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу він придбав земельну ділянку для будівництва житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1035 га., кадастровий номер 0525610100:01:015:0003, яка розташована по [ADDRESS] . Після придбання у приватну власність земельної ділянки, 28.04.2006 на його ім`я був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №670719. Зазначив, що посилання позивача, про те, що нібито на придбання земельної ділянки позичали кошти у її батьків у сумі 400 доларів США є необґрунтованими та безпідставними, оскільки земельну ділянку він придбав за власні кошти та сплатив їх продавцеві [PERSON] , що підтверджується п.4 договору купівлі-продажу земельної ділянки. Зазначив, що спірний житловий будинок він розпочав будувати в лютому 2005 року, після купівлі вищезазначеної земельної ділянки. Рік початку та завершення будівництва спірного будинку 2005-2006, що підтверджується Технічним паспортом на будинок, який виготовлений 25.03.2016 та Декларацією про готовність до експлуатації спірного житлового будинку зареєстрованого в ДАБІ у Вінницькій області 06.04.2016, де зазначено, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт подано 10 лютого 2005 року, він також є замовником будівельних робіт. Після фактичного закінчення будівництва спірного будинку він не подавав декларацію про готовність об`єкта до експлуатації у зв`язку з відсутністю коштів, оскільки у цей період часу припало навчання його доньки [PERSON] у Харківському національному університеті Міністерства внутрішніх справ закладі, і фактично усі кошти які він заробляв витрачались на навчання і забезпечення дитини. Вказав, що лише в 2016 році, коли у нього з`явились особисті кошти, він розпочав юридичне оформлення документів на спірний будинок, а саме, замовив виготовлення та оформлення Технічного паспорту на будинок, а також подав декларацію про готовність до експлуатації спірного житлового будинку. Вважає, що лише сам факт юридичного оформлення документів на спірний будинок в 2016 році, тобто в період коли він із позивачем перебував у шлюбі, не може бути доказом того, що спірний будинок є об`єктом спільної сумісної власності, оскільки він розпочав будівництво будинку в лютому 2005 року та закінчив в 2006 році, коли з позивачем у шлюбі ще не перебував. Зазначив, що дійсно після шлюбу він проживав із позивачем у спірному будинку, проте сам факт проживання позивача у спірному будинку також не свідчить, що цей будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, а тому не можуть підлягати до задоволення у зв`язку з недоведеністю обставин, на які позивач посилається у позові. Просив в задоволенні позову відмовити. 0912.2021 за вх.№8161 позивач [PERSON] подала відповідь на відзив. Зазначила, що підстави обставин, вказані в даному відзиві не ґрунтуються на засадах цивільного судочинства України, належними та допустимими доказами не підтверджуються. По суті позиція відповідача зводиться до його незгоди з вимогами позивача, вказаними в позові та уточненому позові, які підтверджуються, на мою думку, належними та допустимими доказами. Вказала, що в своєму відзиві, відповідач заперечує проти встановлення факту проживання однією сім`єю судом з 2002р. по 2014 р., вказує, що спірну земельну ділянку він придбав за власні гроші, вважає що факт юридичного оформлення документів на спірний будинок в 2016 р. не може бути беззаперечним доказом спільної сумісної власності подружжя, оскільки на його думку право власності на будинок виникає з моменту повідомлення про початок будівельних робіт (лютий 2005 р.), а також вважає що факт проживання позивача в спірному будинку в період зареєстрованого шлюбу не свідчить що будинок є спільною сумісною власністю подружжя. Звернула увагу суду на те, що поведінка відповідача є недобросовісною, доводи та посилання, вказані ним у відзиві необґрунтованими та безпідставними. Просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Снітко В.А., який діє на підставі ордеру серії АВ №1085714 від 24.07.2023, позовні вимоги не визнав. Вказав, що відсутні докази спільного проживання сторін, а також те, що вони мали спільні обов`язки. У 2006-2008 роках відповідач [PERSON] самостійно почав будувати будинок. Повністю будинок був збудований у 2012 році. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 22.03.2014. Будинок ввели в експлуатацію 05.04.2016. Шлюб між сторонами розірвано 15.09.2020. Зазначив, що ніхто із учасників справи не знає всіх обставин. Всі свідки говорили одним текстом. Не було розкрито в повному обсязі поняття «сім`ї». Відсутні докази того, що спільними коштами позивача та відповідача була придбана земельна ділянка. Просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Заяви, клопотання: виклик свідків, витребування доказів (а.с. 5-6); відзив [PERSON] (а.с.27); заява позивача про збільшення позовних вимог (а.с.29); уточнений позов [PERSON] (а.с.30-32); заява позивача про виклик свідків (а.с.35); заява позивача про доручення документів (а.с.36); заява позивача про забезпечення позову (а.с.47-48); заява представника позивача про вступ у справу (а.с. 55); заява представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.58); відповідь на відзив (а.с.59-61); заява позивача про відкладення підготовчого засідання (а.с. 63-64); заява представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.74); клопотання відповідача про залишення заяви про збільшення позовних вимог без руху (а.с.83); клопотання відповідача про виклик свідків (а.с.84); клопотання представника позивача про відкладення розгляду справ (а.с.85); заява представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції (а.с. 93); клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 96); клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору (а.с. 99-104); клопотання представника позивача про розгляд справи без її участі (а.с. 120); заява позивача про проведення підготовчого засідання без її участі (а.с.123); заява відповідача про відкладення підготовчого засідання (а.с.124); заява позивача про розгляд справи без її участі (а.с. 129); клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи (а.с.130); заява представника відповідача про відкладення судового розгляду (а.с. 131, 136); клопотання представника позивача про закриття підготовчого засідання та здійснення заочного розгляду справи (а.с. 143); заява відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 144); заява позивача про розгляд справи без її участі та без участі її представника (а.с. 151); заява відповідача про відкладення судового засідання у зв`язку із заміною попереднього адвоката та необхідністю укладення угоди з адвокатом і ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 153); заява відповідача про проведення підготовчого засідання без його участі, підтримує клопотання про виклик свідків (а.с. 159); заява представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 176). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, призначення підготовчого судового засідання, витребування доказів (а.с.23); забезпечення позову (а.с.51-52); відкладення підготовчого засідання та проведення судового засідання в режимі відео конференції (а.с.67-68); прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог, відстрочення сплати позивачем судового збору (а.с.112-115); закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду, виклик свідків (а.с.161-162), про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є сусідкою позивача та відповідача, а також була вчителькою дітей сторін. Вказала, що вона працювала в школі №1 м. Ямпіль Вінницької області, де навчалися [PERSON] - донька відповідача та [PERSON] - донька позивача. [PERSON] у 2002 році закінчила школу. З четвертого класу, позивач і відповідач відвідували школу та святкували випускні вечори дітей. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] приходили як подружжя в школу. Позивач як свої рідну дитину виховувала доньку відповідача. Зазначила, що позивача та відповідача був автомобіль «Жигулі», булого кольору, яка завжди стояла біля будинку. Пояснила, що це була справжня сім`я. [PERSON] (донька позивача) відносилася до відповідача [PERSON] як до тата. Вказала, що вона кілька разів приходила до дівчат, як вчителька. Також вказала, що у сторін все було як має бути у сім`ї. В квартирі (в гуртожитку) були також речі [PERSON] . Пояснила, що коли в школі проводили свята, то позивач і відповідач були як родина. Вказала, що вона бачила, як позивач та її донька [PERSON] носили їжу робочим, які будували будинок. Зазначила, у 2006 році вона бачила, як позивач поралася на городі, а відповідач працював на будівництві в будинку. Вказала, що вони завжди були разом. [PERSON] (донька позивача) завжди зверталася до [PERSON] - тато. Також пояснила, що її колега розповідала, що коли будували будинок, то біля будинку працювали всі: позивач, відповідач, їхні діти та батько позивача. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона була колегою позивача. Вказала, що вони близько спілкувалися. Спільне проживання позивач та відповідач почали в квартирі (в гуртожитку) років зо три. Зазначила, що вона приходила до них в будинок, який позивач та відповідач збудували. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали у будинку, однак він не був завершений будівництвом. Пояснила, що їй відомо те. Що позивач позичила у своєї матері гроші на будівництво будинку. Вказала, що вона приходила до сторін у гості на початку 2000 років, вони проживали в квартирі, де відповідач зробив ремонт. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] були дуже гарні відносини, вони жили як сім`я. Донька відповідача жила із ними. Вказала, що позивач готувала їжу робочим, які будували будинок. Також зазначила, що їй не відомо хто яку участь брав у будівництві. Вказала, що [PERSON] спільно із [PERSON] робили весілля доньки відповідача та позивача. Їх сприймали як сім`ю, вони вели спільне господарство. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є сусідкою сторін по справі. Вказала, що відповідача знає давно. Зазначила, що з 2002 року відповідач разом із позивачем проживали разом, а також із доньками позивача та донькою відповідача. Автомобіль відповідача завжди був у дворі будинку. Час від часу донька відповідача ходила до бабусі. Вказала, що позивач та відповідач разом із трьома дітьми всюди були разом. Між ними були гарні відносини, була ідеальна сім`я. У 2012 році вона чула, що позивач із відповідачем будували будинок. Позивач готувала їжу на будівництво. Вказала, що вона заходила до них в гості, відповідач був як чоловік. Зазначила, що позивач і відповідач разом скуплялися на випуск доньці відповідача, разом їхали подавати документи на вступ до вузу. Також пояснила, що позивач і відповідач дітей не ділили, разом виконували батьківські обов`язки. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона була сусідкою у гуртожитку, на одному поверсі жили із позивачем. Вказала, що [PERSON] разом із [PERSON] у 2002 році почали разом жити. Разом із ними жили доньки позивача - [PERSON] і [PERSON] , а також донька відповідача - [PERSON] . Вказала, що [PERSON] та [PERSON] разом ходили на випуск дітей, а також на весілля [PERSON] (бачила фото). Разом ходили на перший дзвоник у школу до дітей. Вказала, що відносини між позивачем та відповідачем були дуже добрі, сімейні. Зазначила, що коли будували будинок, [PERSON] готувала їжу для робочих. Вказала, що позивач гарна господиня. До доньки [PERSON] відносилася як до своєї. Також пояснила, що позивач і відповідач говорили, що купили земельну ділянку для будівництва будинку. Приблизно у 2010-2012 роках [PERSON] та [PERSON] перейшли в недобудований будинок жити. Вказала, що коли донька відповідача - [PERSON] виходила заміж, то сватання робили у квартирі позивача. Після весілля [PERSON] разом зі своїм чоловік жили у квартирі позивач більше року. Вказала, що відповідач працював у будівельній бригаді, а позивач працювала на двох роботах. Вказала, що позивач та відповідач зареєстрували шлюбу приблизно у 2010-2013 роках. [PERSON] та [PERSON] жили як подружжя. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що позивач є її матір`ю. Вказала, що у липня 2002 року до її матері прийшов жити [PERSON] , і через деякий час прийшла жити разом із ними його донька [PERSON] . У 2004 році її мати та відповідач почали будівництво будинку. Вказала, що мати готувала їжу, яку вони носили робочим, які будували будинок. У 2012 році вона поїхала в м. Біла Церква, а її мати продовжувала проживати в квартирі разом із відповідачем. Зазначила, що у 2012 році її мати та відповідач перейшли жити в недобудований будинок. Пояснила, що коли вона була у 1 класі, до них прийшов жити [PERSON] , і мати сказала їй, що він її чоловік. Вказала, що пізніше вона почала називати [PERSON] татом. Коли між позивачем та відповідачем почалися непорозуміння, вона перестала називати його батьком. Вказала, що [PERSON] приймав активну участь у її вихованні. Вчив із нею історію. [PERSON] разом із позивачем разом все робили і купували продукти. Вказала, що [PERSON] разом із матір`ю вели її до першого класу, був на деяких батьківських зборах у школі. Зазначила, що позивач та відповідач позичили гроші у батьків позивача. Також пояснила. Що вони всі разом ходили на земельну ділянку і помагали мамі з обробітком земельної ділянки. Новий 2012 рік вони святкували у будинку. Ремонт ще не був закінчений, коли вони вже жили, бо дуже хотіли бути у своєму будинку. Вказала, що серйозних конфліктів не було із відповідачем. Між [PERSON] та [PERSON] не було конфліктних ситуацій. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є донькою позивача. Вказала, що до 2004 року вона проживала разом із матір`ю та молодшою сестрою. З липня 2002 з ним почав проживати [PERSON] , як мамин чоловік, потім до них приїхала проживати його донька. Вказала, що її матір замінила доньці відповідача - [PERSON] маму, а [PERSON] разом із її сестрою замінив батька. Зазначила, що [PERSON] із матір`ю жили в одній кімнаті, а вона із [PERSON] в іншій кімнаті. У 2004 році [PERSON] разом із нею їздив подавати документи на вступ. У 2004 році вони разом купили земельну ділянку. Вказала, що на земельній ділянці працювали будівельники, а її мати готувала для них їжу. В кінці літа вона поїхала в м. Вінницю. У 2006 році вийшла заміж і приїздила до мами. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] в квартирі жили як подружжя. Її син називав [PERSON] дідусем. Вказала, що у них були гарні відносини із [PERSON] (донькою відповідача). Деколи [PERSON] проживала у бабусі. Також зазначила, що мати працювала на двох роботах. Її мати приймала участь у будівництві будинку, посадила садок, квіти, була теплиця. Зазначила, що її весіллі [PERSON] був як батько, танцював танець. Пояснила, що вона залишала свого сина у них, відповідач із ним ходив на рибалку, проводив час як дідусь. Вказала, що у будинок переїхали жити у 2011 році. В будинку були зроблені чорнові роботи, поштукатурені стіни. Також вказала, що її мати разом із [PERSON] поступово робили ремонт та проживали в будинку. Зазначила, що коли її мати разом із [PERSON] переїхали в будинок, то донька відповідача [PERSON] , більше 1 року проживала у квартирі матері зі своїм чоловіком. Також зазначила, що [PERSON] працював на ремонтах будинків та їздив на заробітки. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона знає позивача з 1976 року, жили по сусідству. Вказала, що [PERSON] із [PERSON] зійшли приблизно у 2002 році, жили як сім`я. Купили земельну ділянку, бо мати позивача казала їй, що вони хочуть будувати будинок. Зі слів матері позивача, [PERSON] батьки дали гроші та допомагали їм. Зазначила, що участь [PERSON] приймала в будівництві будинку, з будівельною тачкою возила пісок, глину. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] разом зайшли жити в будинок, коли в будинку ще були жовті стіни, тобто, ще недобудований будинок. Вказала, що вона все це бачила, бо її домоволодіння поруч (близько 100 м.) і бачила, як [PERSON] там працювала. Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] між собою не сварилися. Офіційно вони одружилися пізніше, не пам`ятає рік. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] гарно жили і лагідно говорили між собою. [PERSON] їздив на заробітки. Їх діти жили разом із ними, всі разом. Зазначила, що [PERSON] працювала у дитячому садочку і в магазині, одночасно. [PERSON] також працював у людей на будівництві в м. Ямпіль. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є сусідкою позивача. Вказала, що приблизно у 2005 році сторони почали будувати будинок. Позивач тачкою вивозила каміння із ділянки. Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] жили як сім`я. [PERSON] та [PERSON] розписалися перед весіллям доньки відповідача. Будинок будували разом. [PERSON] носила їсти робочим, які будували будинок. Діти гралися на території будинку. Донька позивача [PERSON] називала відповідача батьком. Вказала, що в будинок [PERSON] та [PERSON] зайшли коли стіни були ще жовті. [PERSON] носила глину і вкидала стелю. Зазначила, що у [PERSON] та [PERSON] завжди були гарні відносини, вони були гостинні господарі. Будувалися кілька разів. [PERSON] та [PERSON] весь час були разом. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є сусідкою позивача та відповідача, знає їх добре обох. Вказала, що десь на початку 2000 років [PERSON] та [PERSON] було придбано земельну ділянку. Бачила, як [PERSON] із [PERSON] робили на будівництві, будували фундамент. [PERSON] возила тачкою глину, готувала їжу робочим. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] жили в недобудованому будинку. Зазначила, що вона була у них в будинку. [PERSON] та [PERSON] жили як сім`я, спальня була одна, також була дитяча, кухня і ванна. Робили все разом. В період 2004-2007 років [PERSON] та [PERSON] жили як чоловік і жінка, все разом робили, працювали, їздили автомобілем. Також зазначила, що їй відомо те, що [PERSON] та [PERSON] разом проживали в квартирі колишнього гуртожитку. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що він є однокласником і другом відповідача. Вказав, що [PERSON] розлучився із дружиною і зійшовся жити із [PERSON] Вони проживали в квартирі, а потім перейшли проживати в хату, приблизно у 2005-2006 роках. Стосунки між [PERSON] та [PERSON] були добрі. Зазначив, що земельну ділянку він знайшов [PERSON] , приблизно у 2002-2003 роках. [PERSON] будував хату таким чином, що він у когось працював, а йому приходили відробляли. Вказав, що [PERSON] та [PERSON] жили у квартирі, а будівництво будинку закінчилося приблизно у 2008 році. Зазначив, що [PERSON] проживав у будинку разом із [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] жили разом і до реєстрації шлюбу, а потім щось між ними сталося не зрозуміле. Також вказав, що [PERSON] та [PERSON] у 2002-2003 роках вони почали разом жити, ще до будівництва будинку. Жили як чоловік і жінка, не розписані. Зазначив, що він бував у відповідача у гостях. Він разом із дружиною були на весіллі у доньки відповідача - [PERSON] , де позивач теж була присутня як мама. [PERSON] проживала в основному у бабусі. Вказав, що [PERSON] приходила на будівництво по господарству, доглядала город. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що він знайомий із сторонами по справі. Вказав, що [PERSON] працювала разом із його дружиною. Багато років знає [PERSON] та [PERSON] . Зазначив, що років двадцять тому, приблизно у 2003 році [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом у квартирі позивача. Вказав, що він допомагав будувати будинок, так як [PERSON] йому робив ремонти і вони таким чином відробляли на будівництві один в одного. Зазначив, що років 15 тому, приблизно у 2008 році будувався будинок. [PERSON] працював на будівництві, а [PERSON] готувала їжу і приносила на будівництво. Вказав, що йому не відомо хто купував матеріали, для будівництва будинку. Коли він приходив допомагати будувати будинок, то матеріали вже були. Вказав, що [PERSON] всі сприймали як господарку будинку. [PERSON] та [PERSON] дуже добре жили. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що позивач та відповідач його знайомі. Вказав, що [PERSON] та [PERSON] раніше жили добре. Років 15 тому він із ними познайомився. Зазначив, що він їм допомагав будувати будинок, а [PERSON] робив йому ремонт. Приблизно у 2008 році допомагав робити фундамент, пере стінки. Приблизно 3-4 роки тривало будівництво. Пояснив, що він не знає хто купував будівельні матеріали, зазвичай господар купує їх. Вказав, що [PERSON] була на будівництві, приносила їм їжу. Зазначив, що коли він був у них в гостях, то у [PERSON] та [PERSON] були дуже хороші відносини. Він їх сприймав як сім`ю. [PERSON] та [PERSON] були у нього на сімейних святкуваннях, як сім`я. Також вказав, що будівництво будинку сприймав як те, що будується для сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Із досліджених судом письмових доказів - свідоцтва про шлюб, виданого 11.08.2020 встановлено, що [PERSON] 22.03.2014 зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації змінила прізвище на « [PERSON] ». Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.09.2020 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.10.2021 встановлено, що власником житлового будинку, загальною площею 97,3 м.к.в, житловою площею 56,3 м.кв., а саме житловий будинок (А), веранда (а), сходи (а1), сарай (Б), вбиральня (Г), гараж (Г), підвал (Г1), огорожа (1), криниця (2), що розташований по [ADDRESS] є [PERSON] з 18.04.2016. Із копії трудової книжки, виданої 05.08.1986 серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] в періоди з 02.04.2001 по 17.03.2002, 19.03.2002 по 01.07.2002, 19.03.2002 по 16.08.2018, 12.01.2022 по 01.04.2006 працювала на підставі укладених трудових договорів, паралельно на двох роботах. Із досліджених флешк-карток з фото та відеоматеріалами на підтвердження факту спільного проживання (а.с.17, 38) встановлено, що на фото світлинах зображені позивач разом із відповідачем та трьома дітьми. Зображено спільне святкування різних подій, відпочинок на природі. Також на фото зображено [PERSON] та [PERSON] біля недобудованого будинку, в будинку, квартирі. Із копії інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 18.11.2021 встановлено, що земельна ділянка, площею 0,1035, кадастровий номер 0525610100:01:015:0003 перебуває у приватній власності [PERSON] та розташована по [ADDRESS] . На виконання ухвали суду від 15.11.2021 відповідач [PERSON] не надав витребувані судом докази. 23.05.2023 за вх..№3256 подав заяву, в якій вказав, що правовстановлюючі документи на спірне майно на даний час у нього відсутні (втрачені). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик інших свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає частково доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В ході судового розгляду із пояснень позивача та показань допитаних свідків встановлено, що з 2002 року [PERSON] почав своє спільне проживання із [PERSON] . Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень СК України, цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. Згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Сімейний кодекс України розповсюджується на спірні правовідносини лише з 1 січня 2004 року, а до цієї дати ці правовідносини були врегульовані Кодексом про шлюб та сім'ю України. Відповідно до ст..2 Кодексу про шлюб та сім`ю України цей Кодекс встановлює порядок і умови одруження, регулює особисті і майнові відносини, які виникають в сім`ї між подружжям, між батьками і дітьми, між іншими членами сім`ї, відносини, які виникають у зв`язку з усиновленням, опікою та піклуванням, прийняттям дітей на виховання, порядок і умови припинення шлюбу, порядок реєстрації актів громадянського стану. Кодекс про шлюб та сім'ю України не пов`язував виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав у зв`язку із проживанням однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Із показань усіх допитаних свідків, фотосвітлин встановлено, що в період з 01.01.2004 по 22.03.2014 [PERSON] проживав із [PERSON] однією сім`єю, був пов`язаний спільним побутом, вели домашнє господарство, мали взаємні права і обов`язки подружжя, тобто, в розумінні ст.3 СК України ці особи складали сім`ю. Підтвердженням чого також є реєстрація між ними шлюбу 22.03.2014, про що свідчить досліджена судом копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.08.2020. Відсутні докази, що у вказаний період [PERSON] та [PERSON] припинили свої сімейні відносини. Будь-яких доказів в спростування цих обставин відповідачем та його представником не надано. Показання свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які заявлені відповідачем [PERSON] не підтвердили обставин, зазначений відповідачем у відзиві від 09.12.2021 за вх..№8161, а навпаки підтвердили факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] , однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, починаючи з 01 січня 2004 року по 22 березня 2014 року. Таким чином, вимога позивача про встановлення факту проживання її та [PERSON] однією сім`єю без шлюбу підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного, суд має підстави для задоволення цієї частини позовних вимог. Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання об`єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] наступне майно: земельну ділянку кадастровий номер 0525610100:01:015:0003, площею 0.1035 га., що розташована по [ADDRESS] ; житловий будинок, загальної площі 97.3 кв.м., житлової площі 56.3 кв.м. що розташований по [ADDRESS] , та визнання за позивачем права власності на одну другу частину цих об`єктів, суд виходить із наступного. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 СК України (глава 8 СК України) майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.61 СК України (глава 8 СК України) об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.70 СК України (глава 8 СК України) у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України (глава 8 СК України), якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч. 3 ст. 268 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 23.12.2004 на підставі договору купівлі-продажу відповідач [PERSON] придбав земельну ділянку, кадастровий номер 0525610100:01:015:0003, площею 0.1035 га., що розташована по [ADDRESS] . Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за відповідачем 28.04.2006 на підставі Державного акту серії ЯБ №670719. Вказана обставина зазначена відповідачем у відзиві. На її спростування докази відсутні. Позивач не заперечує, що саме у цей період здійснювалася реєстрація земельної ділянки. Таким чином, вказана земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності позивача і відповідача на підставі ст.. 74 СК України. Невизнане право позивача підлягає судовому захисту шляхом, а саме - визнання об`єктом спільної сумісної власності земельної ділянки кадастровий номер 0525610100:01:015:0003, площею 0.1035 га. та визнання за позивачем права власності на одну другу її частину. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦКУ права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: 1. право користування (сервітут); 2. право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) 3. право забудови земельної ділянки (суперфіцій); 4. право господарського відання; 5. право оперативного управління; 6. право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; 7. право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менше трьох років; 8. іпотека; 9. право довірчої власності; 10. інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження і арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Із дослідженої судом копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.10.2021 встановлено, що право власності на спірний житловий будинок за реєстровано за відповідачем 18.04.2016. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.03.2014 по 15.09.2020, під час якого здійснено реєстрацію права власності на житловий будинок, тобто, вказаний житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] належать їм як дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності і є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя на підставі ст. 61 СК України. Невизнане право позивача підлягає судовому захисту шляхом, а саме - визнання об`єктом спільної сумісної власності житловий будинок, загальною площею 97.3 кв.м., житловою площею 56.3 кв.м., що розташовані по [ADDRESS] та визнання за позивачем права власності на одну другу його частину. З урахуванням наведеного, суд має підстави для задоволення цієї частини позовних вимог. На підставі ч.2 ст.5 ЦПК України суд відповідно до викладених в позові вимог вважає ефективним і таким, що не суперечить закону вказані позивачем способи захисту порушеного права позивача. Це не виходить за межі заявлених позовних вимог і не порушує вимог ст. 5 ЦПК України. Вирішуючи спір в частині позовних вимог про проведення розподілу житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, виділення у приватні власність 25/50 (двадцять п`ять п`ятдесятих) його частин та виділення 0,05175 га. земельної ділянки, кожному із сторін, суд виходить із наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 76, частини першої статті 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Відповідно до ст. ст. 11, 12 ЦПК України, суд не має повноважень на збирання доказів чи самостійне їх витребування. В зв`язку із відсутністю заявлених позивачем чи відповідачем клопотань про призначення експертиз та встановлення варіантів розподілу будинку та земельної ділянки, а також відсутністю доказів про технічну можливість розподілу, суд не має підстав для розподілу житлового будинку і земельної ділянки між сторонами. З урахування наведеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині не обґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 28.02.2022 позивачу відстрочено сплату судового збору в розмірі 11324 гривні 09 копійок, до ухвалення судового рішення у цій справі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, тому з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 11324 гривні 09 копійок. Оскільки спір між сторонами вирішено, суд

Outcome: partial