overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Зборівської міської ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачкою, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - тітка позивачки, якій на праві власності належали: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1356 га (кадастровий номер 6122683700:01:001:0301), яка знаходиться на території Зарудянської сільської ради Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2898 га (кадастровий номер 6122683700:01:001:0578), яка знаходиться на території Зарудянської сільської ради Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3996 га (кадастровий номер 6122683700:04:001:0081), яка знаходиться в с.Травотолоки Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2174 га (кадастровий номер 6122683700:04:001:0080), яка знаходиться по [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 03 вересня 2020 року заповіт, згідно якого заповіла вказане майно позивачці. Позивачка не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, нотаріусом рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем майна, згідно заповіту, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

19.05.2023 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.10.2005 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~сповіщався завчасно\~і належним\~чином.\~Повістка відповідачу\~надсилалася за\~зареєстрованим у\~встановленому законом\~порядку.\~Відповідно п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~день проставлення\~у поштовому\~повідомленні відмітки\~про відсутність\~особи за\~адресою місцезнаходження,\~місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.10.2005 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

В липні 2023 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , [INFO] . При видачі йому паспорта прізвище переведено з російської на українську мову на « [PERSON] », в свідоцтві про народження зазначено російською « [PERSON] », а в інших документах, до прикладу в паспорті громадянина України, закордонному паспорті, посвідченні водія при написанні українською мовою зазначено як « [PERSON] », що є відмінним від прізвища матері « [PERSON] ». У зв`язку з різним написанням прізвища в паспорті та у свідоцтві про його народження заявник не може оформити спадщину після смерті матері на частину однокімнатної квартири, яка належала на праві власності матері [PERSON] . Заявник просив суд розглянути справу у судовому засіданні без його участі . Від представника заінтересованої особи- Ічнянської міської ради до суду надійшла заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення вимог не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 11 квітня 2023 року Дарницьким відділом ДРАЦС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) цивільного стану , актовий запис №569, [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Згідно даних повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 червня 1986 року, зазначених російською мовою, « [PERSON] » народився [INFO] , батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8). Дана помилка виникла при перекладі прізвища з російської на українську мову. В паспорті громадянина України прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », [INFO] . З урахуванням досліджених в судовому засіданні вказаних документів, суд робить висновок про те, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання спадщини, після смерті матері [PERSON] . Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що 03.06.2000 вона із [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 8. За час шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як підстави для розірвання шлюбу позивачка зазначила те, що вже тривалий час вона із чоловіком проживають окремо. Причиною конфліктів були побутові сварки, різні погляди на життя, а також відсутність спільних інтересів, втрата почуття любові та поваги. На даний час кожен із них живе своїм життям. Спільного господарства вони не ведуть. Примирення не можливе. Сім`я фактично припинила своє існування, а тому шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточно, строку на примирення не потребує. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також залишити за нею судові витрати. Ухвалою суду від 26.07.2023 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка та відповідач у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також подав заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що 03.06.2000 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб у виконкомі Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 8. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 7). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільних дітей не мають. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

20.06.2023 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . Впродовж останнього півріччя сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Справу передано судді-доповідачу 22.06.2023 р. Ухвалою Щорського районного суд Чернігівської області від 26.06.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 24.07.2023 р. Ухвалою Щорського районного суд Чернігівської області від 24.07.2023 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відкладено розгляд справи на 07.08.2023 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 06.02.2015 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 9), та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 10) Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін та дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, позивач просила не надавати строк на примирення, від відповідача таке клопотання теж не надходило. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту судового рішення, пов`язаного з потребою його обгрунтування, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Загвойської О.В. звернувся в суд із заявою, відповідно до якої просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , у період часу з 2012 року і до часу відкриття спадщини [INFO] . Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на строк п`ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначивши, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом. Спадщину після смерті [PERSON] спільним проживанням прийняла його дружина та її матір, [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина за законом. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька [PERSON] , яка не встигла оформити своїх спадкових прав та померла [INFO] . Фактично спільним проживаянням спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька, [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері, [PERSON] вона у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подала. Просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Сторона позивача свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач не прибув, клопотав про розгляд справи за відсутності його представника, в прийнятті рішення покладається на розсуд суду, про що вказав в заяві до суду. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом. Спадщину після смерті [PERSON] спільним проживанням прийняла його дружина та матір позивача, [PERSON] , що стверджується даними довідки КВЖРЕП №4 від 28.08.2017 року. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина за законом. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька (сестра позивача) [PERSON] , яка своєчасно звернулась до нотаріальної контори, за її заявою було заведено спадкову справу, однак не встигла оформити своїх спадкових прав та померла [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] , фактично спільним проживаянням прийняла її донька, [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно інформації від нотаріуса, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №40/2017, за заявою [PERSON] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не заводились, що стверджується листом Першої Коростенської державної нотаріальної контори від 29.06.2023 року. Згідно ст.1272,ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє представник [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 12.12.2018 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та зроблено актовий запис №2837. Спільних неповолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання та розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що 12.12.2018 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та зроблено актовий запис №2837. Спільних неповолітніх дітей не мають. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тим, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турійського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 3. За час перебування у шлюбі спільних дітей не мають. Спільне з Відповідачкою життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідачка не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у Позивача, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу та піклуватися про побудову сімейних відносин між ними. Протягом останнього року сторони проживають окремо, Відповідачка проживає у [ADDRESS] . Позивач вважає, що причини, які спонукали його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше збереження шлюбу та спільне життя з Відповідачем як подружжя суперечитиме його інтересам. Спір щодо спільного майна відсутній, строк на примирення просить не надавати. Рух справи 11.07.2023 року позов надійшов до суду. 14.07.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання призначено на 07.08.2023 року. У судове засідання позивач не з`явився. В позовних вимогах зазначено про розгляд справи без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином. На електронну адресу суду надіслала заяви про те, що не заперечує щодо розгляду справи Іванківським районним судом Київської області та про те, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем.

Outcome: approved