Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

19 травня 2023 року представником [PERSON] сформовано в системі «Електронний суд» Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано позовну заяву до [PERSON] , третя особа Костянтинівський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що з 03 грудня 2015 року по 06. червня 2018 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з дітьми сторони мешкали в Лиманському районі с. Ямпіль. Через професійну діяльність позивачки, діти залишилися проживати з батьком. Відповідно до судового наказу Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.08.2018 року, ухваленому у справі №236/2485/18, з позивачки на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 часини її заробітку (доходу) до досягнення старшим сином повноліття, після досягнення старшою дитиною повноліття стягувати щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) до досягнення молодшою дитиною повноліття, починаючи з 30.07.2018 року. Судовий наказ виконувався позивачкою сумлінно. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.06.2020 року відсутня, що підтверджується відповідною довідкою державного виконавця. Однак після ухвалення судом судового наказу до теперішнього часу значно змінився сімейний стан позивачки, що потягло погіршення фінансового становища, а саме: 02.11.2019 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та від даного шлюбу [INFO] у позивачки народилась донька, [PERSON] . З самого народження донька має ряд захворювань. Сімейне життя з чоловіком, батьком [PERSON] не склалося та шлюб розірвано. Батько самоусунувся від надання матеріальної допомоги на утримання доньки та не сплачує аліменти. Починаючи з 31.07.2020 року позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та через стан здоров`я дитини відпустку продовжено. Таким чином з 31.07.2020 року по теперішній час позивачка жодного особистого прибутку не має. На доньку [PERSON] позивачка отримує допомогу від держави в розмірі 860 грн. на місяць та перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі. Має борги з комунальних платежів та кредитну заборгованість, які стягненні рішеннями суду. Через виключні обставини та скрутний фінансовий стан у позивачки зі сплати аліментів на користь відповідача на утримання їх синів за період з травня 2020 (тобто з початку декретної відпустки позивачки) по березень 2023 року, тобто станом на 01.04.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 88715 грн., погасити яку в неї не має жодної можливості станом на теперішній час. За цих підстав позивачка, посилаючись на положення статті 197 Сімейного кодексу України, просить звільнити її від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.05.2020 року по 31.03.2023 року в розмірі 88715 грн. на користь відповідача [PERSON] , [INFO] , стягнутих 15.08.2018 року судовим наказом Краснолиманського міського суду Донецької обл. по справі № 236/2485/18 (виконавче провадження АСВП № 57575737). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 29 травня 2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із наявністю її недоліків та позивачу було надано строк для їх усунення. 03 липня 2023 року на виконання ухвали судді від 29 травня 2023 року представником позивача були усунуті недоліки позовної заяви. В порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, 07 липня 2023 року суддею сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , на який надано відповідь № 140867 від 07.07.2023. Розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Ухвалою судді від 10 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 31 липня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну в якій вказала на те, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі. Звернула увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо розміру доходу позивачки та її майнового стану, що унеможливлює встановлення обставин щодо погіршення майнового стану позивачки. Крім того, позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності або відсутності у неї інших доходів, наявності або відсутності у неї нерухомого або рухомого майна, що не надає оцінити її майновий стан, в тому числі і погіршення майнового стану. Зазначила, що позивачка є особою працездатного віку, має у власності нерухоме майно тобто на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів із позивача і на теперішній час (в позовній заяві позивачка самостійно вказує, що є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ). Також нею не надано довідки про інвалідність, яка б могла свідчити про наявність тяжкого хронічного захворювання, яке б могло стати причиною для часткової, або повної втрати працездатності. Позивачкою не спростовано розмір нарахованої заборгованості по аліментам і не доведено наявність обставин, які є суттєвими та могли б бути підставою для звільнення її від сплати існуючої заборгованості по аліментах, які стягненні з неї за рішення суду. А наявність у позивачки заборгованості за комунальні послуги та стягнення заборгованості на користь АТ КБ «ПриватБанк» з позивачки не відноситься до розгляду саме цієї справи. Сам же по собі факт народження дитини у іншому шлюбі не свідчить про погіршення матеріального становища позивачки. Посилання позивачки на заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON] та на своє утримання, відповідно до виконавчих листів не має відношення до розгляду даної позовної заяви, тим паче доказів, що позивачка зверталася до поліції з заявою про батька дитини про злісне ухиляння від сплати аліментів в матеріалах даної справи відсутнє. Просила суд відмовити в позові. 31.07.2023 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій вказала, що позивачка з моменту народження дитини та до теперішнього часу працює сапером (розмінування) 1 категорії в Представництві [PERSON] в Україні. Отже вона має місце роботи, де працевлаштована офіційно, однак за місцем роботи вона не має заробітної плати, що підтверджується наказами підприємства про декретну відпустку та продовження декретної відпустки. Необхідність продовження декретної відпустки викликана саме станом здоров`я дитини, яка потребує домашнього догляду за висновками лікарів. Жодних прибутків станом на теперішній час позивачка не має через що позивачка і опинилася у вкрай скрутному матеріальному становищі і зараз виживає виключно завдяки допомозі друзів та волонтерів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві на позов. Представник третьої особи Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань не надійшло. Суд, заслухавши представників сторін, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що сторони з грудня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 06 червня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В шлюбі народилися сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.08.2018 року у справі №236/2485/18, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) до досягнення старшим сином повноліття, після досягнення старшою дитиною повноліття стягувати щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) до досягнення молодшою дитиною повноліття, починаючи з 30.07.2018 року. Виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів перебуває на виконанні у Костянтинівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ВП №57575737 та заборгованість станом на 01.06.2020 року відсутня. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість по аліментам за період з 01.05.2020 року по 31.03.2023 року у виконавчому провадженні №57575737 складає 88715 грн. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з того, що згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, та лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до статті 197\~СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 22 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~СК України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15.05.2006 суд, у випадках передбачених ст.\~197\~СК України може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому,\~слід звернути\~увагу на\~те,\~що у\~такий спосіб\~законодавцем визначено\~право,\~а не\~обов`язок,\~суду звільнити\~платника аліментів\~від сплати\~заборгованості.\~При вирішенні\~таких спорів\~необхідно виходити\~з інтересів\~особи якій\~присуджено аліменти,\~оскільки аліменти\~за рішенням\~суду присуджені\~на утримання особи з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є особою працездатного віку, має у власності нерухоме майно тобто на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів із позивачки на теперішній час. Нею не надано довідки про інвалідність, яка б могла свідчити про наявність тяжкого хронічного захворювання, яке б могло стати причиною для часткової, або повної втрати працездатності. Наявність у позивачки заборгованості за комунальні послуги та стягнення заборгованості на користь АТ КБ «ПриватБанк» з позивачки не має відношення до розгляду даної позовної заяви. Обставини,\~зазначені позивачем,\~а саме: народження у\~другому шлюбі\~доньки,\~ [PERSON] ,\~хвороба доньки,\~розірвання шлюбу\~та усунення\~батька від\~надання матеріальної\~допомоги на\~утримання доньки\~і не\~сплату ним\~аліментів,\~перебування з\~31.07.2020\~року у\~відпустці по\~догляду за\~дитиною до\~трьох років,\~яка через\~стан здоров`я\~дитини продовжена,\~відсутність прибутку стосуються її матеріального та сімейного стану. Однак факт народження дитини в іншому шлюбі сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивачки, оскільки позивачкою не надано будь-яких відомостей щодо доходу позивачки та її майнового стану, що унеможливлює встановлення обставин щодо погіршення майнового стану позивачки. А посилання позивачки на заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON] та на своє утримання, відповідно до виконавчих листів також не стосується даної справи. Статтями 12,81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. [PERSON] не доведено суду тієї обставини, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з її вини. Є встановленим, що рішення суду нею належно не виконувалось, що призвело до виникнення заборгованості, а тому вимоги щодо звільнення [PERSON] від сплати заборгованості не підлягають задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог [PERSON] оскільки вони є необґрунтованим та не підтверджується належними доказами. Отже, законних підстав для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання синів з період з 01.05.2020 року по 31.03.2023 року немає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову позивачу відмовлено, то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed