Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" м.Київ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 2018/РСК/303-000233 від 06.02.2018 року, яка складає 8788,43 грн. з яких: 0,00 грн. - заборгованості по кредиту поточна; 6387,80 грн. - заборгованості по кредиту прострочена; 19,45 грн. - заборгованості по процентах поточна; 2381,18 грн. - заборгованості по процентах прострочена та судовий збір, посилаючись на те, що 06.02.2018 року між [PERSON] та ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» був укладений договір комплексного банківського обслуговування про надання споживчого кредиту № 2018/РСК/303-000233, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі до 300000 грн., початковим строком 12 місяців, зі сплатою 36% річних (відсоткова ставка) та 48% річних (відсоткова ставка на прострочену заборгованість). Банк свої зобов`язання згідно з умовами договору виконав, надавши позичальнику кредитні кошти, але позичальник взяті на себе зобов`язання не виконує, що призвело до виникнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але до суду надійшло клопотання про розгляд справи без сторони позивача. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою кореспонденцією (адресат відмовився). Відзиву на позовну заяву не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст.280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 06.02.2018 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2018/РСК/303-000233, відповідно до якого позивач надав, а відповідач прийняв кредитні кошти в розмірі до 300000 грн., початковим строком 12 місяців, зі сплатою 36% річних (відсоткова ставка) та 48% річних (відсоткова ставка на прострочену заборгованість). (а.с.34-36). Відповідно до п.5.2.10. правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за Дозволеним овердрафтом, у тому числі у сумі Мінімальних платежів, та за нарахованими процентами за користування Дозволеним овердрафтом в розмірах та у строки, що визначені укладеним договором. Позичальник неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, тому банком 31.08.2021 року на адресу відповідача направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, яка відповідачем була залишена без задоволення (а.с.40). Відповідно до положень ч.1, 2 ст.207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст.638 та ч. 1 ст.640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на викладене, встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 06.02.2018 року Заявою-Договором про надання споживчого кредиту № 2018/РСК/303-000233, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеної Заяви-Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також по передбаченим Договором санкціям. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 22.02.2023 року заборгованість відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № 2018/РСК/303-000233 від 06.02.2018 року становить 8788,43 грн., яка складається з: 0,00 грн. - заборгованості по кредиту поточна; 6387,80 грн. - заборгованості по кредиту прострочена; 19,45 грн. - заборгованості по процентах поточна; 2381,18 грн. - заборгованості по процентах прострочена. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 684,00 грн. сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved