Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

17.07.2023 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просила встановити їй архівного витягу № Т-88 від 21.03.2023 року, виданого КП Трудовий архів Баранівського району Житомирської області на ім`я в наказі [PERSON] . В обґрунтування вимог заяви вказала те, що під час початку оформлення пенсії за віком, виявлено, що в архівному витягу № Т-88 від 21.03.2023 року, виданого КП Трудовий архів Баранівського району Житомирської області наявні розбіжності у написанні її імені, де помилково вказане російською мовою [PERSON] замість вірного імені російською мовою [PERSON] . Таким чином, заявниця змушена звернутися до суду із даною заявою, адже встановлення даного факту має для неї юридичне значення та надасть можливість в повній мірі реалізувати своє право на пенсію. 21.07.2023 року відкрито окреме провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Заявниця в судове засідання не прибула, натомість подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав письмове клопотання про розгляд справи без участі заінтересованої особи. Заперечень проти заяви не вказав. Дослідивши вимоги за яви та надані докази, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] до одруження мала прізвище [PERSON] /а.с.15/. Відповідно до копії свідоцтва про народження (рос. мовою), копії паспорта СССР (рос. мовою) ім`я заявниці вказано як [PERSON] ( рос. мовою ) /а.с.8,17/. Також у трудовій книжці заявницю вказано як [PERSON] ( рос. мовою). Разом з тим, з копії архівного витягу від 21.03.2023 року № Т-88, виданого КП Трудовий архів Баранівського району в частині наказу (приказу) № 124/к щодо звільнення з 04.08.86 р. ім`я заявниці вказано як [PERSON] замість вірного [PERSON] (рос. мовою). Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.256\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у правовстановлюючому документі, який дає право заявниці на оформлення пенсії, допущено помилку в написанні її імені, яка не може бути усунена іншим шляхом, ніж через звернення до суду. Таким чином, факт про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення, належності правовстановлюючого документа заявниці, є оформлення пенсії. За таких обставин, вимоги заяви є обгрунтованими та такими, що слід задовольнити. Відповідно до положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved