Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 30.05.2023 позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, в обґрунтування якої зазначила, що 09.03.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Під час спільного проживання у них народилося двоє синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 14.06.2018, шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з позивачем. Відповідач ніяким чином не піклується про синів, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей; не спілкується з синами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Крім того, 27.06.2018 Дружківський міський суд Донецької області видав судовий наказ по справі № 229/2312/18 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 05 червня 2018 року. В червні 2022 року через військові дії позивач з дітьми були змушені залишити своє постійне місце проживання та переїхати в інший безпечний регіон - смт. Гранітне Коростенського району Житомирської області. Вказані обставини призвели до значної зміни матеріального стану, на даний час позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення шестирічного віку, а тому коштів у повному обсязі на утримання синів не вистачає. [PERSON] просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей та стягувати щомісячно з нього аліменти на їх утримання у розмірі 2500 грн на кожного, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Процесуальні дії у справі 30.05.2023 позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача. Ухвалою від 31.05.2023 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву від 21.06.2023, в якій просить проводити судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. 14.07.2023 на виконання ухвали суду надійшов висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з листом, в якому зазначив, що просить проводити розгляд справи без його участі, висновокоргану опіки та піклування підтримує у повному обсязі. Суд, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 14.06.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю (а.с.17-18). 27.06.2018 Дружківським міським судом Донецької області видано судовий наказ по справі № 229/2312/18 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , на утримання дітей, [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 05 червня 2018 року (а.с.19). Довідкою про заборгованість (неотримання) аліментів від 12.05.2023 №2221/23/15280 підтверджено, що сукупна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з 27.06.2018 по 30.04.2023 складає 77979,88 грн (а.с.20). Відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що надав заяву від 02.05.2023, що завірена приватним нотаріусом КМНО Громовою Ольгою Павлівною та зареєстрована в реєстрі за №516, серія НСЕ № 317196 (а.с.21). Згідно з довідкою №99 від 16.05.2023, виданої Гранітненським старостинським округом виконавчого комітету Малинської міської ради, [PERSON] разом зі своїми дітьми зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та стоїть на обліку ВПО. Рідний батько двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за час проживання дітей у смт. Гранітне жодного разу не приїжджав (а.с.22). Письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , також підтверджено факт ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.23-26). Згідно з висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав, наданого 14.07.2023 Органом опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради, батько [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , має малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] 08.03.2023 було здійснено рейд до місця проживання [PERSON] та встановлено, що для дітей створено належні умови для проживання, навчання та виховання. З бесіди з [PERSON] з`ясовано, що батько не бере участі у вихованні дітей близько 4 років, фінансової допомоги на утримання дітей не надає близько 2 років.Розглянувши нотаріально завірену заяву [PERSON] стало відомо, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей. Зібрані відомості дають підстави зробити висновок, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, не цікавиться життям дітей, їх майбутнім, що свідчить про невиконання батьком покладених на нього державою обов`язків, передбачених ст. 180 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» по вихованню дітей, піклуванню про їх здоров`я, духовний, фізичний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку природних здібностей, по повазі гідності дитини, підготовки її до самостійного життя та праці, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ( а.с.44-45). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір з приводу позбавлення батьківських прав та зміни розміру аліментів. Щодо позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/ З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми, позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо позовної вимоги про зміну розміру аліментів суд зазначає наступне. Разом з тим, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, як передбачено частиною другою статті 166 вказаного Кодексу. Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Законом України "Про охорону дитинства". Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у ст. 180 Сімейному кодексі України. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позовні вимоги, про що свідчить його заява,відповідно до встановлених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову і у частині збільшення розміру аліментів на утримання спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожного, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви - 30.05.2023 та до досягнення дітьми повноліття. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме: на користь позивача сплачену [PERSON] суму судового збору при поданні позовної заяви до суду у розмірі 1073,60 грн. Також, згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Отже, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved