Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

03 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що заявниця народилася [INFO] в с. Дзержинське, Краснодарський край, російської федерації. Дівоче прізвище [PERSON] . Починаючи з 1979 року заявниця стала мешкати в Україні, за адресою: [ADDRESS] , навчалася в Індустріальному інституті м. Запоріжжя, де отримала диплом. У 1983 році [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . У кінці восьмидесятих років заявниця почала зловживати алкогольними напоями, після чого з 1990 року вона переїхала до м. Кривого Рогу, проживала в будинку [ADDRESS] . В той час, втратила усі документи, а саме: свідоцтво про народження, паспорт, свідоцтво про шлюб, диплом про освіту, тому й не отримала паспорт громадянина України, та громадянство. В даний час, заявниця має ряд захворювань, втратила зір, та їй необхідно отримати паспорт громадянина України щоб оформити пенсію. При зверненні з відповідною заявою до Центрально-Міського відділу у місті Кривому Розі Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, їй було відмовлено, а тому змушена звертатися до суду. Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Реутова І.Л. не заперечувала проти заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 1990 року проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання, посвідченою головою квартального комітету № 42. Листом Центрально-Міського районного відділу в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 18.08.2020 [PERSON] відмовлено в оформленні паспорта громадянина України замість втраченого паспорта зразка колишнього СРСР, з роз`ясненням звернення з заявою до суду задля встановлення юридичного факту проживання на території України станом на 24.08.1991 та процедури встановлення особи. Згідно відомостей домової книги, наданих об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Протон-7» від 07.06.2023, підтверджено факт реєстрації [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та зняття її з реєстрації 07.10.2006 за рішенням суду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, не виключається встановлення факту постійного проживання на території України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991. Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13.11.1991) проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України. Пунктами 7, 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 встановлено, що громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. Вразі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається рішення суду. Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України, йому попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку. Отже, виходячи з норм чинного законодавства, юридичне значення має саме факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13.11.1991. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства України, зважаючи на те, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 13 листопада 1991 року, при цьому встановлення такого факту надасть можливість заявниці на законних підставах отримати паспорт громадянина України, в порядку п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», тому суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved