Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

В травні 2023 року керівник Жовківської окружної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Львівської міської ради Львівського району Львівської області звернулась в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позовні вимоги обґрунтовані тим що, вироком Жовківського районного суду Львівської області від 28.11.2022 року у справі №444/699/21, який набрав законної сили 29.12.2022 року, [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового терміну 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Вироком суду встановлено, що 22 січня 2021 року о 17 годині 49 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись ним по автодорозі на вул. Івана-Франка в с. Боянець, Львівської області, в напрямку до с. Купичволя Львівської області, неподалік будинку №71, грубо порушив вимоги п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови» та «дорожня обстановка»); 2.3 (підпункт «б» та «д»); 2.9 (підпункт «а») 10.1; та 12.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку і стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, без причин технічного характеру, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з гужовою підводою під керуванням [PERSON] , який в цей час рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] , малолітній погонич гужової підводи [PERSON] , [INFO] , отримав наступні тілесні ушкодження: забій головного мозку середнього ступеня важкості, перелом основи черепа зліва, травматичний розрив лівої барабанної перетинки, отогемолікворею, які утворитись від дії тупих предметів або при зіткненні з такими, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 22 січня 2021 року, в сукупності були небезпечними для життя в момент спричинення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Як вбачається з листа №14.53/05/38-581 вих від 13.02.2023 Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 22.01.2021 - 30.01.2021 року з діагнозом: Забій головного мозку середнього ступеня важкості. Перелом основи черепа зліва. Травматичний розрив барабанної перетинки зліва. Отогемолікворея зліва. При цьому, загальна сума затрачених коштів на лікування [PERSON] становить грн. 12 925 грн. 36 коп. та на день пред`явлення позову [PERSON] не відшкодована. Згідно з п.1.2. Статуту Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої допомоги» (надалі Статут), підприємство створене відповідно до рішення Львівської міської ради «Про концепцію розвитку галузі охорони здоров`я на території Львівської міської територіальної громади» від 17.06.2021 №907 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом злиття та реорганізації Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова», Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова», Комунального некомерційного підприємства «8-ма клінічна лікарня м Львова» у Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги». Відповідно до п.1.3, п.1.4 Статуту, Підприємство є правонаступником усього майна, всіх майнових та немайнових прав та обов`язків Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова», Комунального некомерційного підприємства «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова», Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова». Підприємство створене на базі майна власності Львівської міської ради. Згідно з п.1.5 Статуту, Засновником (власником) підприємства є Львівська міська рада. Таким чином, внаслідок вчиненого злочину заподіяно матеріальну шкоду закладу охорони здоров`я, що перебуває у власності позивача - Львівської міської ради. Як встановлено Жовківською окружною прокуратурою, ні в ході досудового розслідування, ні під час судового провадження в Жовківському районному суді Львівської області, ні після винесення судового рішення, ані після того як було скеровано відповідного листа окружною прокуратурою, як КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» так і Львівською міською радою не вжито жодних заходів, щодо стягнення затрачених коштів на лікування [PERSON] в сумі 12925 грн. 36 коп., що свідчить про неналежне здійснення ними захисту інтересів держави. З огляду на те, що КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» відноситься до установ комунальної власності, а кошти, які надаються на лікування хворих, надходять із місцевого бюджету, Жовківська окружна прокуратура вважає за необхідне звернутися із позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних дій. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Львівської міської ради до місцевого бюджету, понесені КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину в сумі 12 925 грн. 36 коп. та стягнути судовий збір. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 27.06.2023 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін у справі на 27.07.2023 року (арк. спр. 32-33). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю. Додатково зазначив, що не знав на які рахунки йому потрібно сплатити кошти. Прокурор Клак Ю.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав наведених в такому. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 82 ЦПК України встановлює підстави звільнення від доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено з матеріалів справи, вироком Жовківського районного суду Львівської області від 28.11.2022 року у справі №444/699/21, який набрав законної сили 29.12.2022 року, [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового терміну 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Вироком суду встановлено, що 22 січня 2021 року о 17 годині 49 хвилини [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись ним по автодорозі на вул. Івана-Франка в с. Боянець, Львівської області, в напрямку до с. Купичволя Львівської області, неподалік будинку №71, грубо порушив вимоги п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови» та «дорожня обстановка»); 2.3 (підпункт «б» та «д»); 2.9 (підпункт «а») 10.1; та 12.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку і стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, без причин технічного характеру, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з гужовою підводою під керуванням [PERSON] , який в цей час рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] , малолітній погонич гужової підводи [PERSON] , [INFO] , отримав наступні тілесні ушкодження: забій головного мозку середнього ступеня важкості, перелом основи черепа зліва, травматичний розрив лівої барабанної перетинки, отогемолікворею, які утворитись від дії тупих предметів або при зіткненні з такими, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 22 січня 2021 року, в сукупності були небезпечними для життя в момент спричинення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Вирок суду набрав законної сили 29.12.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. У п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п.4 вищезазначеного Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Отже, на [PERSON] , який притягнутий до кримінальної відповідальності на підставі вироку Жовківського районного суду Львівської області 28.11.2022 року (набрав законної сили 29.12.2022 року), покладено обов`язок з відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від вчиненого ним кримінального правопорушення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного Кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров`я. Із листа №14.53/05/38-581 вих від 13.02.2023 Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» встановлено, що потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 22.01.2021 - 30.01.2021 року з діагнозом: Забій головного мозку середнього ступеня важкості. Перелом основи черепа зліва. Травматичний розрив барабанної перетинки зліва. Отогемолікворея зліва. При цьому, загальна сума затрачених коштів на лікування [PERSON] становить грн. 12 925 грн. 36 коп. та на день пред`явлення позову [PERSON] не відшкодована (арк. спр. 15-16). Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно із листом Львівської міської ради від 04.04.2023 року, Львівська міська рада не зверталася до суду з метою відшкодування витрат на лікування потерпілого [PERSON] затрачених КНП "Міська дитяча клінічна лікарня". Звертають увагу, що у разі подання в інтересах Львівської міської ради прокуратурою позовної заяви про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, такий позов буде підтримано повністю (арк. спр. 28). Відповідно до ч. 3 ст.128 КПК України, на прокурора покладено обов`язок пред`являти цивільний позов в інтересах держави про відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди. У зв`язку з наведеним суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення, шляхом стягнення з [PERSON] на користь Львівської міської ради до місцевого бюджету понесених КНП "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в сумі 12 925 грн. 36 коп. За змістом ч.1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з відповідача в користь Жовківської окружної прокуратуриналежить стягнути 1059 (одна тисяча п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, в користь Жовківської окружної прокуратури належить з державного бюджету повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1059 (одна тисяча п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

Outcome: approved