Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкоду у спілкуванні з дитиною та визначення участі батька у спілкуванні з дитиною. В обґрунтування позову зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого [INFO] у них народилась донька - [PERSON] . Оскільки [PERSON] перешкоджає йому у вільному спілкуванні з дитиною, ним не вдається погодити умови його участі у вихованні дитини добровільно, [PERSON] просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з дочкою та її вихованні, в тому числі і спілкуванні за допомогою сучасних засобів технічної комунікації; визначити участь батька, [PERSON] у спілкуванні з дочкою [PERSON] у відеочаті FaceTime кожного дня з 17:00 год. по 19:00 год. без присутності матері; після досягнення дитиною семирічного віку - один місяць літніх канікул та половину зимових канікул з 10:00 год. по 20:00 год. щодня, за місцем проживання дитини, без присутності матері, з правом відвідування розважальних закладів, кафе, парків, атракціонів, кінотеатрів, тощо, за умови своєчасного (не менше ніж за місяць, що передує приїзду [PERSON] в Україну) попередження [PERSON] про час такого приїзду; після досягнення дитиною семирічного віку - один місяць під час навчального періоду протягом доби, з можливістю забрати дитину зі школи та залишати дитину у себе на ніч, без присутності матері, з правом відвідування розважальних закладів, кафе, парків, атракціонів, кінотеатрів, тощо, за умови своєчасного (не менше ніж за місяць, що передує приїзду [PERSON] в Україну) попередження [PERSON] про час такого приїзду; після досягнення дитиною десятирічного віку - один місяць літніх канікул та половину зимових канікул за місцем проживання батька, в тому числі в Канаді, без присутності матері, з покладенням на відповідача обов`язку забезпечити безперешкодний виїзд і повернення дитини в Україну, з покладенням на позивача обов`язку забезпечити виїзд і повернення дитини в Україну. [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначила, що перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною не чинить, не проти щоб він особисто брав участь у вихованні спільної дочки, приймав участь у забезпеченні її належними побутовими умовами, забезпечував належний духовний та фізичний розвиток. Заперечуючи обставини, викладені у позовній заяві зазначає, що планшет був куплений не доньці, а особисто їй, який вона надавала дитині для спілкування з батьком, проте на даний час планшет зламаний та його відновлення є недоцільним. Зважаючи на те, що у грудні 2020 року [PERSON] погрожував забрати спільну дитину до Канади, а її помістити у психічну лікарню та враховуючи що батьки [PERSON] забрали та утримували у себе її особисті документи та закордонний паспорт [PERSON] , з урахуванням інтересів дитини, [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити. [PERSON] та її представник [PERSON] позов визнали частково, не заперечували щодо встановлення спілкування батька з дитиною відповідно до висновку служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації. Представник служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що з 19.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 32). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 31). Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21.05.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 29-30). Станом на 01.10.2021 року заборгованість по аліментам відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості зі слати аліментів у ВП №65770505 (а.с. 24). Згідно довідки Навчально-виховного комплексу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів - ліцей» № 20 Оболонського району м. Києва № 165 від 02.12.2021 року [PERSON] дійсно навчається у 1-В класі НВК № 20 Оболонського району м. Києва та перебуває на групі подовженого дня до 18 години (а.с. 64). Як вбачається з довідки центру науково-технічної творчості молоді «Сфера» Оболонського району міста Києва № 8 від 13.05.2021 року [PERSON] з 14.09.2020 року три рази на тиждень займається в гуртку раннього розвитку дитини у центрі науково-технічної творчості молоді «Сфера» Оболонського району м. Києва (а.с. 65). З висновку Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] вбачається, що після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , дитина залишилася проживати з матір`ю. Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини спеціалістами служби встановлено, що квартира знаходиться на 11 поверсі 16 поверхового будинку, належить на праві власності [PERSON] та складається з двох кімнат. В квартирі проживають: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (донька [PERSON] від попереднього шлюбу). Умови проживання добрі, квартира охайна, чиста, облаштована необхідними меблями, побутовою технікою та предметами домашнього вжитку. Дитині відведена кімната, в якій є окреме спальне місце, письмовий стіл, шафа для одягу, учбове приладдя. [PERSON] має одяг та взуття, що відповідає сезону та віку дитини. Мати створила належні умови для виховання та розвитку дитини. Також дівчинка відвідує Навчально-виховний комплекс «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів-ліцей» № 20 Оболонського району м. Києва. Батько дитини на даний час перебуває у Канаді та не має змоги побачити доньку, своєчасно сплачує аліменти, бажає спілкуватися з дочкою, брати участь у її виховані, в тому числі і спілкуванні за допомогою сучасних засобів технічної комунікації. В ході спілкування з [PERSON] спеціалістам служб стало відомо, що вона заперечує проти того, щоб батько бачився і спілкувався з донькою. Крім того, [PERSON] також повідомила що не має бажання спілкуватися з батьком. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 20.04.2023 року була присутня мати дитини, яка повідомила, що батько участі у вихованні дитини не приймає, аліменти замість батька сплачує дідусь дитини. Під час спілкування з донькою, яке відбувалося раніше, батько неодноразово розповідав [PERSON] , що забере її до Канади, придбає їй собаку і вони будуть жити разом. Пізніше, коли дитина зрозуміла, що батько хоче забрати її до Канади без матері, донька почала боятись цього і відмовилась від спілкування. Також мати дитини зазначила, що [PERSON] не має власного мобільного телефону, ноутбуку або іншого гаджету для спілкування з батьком по відео зв`язку, оскільки планшет, на який вказує у позові [PERSON] зламаний. Цим висновком рекомендовано спосіб участі [PERSON] з дитиною шляхом спілкування з нею у такому порядку: -спілкування з донькою у відеочаті FeceTime щонеділі з 17:00 до 19:00, за умови забезпечення батьком технічного засобу зв`язку для дитини (смартфоном, планшетом, ноутбуком, комп`ютером або іншим гаджетом) та за згодою і бажанням дитини; -два тижні літніх канікул та один тиждень зимових канікул, з 10:00 до 20:00 щодня, за умови своєчасного (не пізніше ніж на місяць, що передує приїзду [PERSON] в Україну) попередження [PERSON] про час такого приїзду за згодою та бажанням дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст. 157, ч. 1, ч. 2, ч. 3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1,2 ст. 159 СК України). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Враховуючи висновок служби у справах, а також напружені стосунки між позивачем та відповідачкою, їх місце проживання, теперішній сімейний та фінансовий стан, з метою забезпечення прав та інтересів дитини, рівності прав кожного з батьків на участь у житті їх дитини, суд вважає можливим визначити порядок спілкування батька з донькою за допомогою технічних засобів телекомунаційного зв`язку за умови забезпечення їх батьком, в тому числі у відеочаті FeceTime чи інших месенджерах, дотримуючись режиму навчання, харчування, розвитку та відпочинку дитини щодня у період часу з 18:00 до 19:00 за попередньою згодою дитини з обов`язковим інформуванням [PERSON] , а також 15 днів літніх шкільних канікул та п`ять днів інших шкільних канікул у період часу з 10:00 до 20:00 щодня за умови своєчасного (не пізніше як за один місяць, що передує приїзду [PERSON] в Україну) попередження [PERSON] про час такого приїзду, з дотриманням режиму навчання, харчування, розвитку та відпочинку дитини та за її обов`язковою попередньою згодою без участі матері, але з обов`язковим інформуванням мати про місце знаходження дитини і без права залишення населеного пункту в якому проживає дитина. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial