Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Позивач КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» 04 серпня 2021 року звернувся до Московського районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого водопостачання\~та водовідведення в сумі 39867 грн.35 коп., із яких за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2016 р. по 30.06.2021 р. у розмірі 20667 грн.13 коп.; з центрального водовідведення за період з 01.05.2016 р. по 30.06.2021р. у розмірі 14153 грн. 14 коп., інфляційні втрати за період з 01.07.2018 р. по 30.06.2021 р. становлять 3682 грн.06 коп., 3% річних від простроченої суми за період з 01.07.2018 р. по 30.06.2021р. становлять 1365 грн. 02 коп.. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі по справі [PERSON] [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачам за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . У підсумку за боржниками утворилась заборгованість в сумі 34820 грн. 27 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2016\~р.\~по 30.06.2021\~р.\~у розмірі\~20667\~грн.13\~коп.;\~з центрального\~водовідведення за\~період з\~01.05.2016\~р.\~по 30.06.2021р.\~ у\~розмірі 14153\~грн.\~14\~коп.\~ На момент подання позову відповідачі не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням відповідно до ст. 625 ЦК України індексу інфляції в сумі 3682 грн.06 грн. та трьох процентів річних в сумі 1365 грн.02 коп., а всього: 39867 грн. 35 коп., а також покласти на відповідачів судові витрати. Також прохав визнати поважними причини пропуску строку позовної давності, оскільки підприємство є єдиним у м.Харкові, яке здійснює водопостачання та водовідведення. Структура підприємства налічує лише один відділ ( чисельність юристів не перевищує 12 чоловік), який здійснює претензійно-позовну роботу. Враховуючи великий об`єм роботи та значний розмір судового збору, звертатися до суду вчасно з позовами не мають можливості. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.20-21). 16 листопада 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від [PERSON] надійшла заява про застосування строку позовної давності, у якій просив за період з 01.05.2016 р. по 30.06.2021 р. застосувати строк позовної давності по заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та визнати незаконними нарахування за вказаний період в сумі 34820 грн.27 коп. За період з 01.05.2016 р. по 30.06.2021 (з 01.05.2016 р. по 01.11.2018 р.) відмовити КП «Харківводоканал» у стягненні 18\~432 грн. 15 коп. за послуги з водопостачання та водовідведення. У заяві зазначив, що КП «Харківводоканал» не надано жодного доказу на яких підставах нараховувались послуги за водопостачання та водовідведення, договір між відповідачами та позивачем не укладався. Відповідач [PERSON] вважає, що за період з 01.05.2016 р. по 01.11.2018 р. не підлягає сплаті КП «Харківводоканал» 18\~432 грн. 15 коп., у зв`язку із спливом позовної давності, з яких 15\~894 грн. 75 коп. за послуги водопостачання та водовідведення, 3% річних 565 грн.11 коп., інфляційні витрати 1972 грн. 29 коп., вважає, що вказану суму нараховано незаконно (а.с.26-32). 22 листопада 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив визнати позов КП «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за ціною позову у сумі 39867 грн. 35 коп. за водопостачання та водовідведення необґрунтованим та відмовити у його задоволенні. Зазначив, що сума заборгованості нарахована за 5 років, а отже сплив строк позовної давності. В матеріалах справи відсутні докази поважності пропуску строку позовної давності позивачем для пред`явлення позову про стягнення заборгованості. Крім того, зазначив, що договір між КП «Харківводоканал» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про надання послуг з водопостачання та водовідведення не укладався (а.с.34-41). 23 листопада 2021 року від відповідачів [PERSON] , [PERSON] до Московського районного суду м. Харкова надійшли заяви про застосування строку позовної давності аналогічного змісту із заявою [PERSON] (а.с.43-56). 10 грудня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від КП «Харківводоканал» надійшла відповідь на відзив, у якому просили не приймати до уваги доводи відповідачів наведені у відзиві та задовольнити позовну заяву. У відповіді на відзив зазначили, що КП «Харківводоканал» здійснює ліцензійну господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, яка визначена Законом України «Про притну воду, питне водопостачання та водовідведення» , як господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою та водовідведенням, очищення стічних вод за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних з єдиним технологічним процесом . КП «Харківводоканал» є підприємством, яке надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення для мешканців, які проживають у будинках комунальної власності. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено , що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних відносинах. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг , підготовлений виконавцем на основі типового договору. На виконання вимог закону КП «Харківводоканал» був розроблений договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на основі типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 та погодженого рекомендаційним роз`ясненням Харківського обласного територіального відділу Антимонопольного комітету України від 16.07.2009 р. № 9. З 01.05.2019 р. укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачає ряд заходів та процедур, пов`язаних з волевиявленням всіх співвласників багатоквартирного будинку, які передують укладенню договору. З боку відповідачів жодних звернень щодо укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до КП «Харківводоканал» не надходило. Оскільки відповідачі не надали доказів того, що вони не користувалися послугами з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою [ADDRESS] , доводи викладені у відзиві на позовну заяву вважають не обґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Розрахунковим періодом для оплати послуг , якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим періодом (місяцем) , якщо договором не встановлено інший строк. В розрахунках заборгованості чітко зазначено тариф та у зв`язку відсутністю засобів обліку водопостачання, кількість осіб, на яких нараховуються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Щодо спливу строку позовної давності позивачем зазначено, що ЦПК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання не визнає. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку, якщо таке право не встановлено договором або законом окремо. Таким чином, за загальним правилом ЦПК України зі спливом позовної давності зобов`язання щодо стягнення заборгованості за надані послуги не припиняється (а.с.64-66). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 квітня 2023 року справу прийнято до провадження Октябрського районного суду м.Полтави, на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача , проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.83). Відповідачі [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток (а.с.79-81), у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 1\~ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України\~визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені\~статтею 16 ЦК України. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова (а.с. 18), тобто є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП "Харківводоканал" за вказаною адресою. Облік нарахувань та оплат за вказані послуги здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.11 Правил № 630, плата за послуги нараховується згідно показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. За відсутності приладів обліку холодної і гарячої води нарахування здійснюються у відповідності до вимог п.21 Правил №630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих людей. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Посилання відповідачів на відсутність договору укладеного з КП «Харківводоканал» про надання послуг з водопостачання та водовідведення не свідчить про те, що відповідачі не споживали надані позивачем послуги. Відповідачами не доведено, що останні не користувались послугами КП «Харківводоканал», до суду не надано доказів про відмову від користування даними послугами чи отримання вказаних послуг іншим підприємством, яке здійснює водопостачання та водовідведення у м. Харкові. Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2016 р. по 30.06.2021 р. у розмірі 20667 грн.13 коп.; з центрального водовідведення за період з 01.05.2016 р. по 30.06.2021р. у розмірі 14153 грн. 14 коп. Таким чином, несплата відповідачами боргу за надані послуги позивачу КП «Харківводоканал" є порушенням зобов`язань. Відповідачі [PERSON] [PERSON] , [PERSON] надіслали до суду заяви, у яких просили застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Згідно із ч.ч. 3,4 статті 267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 ст.\~261\~ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться уст. 252-255 ЦК України. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1ст. 259 ЦК України). Зважаючи на те, що відповідачами у заяві зазначено про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст.267 ЦК України застосувати трирічний строк позовної давності. Позовна заява надійшла до суду 12.08.2021 року. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги з централізованого постачання та водовідведення за період з 01.08.2018 року по 30.06.2021 року, тобто в межах строку позовної давності, яка складає за надані послуги з централізованого водопостачання за період з з 01.08.2018 року по 30.06.2021 року у розмірі 18 225,22 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2018 року по 30.06.2021 року у розмірі 12\~235,71 грн., що підтверджується загальним розрахунком суми заборгованості (а.с.4-7). Враховуючи наведене, суд вважає, що сума заборгованості підлягає стягненню саме в цьому розмірі, тобто позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. У зв`язку з цим, позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 травня 2016 року по 31 липня 2018 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском трьохрічного строку позовної давності. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало їм КП «Харківводоканал», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. У відповідності до ч. 2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 3682 грн.06 коп. - інфляційні втрати за час прострочення та 1365 грн.02 коп. - 3% річних від простроченої суми, які як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку (а.с.8-11), нараховано за період 01.08.2018 по 01.07.2021, тобто строк позовної давності до вказаних сум не застосовується, а тому підлягає задоволенню. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2018 року по 30.06.2021 року, тобто в межах строку позовної давності, яка складає за надані послуги з централізованого водопостачання у розмірі 18225,22 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2018 року по 30.06.2021 року у розмірі 12\~235,71 грн., інфляційні втрати за час прострочення за період з 01.08.2018 по 01.07.2021 у сумі 3682 грн.06 коп. та 3% річних від простроченої суми за період з 01.08.2018 по 01.07.2021 у розмірі 1365 грн.02 коп., а всього 35 508 грн.01 коп. Клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску позовної давності, що є підставою для захисту порушеного права згідно ч.5 ст. 267 ЦПК України, є необгрунтованими, причини, вказані у ньому не є поважними, а тому у його задоволенні суд відмовляє. У відповідності зі ст.\~141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (89,06 %) в сумі 2021 грн. 78 коп. в рівних частках з кожного, тобто по 673 грн. 93 коп.

Outcome: partial