Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить: визначити позивачу - [PERSON] - [INFO] , додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 квітня 2018 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу після її смерті земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1420981000:01:025:0005, яка розташована на території Васюківської сільської ради Артемівського району Донецької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.06.2006 року серія ЯБ №743422 належить на праві приватної власності [PERSON] . В січні 2022 року позивач дізнався, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на майно - земельну ділянку - спадкоємцем якого за заповітом є позивач. Позивач звернувся за адресою місця проживання померлої [PERSON] для того, щоб отримати у її родичів копію свідоцтва про її смерть, але родичі повідомили, що нічого надавати позивачу не будуть. Отримати у РАЦС свідоцтво про смерть [PERSON] теж не має можливості, оскільки позивач померлій не родич. Нотаріус другої державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, інших спадкоємців не сповістила, як і не відповіла позивачу чому не здійснила дій по повідомленню позивача, як спадкоємця за заповітом про відкриту спадкову справу після смерті [PERSON] . Станом на день звернення до суду з позовною заявою, позивачу нотаріус усно повідомив, що спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита, але жодної інформації вона не надасть позивачу - лише за запитом суду. Враховуючи, що позивач з поважних причин не оформив у нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у визначений законодавцем строк, та зважаючи на те, що в позасудовому порядку вирішити даний спір неможливо, позивач вимушений звернутись до суду та просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою від 09.02.2022 року було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Згідно з Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», справи підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області були передані до Дружківського міського суду Донецької області. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду справу було передано судді Фроловій Н.М. для продовження розгляду. Представник позивача та позивач до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала суду заяву про проведення засідання за відсутності позивача та його представника: на позовних вимогах позивач та його представник наполягають та просять задовольнити в повному обсязі. Крім того, у заявах представника позивача зазначено, що нотаріус при відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] не здійснила розшук спадкоємця за заповітом (позивача), не сповістила навіть про наявність заповіту на ім`я позивача, враховуючи, що м. Соледар - маленьке місто, позивач випадково дізнався про наявність самого заповіту на його ім`я, тобто, нотаріусу Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицькій Л.А. було не важко знайти позивача, враховуючи, що померла [PERSON] не є родичкою позивачу, нотаріус в порушення норм ЦПК України не здійснила заходів з розшуку позивача і сповіщення його, що він є спадкоємця після смерті померлої за заповітом, Друга бахмутська ДНК не потурбувалася про вивіз свого нотаріального архіву з м. Бахмут, чим суттєво ускладнено своєчасне отримання інформації для оформлення позивачем своїх спадкових справ після смерті [PERSON] , відповідно до відповіді ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, померла [PERSON] є і досі власником майна, зазначеного у заповіті на ім`я [PERSON] . Таким чином, є всі підстави вважати, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] з поважних, незалежних від позивача причин. Крім того, представник позивача зазначає, що їй вдалося знайти іншу спадкоємицю за законом на майно після смерті [PERSON] , - це її донька [PERSON] . [PERSON] підтвердила, що на майно за заповітом вона не претендує, отримала у спадщину після смерті її матері іншу земельну ділянку, що підтверджується наданою копією Свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим №645, спадкова справа 93/2020, з якого вбачається, що спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки кадастровий номер 1420981000:02:021:0011, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Васюківської сільської ради Бахмутського району Донецької області, належної померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №166872, виданого 29.07.2005 року Артемівським районним відділом земельних ресурсів Донецької області. Представник відповідача Соледарської міської ради до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представником відповідача 20.03.2023 р. була надана заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Рішення просить прийняти на розсуд суду. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До відносин спадкування правила ЦК України (книга 6 Спадкове право, ст.ст.1216-1308) застосовуються, якщо спадщина відкрилась після набрання ним чинності з 01 січня 2004 року, а також якщо спадщина відкрилась до цієї дати, але не була прийнята ніким із спадкоємців (пункти 1, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1). Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч.2). В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ч.3). Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Роздолівка, Артемівського району Донецької області є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданої Бахмутської міською радою, паспорт громадянина України [NUMBER] виданий органом 1420 23.12.2020 р. (а.с.5-6). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть № 55 від 27.02.2020 виданого Виконавчим комітетом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області, з якого також вбачається, що заявником який отримав зазначений документ є [PERSON] (а.с.40-41). 16.04.2018 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Полєжаєвою Г.М. та зареєстрований в реєстрі за №397, на випадок смерті [PERSON] зробила розпорядження: належну їй на праві власності земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 1420981000:01:025:0005, що розташована в межах території Васюківської сільської ради Бахмутського (стара назва Артемівського) району Донецької області, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.8) Згідно листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 23.02.2023 документи, напрацьовані у Другій Бахмутській державній нотаріальній конторі, не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області, зокрема, м. Бахмута. Тобто, на теперішній час витребувати від Другої Бахмутської державної нотаріальної контори будь-яку інформацію стосовно заведення спадкової справи, після смерті [PERSON] [INFO] , не вбачається за можливе (а.с. 59-60). Листом № 12996/14665-26-23/15.5 від 31.03.2023 р. Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, повідомляє, що архіви Другої бахмутської державної нотаріальної контори до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавалися та не були вивезені з адреси розташування контори з веденням активних бойових дій на території Донецької області, у зв`язку з чим, наявне коло спадкоємців не можливо жодним чином з`ясувати (а.с. 84). Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 29-5-0.2-658/2-23 від 31.03.2023 р. відповідно до даних Державного земельного кадастру власником земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером 1420981000:01:025:0005 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Васюківської сільської ради Бахмутського району Донецької області є [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №743422, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 22.06.2006. (а.с.83) Як вбачається з листа Приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Гнатенко В.Л. №53/01-16 від 15.02.2023 року, згідно даних Реєстру спадкових справ після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] було заведено спадкову справу 93/2020 та 01.09.2020 року за реєстровим №645 видано свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 71490063 від 15.02.2023 р. (а.с.43-44). Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.09.2019 року, спадкоємцем земельної ділянки , кадастровий номер 1420981000:02:021:0011 площею 7,9319 гектарів є донька [PERSON] - [PERSON] . Позивач не може реалізувати право на спадкування за заповітом у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320 цс 17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснив у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця у зв`язку із об`єктивними обставинами, що стало перешкодою до реалізації своїх спадкових прав та пропуску шестимісячного строку, а саме оскільки не знав про смерть спадкодавця та про наявність заповіту. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved