Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

04.07.2023 представник відповідача [PERSON] адвокат Блізінський М.П. звернувся до суду із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі, зазначивши розрахунок витрат, які підлягають стягненню з позивачів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 48\~462,10 грн., з яких 160 грн. складають витрати пов`язані із направленням поштових відправлень учасникам справи. 12.07.2023 до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшло заперечення від представника [PERSON] та [PERSON] адвоката Малеки І. проти задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі N 537/3556/22 в якому остання прохала відмовити в задоволенні зазначеного вище клопотання в повному обсязі. Обґрунтовуючи клопотання про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, представник позивачів зазначає, що стороною відповідача сума витрат на професійну правничу допомогу значно завищена, перелік послуг наданих адвокатом Блізінським М. не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи. При цьому представник позивача вказує, що на момент звернення із вказаною заявою, всупереч вимогам частин першої, другої статті 134, частини 3 статті 137 ЦПК України стороною відповідача: не подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судового збору; не виконано вимогу процесуального законодавства, за якою передбачено подачу детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Серед іншого матеріали справи не містять, а заявником не додано доказів, які б свідчили про доцільність та неминучість витрат на професійну правничу допомогу. Відзив, поданий відповідачем на позовну заяву [PERSON] , не містить ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, значною мірою (текстуально й по суті) відтворює доводи, викладені стороною відповідача у відзиві на первісний позов [PERSON] від 21.03.2023 та на думку сторони позивача, виготовлення останнього не вимагало значного обсягу технічних робіт. Крім того, враховуючи незначну тривалість судових засідань, прийняття стороною відповідача участі у судових засіданнях в режимі відео конференції та ознайомлення з матеріалами цивільної справи і здійснення направлення відзивів та клопотань через систему Електронний суд, представник позивачів вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення вказаних судових засідань та вчинення інших дій під час надання правової допомоги адвокатом Блізінським М. у цивільній справі №537/3556/22. Посилаючись на викладені вище обставини, представник позивачів прохала суду відмовити в задоволенні заяви сторони відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки обсяг наданих послуг адвокатом Блізінським М. в суді першої інстанції не відповідає критерію реальності таких витрат. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Блізінський М. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, зазначивши що понесена відповідачем загальна сума витрат на правничу допомогу що надавало останньому Адвокатське об`єднання «АС Лігал» складає 48\~462,10 грн., з яких 160 грн. складають витрати пов`язані із направленням поштових відправлень учасникам справи. Разом з цим, представником відповідача в судовому засіданні була розмежована первісно заявлена сума витрат на правову допомогу що підлягла стягненню з позивачів і тому із врахуванням часу витраченого адвокатськім об`єднанням на підготовку та ведення цивільних справ за позовами [PERSON] та [PERSON] , сторона відповідача остаточно прохала\~суд стягнути\~на користь\~відповідача \~ [PERSON] \~31\~835,48\~грн.\~витрат на\~правову допомогу\~із позивача\~ [PERSON] \~та 16466,62\~грн.\~з позивача\~ [PERSON] , при цьому також покласти на останніх зобов`язання сплатити фактичні витрати пов`язані із розглядом справи в суді що складають 109 грн. з [PERSON] та 51 грн. з [PERSON] . Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Малека І. прохала суд відмовити в задоволенні клопотання сторони відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на викладені у своєму запереченні від 12.07.2023 обставини, при цьому зазначивши що в разі якщо суд все ж прийде до переконання про наявність підстав для компенсації цих витрат, то сума останніх підлягає значному зменшенню із застосуванням таких критерій як реальність адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) і розумність їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. В провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебувала цивільна справа за об`єднаними в одне провадження позовом [PERSON] \~до [PERSON] ,\~за участю\~третьої особи\~ приватного\~нотаріуса Кременчуцького\~районного нотаріального\~округу Полтавської\~області Проботюк\~Юлії Миколаївни,\~про визначення\~додаткового строку\~на прийняття\~спадщини та позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Юлії Миколаївни, [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. 28.06.2023 рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини було відмовлено. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу відповідачем надано копію Договору про надання правової допомоги № 96/3 від 16.03.2023, копію Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги № 96/3 від 16.03.2023, копію Додатку №2 до Договору про надання правової допомоги № 96/3 від 16.03.2023, копію звіту про надання правової допомоги від 29.05.2023, копію акту прийому-передачі надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № 96/3 від 16.03.2023, ордер серії ВН№1232140 про надання правничої допомоги [PERSON] адвокатом Блізінським М.П. виданий адвокатським об`єднанням «АС ЛІГАЛ» 20.03.2023 Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час? стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. \~ \~ \~ \~Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;? 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого?2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Оцінюючи обґрунтованість заяви відповідача та заперечення позивачів в контексті положення пункту 4 частини четвертої\~статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд вважає, що заявлена стороною відповідача сума є необґрунтованою. При цьому суд погоджується з доводами сторони позивача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу відповідача з реальним обсягом такої допомоги у суді, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді та тривалість судових засідань), критерію реальності таких витрат. За змістом частини 2\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові, - на позивача. Із врахуванням того що заявлений стороною відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивачів, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Блізінського М. в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивачів, з огляду на заперечення останніх, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 3 000 грн. з позивача [PERSON] та 2000 грн. з позивача [PERSON] . Суд відхиляє доводи позивачів, викладені у відзиві на заяву про стягнення судових витрат, стосовно застосування до відповідача наслідків, передбачених частиною другою\~статті 134 ЦПК України, оскільки аналіз наведеної норми Закону свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат (Постанова ВС від 08.04.2021 року у справі № 161/20630/18) Щодо вимоги сторони відповідача щодо стягнення з позивачів 160 грн. фактичних витрат пов`язаних із розглядом справи в суді і які складаються із витрат пов`язаних із направленням поштових відправлень учасникам справи, суд за відсутності заперечень щодо розміру та обґрунтування недоцільності останніх зі сторони позивачів, погоджується із зазначеним стороною відповідача розміром із врахуванням уточнень останнього під час судового розгляду заяви про стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: approved