Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25 жовтня 1999 виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 25 жовтня 1999 року № 2464 Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла його баба - [PERSON] , яка на момент смерті проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті баби, [PERSON] , який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Також, заявник є спадкоємцем після діда, [PERSON] , який помер [INFO] , якому за життя належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Батько заявника [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] . До спадкової маси після смерті баби входить 1/2 частина квартири [ADDRESS] право власності на 1/2 якій належало на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1999 року № [NUMBER] бабі заявника, проте в зв`язку з тим, що у вказаному правовстановлюючому документі по батькові баби вказано [PERSON] замість [PERSON] , як зазначено у паспорті громадянина України відповідно на підставі якого видано свідоцтво про її смерть заявникові відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання заявник та його представник не з`явились, повідомлявся належним чином, представник заявника надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Заперечень проти заяви не надав. З`ясувавши обставини справи, перевіривши перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ( а.с. 5). Бабою та дідом заявника по ліні батька були [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6). [PERSON] , помер [INFO] ( а.с. 7). Із копії свідоцтва про укладення шлюбу між бабою та дідом заявника вбачається, що по батькові баби вказано [PERSON] ( а.с. 8). Баба заявника [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] ( а.с. 9) Батько заявника [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ( а. с. 16). Зі свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1999 року № [NUMBER] квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та членам його сім`ї в рівних частинах.( а.с. 11) У вказаному правовстановлюючому документі по батькові баби заявника вказано [PERSON] замість [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.05.2022 р. заявнику відмовлено повіреній [PERSON] , яка діє в його інтересах у спадковій справі про прийняття спадщини після померлої його баби [INFO] [PERSON] зв`язку відсутністю документального підтвердження та різним записом по батькові спадкодавця у свідоцтві про смерть - [PERSON] , у свідоцтві про право власності і квартиру - [PERSON] . ( а.с. 12). Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності правовстановлюючого документу неможливо. На підставі викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 25 жовтня 1999 виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 25 жовтня 1999 року № 2464 дійсно належить [PERSON] .

Outcome: approved