Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів та штрафу. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 01 серпня 2022 року між позивачем, [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було укладено договір №1 «Про надання послуг». Відповідно до вказаного Договору відповідач прийняв на себе зобов`язання виконати комплекс робіт по розробці сайту для Позивача, а Позивач в свою чергу прийняв зобов`язання з оплати послуг Відповідача у відповідності до умов Договору. Останній день строку виконання замовлення Позивача за Договором визначено - 29.08.2022 року. Вартість послуг за договором становила 30000 грн. Перша передплата надійшла на рахунок відповідача 19.08.2022 року. Всього за період з 19.08.2022 року по 17.10.2022 року Позивачем перераховано на рахунок відповідача [NUMBER] грошові кошти в розмірі 12346грн.58 коп. Вказав, що позивач продовжував здійснювати оплати на користь Відповідача і після 29.08.2022 року, оскільки термін дії Договору на той момент не закінчився і Позивач вважав, що розробка сайту триває, вважаючи Відповідача добросовісним виконавцем. Пунктом 6.5 Договору визначено, що у випадку, якщо послуги не будуть надані Позивачу у строк, зазначений у п.1.3 Договору, то Відповідач зобов`язаний сплатити штраф Позивачу у розмірі 100% від вартості послуг, тобто 60000 грн. негайно у безготівковій формі. Відповідно до п.9.2 Договору строк його дії починає свій перебіг з дня його підписання та закінчується 31 грудня 2022 року, або до повного виконання Сторонами обов`язків за даним Договором. Оскільки Відповідач не реагує на неодноразові звернення Позивача, 23.01.2023 року останнім було направлено на адресу реєстрації Відповідача Претензію (досудову вимогу) від 22.01.2023 року, в якій Позивач просив повернути сплачені ним 12346,58 гривень, а також оплатити штраф у розмірі 60000,00 грн. протягом п`яти дні з моменту отримання Претензії (досудової вимоги),але зазначена вимога проігнорована відповідача. Дані обставини змушують позивача звернутися до суду.Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 12346,58 грн., штраф за Договором «Про надання послуг» № 1 від 01.08.2022 року в розмірі 60000,00 грн. та судові витрати в розмірі 1073,60 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 13 лютого 2023 року судом був направлений запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , відповідь з якого надійшла на адресу суду 10 квітня 2023 року. Ухвалою судді від 24 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року задоволено клопотання позивача та витребувано докази по справі. Позивач в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу за відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги з наведених в позові підстав. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань не надав. Відзив на позовну заяву не надійшов. Враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2022 року між фізичною особою [PERSON] (Виконавець) та фізичною особою [PERSON] (замовник) укладено Договір про надання послуг №1. Відповідно до п.1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт по розробці сайту Замовнику, відповідно до п.1.2 цього Договору, а Замовник в свою чергу зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх відповідно до умов даного Договору. Під комплексом робіт по розробці сайту Сторони домовились розуміти: редагування веб-шаблонів типових сторінок сайту у відповідності до вимог Замовника; НТМL -верстка -технічні роботи по редагуванню сайту; верстка інформації у вигляді нових розділів, файлів різних форматів, додавання нових розділів; наповнення розділів сайту інформаційними матеріалами; внесення змін до інформації на сайті Замовника; перенесення виконаного завдання на сервер Замовника (п.1.2 Договору). Термін виконання замовлення до 29.08.2022 року (п.1.3 Договору). Згідно до п.4.1 Договору вартість послуг, які надаються по даному Договору складає 30000 грн. Згідно до п.4.2 Замовник сплачує вартість замовлення послуг у формі переплат. Залишок коштів замовник сплачує після остаточного виконання замовлення та підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Розрахунки між Сторонами проводяться в безготівковій формі, шляхом перерахування належних коштів на рахунок Виконавця (п.4.5 Договору). Згідно до п.6.3 Договору у разі неналежного надання послуг Виконавцем або несвоєчасне виконання останній виплачує Замовнику штраф у розмірі 100% від вартості послуг. У випадку, якщо послуги не будуть надані Замовнику у строк, зазначений у п.1.3 даного Договору, то Виконавець зобов`язаний сплатити штраф Замовнику у розмірі 100% від вартості послуг, тобто 60000 грн. негайно у безготівковій формі розрахунку. Відповідно до п.9.1 Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання Сторонами. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2022 року, або до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за даним Договором (п.9.2 Договору). Згідно з п.9.3 Договору закінчення цього договору не звільняє Сторін ввід відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. Відповідно до квитанцій про переказ коштів від 19.08.2022, 22.08.2022, 05.09.2022, 17.10.2022 року [PERSON] перерахував на банківську карту № [NUMBER] відкриту в АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] грошові кошти на загальну суму 12346,58 гривень. Положеннямист. 15 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Правовідносини між сторонами виникли з договору на розробку програмного забезпечення, який за своє природою є договором про надання послуг, а саме Договір підряду, і регулюється положеннями Глави 61 «Підряд» та 63 «Послуги» ЦК України. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1ст. 629 Цивільного кодексу Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст. ст. 901, 902 ЦК Україниза договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу Україниза договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч.1 ст. 843 ЦК Україниу договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення Згідно з ч.1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Згідно із ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно дост. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Суд бере до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18),ст. 204 ЦК Українизакріплюєпрезумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З урахуванням принципу тлумачення favorcontractus (тлумачення договору на користь дійсності)сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17 (провадження № 61-18730св20). Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) тлумаченнястатті 629 ЦК Українисвідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право -обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться вглаві 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Як встановлено в судовому засіданні між сторонами укладено Договір про надання послуг, в якому передбачено предмет договору, вартість послуг, відповідальність сторін за порушення договору та строк виконання робіт, до 31 грудня 2022 року, або до повного виконання Сторонами своїх обов`язків. Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 № 17-рп/2011 у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов`язується лише з волевиявленням особи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц зроблено правовий висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем заявлено вимоги про стягнення грошових коштів та штрафу, однак не заявлено вимогу про односторонню відмову від договору підряду, як визначено положеннями частин другої - четвертої статті 849, частини другої статті 852, частини третьої статті 858 ЦК України, а строк дії Договору не сплив. Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову та доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed