Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування свої позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 06 квітня 2019 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненської області, про що зроблено актовий запис №420, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Зазначає, що причиною її звернення до суду з вищевказаним позовом є те, що сім`я з відповідачем фактично не існує. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння між ними та втрата почуття довіри та любові один до одного. Вихованням сина відповідач не займається, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим вона була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Разом не проживають понад три роки, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують і не бажають їх поновлювати. Примирення між ними неможливе. Вважає, що шлюб існує лише формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, просить шлюб розірвати. Майнових претензій одне до одного не мають. Спір щодо місця проживання неповнолітньої дитини відсутній. Питання про відновлення дошлюбного прізвища не ставить. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Гощанського районного суду від 16.06.2023 було відкрито провадження по праві, призначено справу до розгляду на 02.08.2023 у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав викладених у ньому. Просила позов задовольнити , шлюб між нею та [PERSON] розірвати без вжиття заходів для примирення.. Відповідач в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Згідно поданої заяви, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому законом,\~звернутися за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів (ч.\~1.ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 квітня 2019 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненської області, про що зроблено актовий запис №420, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом\~України (далі - СК України). Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони понад три роки разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують і шлюб між ними фактично припинено. Спроби відновити шлюбні відносини не роблять. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння та втрата почуття любові і довіри один до одного. А відтак, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105\~ СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.110\~ СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112\~ СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітньої дитини, поділу спільного майна сторін не заявлено. Частиною 2 ст.114\~Сімейного кодексу\~ України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 536,80 грн., сплачений позивачем під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 536,80 грн. слід повернути позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст.104,105, 110, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved