Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] , який відноситься до типу робочого двору. За життя [PERSON] заповіту не складав, у силу ст. 549 ЦК УРСР дружина померлого [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після її смерті залишилася спадщина, яка складається із вищевказаного житлового будинку, який [PERSON] фактично прийняла після смерті [PERSON] [PERSON] за життя заповіту не складала. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті, спадщину позивач прийняла, спадкова справа відкрита у Носівській державній нотаріальній конторі Чернігівської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок позивачеві відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Саме тому позивач звернулася до суду та просила судовим рішенням визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій зазначила, що вона підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Макіївської ОТГ в особі Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області у підготовче судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника Макіївської сільської ради та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом установлено, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] відносився до типу робочого двору та згідно з погоспордарською книгою належить [PERSON] , що підтверджується довідкою Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 66 від 15 лютого 2023 року (а. с. 9). Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66, затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р. та погодженою Заступник Голови Верховного суду Української РСР Р. Сіденком 15 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95 (далі - Інструкція). Відповідно до п. 6 зазначеної Інструкції не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Пунктом 20 зазначеної Інструкції було визначено порядок реєстрації у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: «при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам». Отже, наявність запису в погосподарській книзі сільської Ради є достатньою підставою для реєстрації права власності при включенні в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу. Цей пункт підтверджує, що факт наявності запису в погосподарській книзі є достатнім обґрунтуванням права власності на будинки в сільській місцевості. Документом, який підтверджує належність житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] , є довідка № 66 від 15 лютого 2023 року, видана Макіївською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області, про те, що згідно з погосподарською книгою вказане домоволодіння дійсно належить [PERSON] [INFO] в с. Пустотине Носівського району Чернігівської області у віці 73 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Судом установлено, що на день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом із ним за вказаною адресою була зареєстрована та постійно проживала [PERSON] , що підтверджується довідкою Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 645 від 28 грудня 2022 року (а. с. 10). Судом установлено, що за життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 34). Отже, спадкоємство після його смерті здійснюється за законом. Спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 36) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 21 червня 2023 року № 1731/01-17 (а. с. 32). Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), той з подружжя, який його пережив, і батьки (усиновителі) померлого. [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 8). Отже, [PERSON] була спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Міністерством юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, установлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Судом встановлено, що в силу ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] успадкувала належний йому житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок. За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 42-43). Отже, спадкоємство після її смерті здійснюється за законом. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , одна, що підтверджується довідкою Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 65 від 15 лютого 2023 року (а. с. 11). [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а. с. 12), копією свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON] та присвоєння дружині прізвища [PERSON] (а. с. 13). Отже, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Судом установлено, що до майна померлої [PERSON] Носівською державною нотаріальною конторою Чернігівської області заведено спадкову справу за № 649/2005, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 41). Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) (а. с. 39-40). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, після смерті [PERSON] позивач успадкувала також і належний [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] . Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в матеріалах справи відсутній дійсний правовстановлюючий документ на майно, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області Киреєвої Л.М. № 469/02-31 від 16 травня 2023 року (а. с. 20). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а. с. 16-18). Ринкова вартість вказаного житлового будинку станом на 30 травня 2023 року становить 90000 грн., що підтверджується висновками до звіту про вартість майна (а. с. 19). Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а. с. 5). Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved