Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.05.2023 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання 2 неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 24 липня 2010 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На даний час позивач не працює, доглядає за дітьми та потребує матеріальної допомоги від чоловіка. У зв`язку з викладеним позивач звернулася до суду з цим позовом та просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 05 червня 2023 року у справі було відкрито провадження, судове засідання призначено на 05 липня 2023 року, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 05 липня 2023 року судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 24 липня 2023 року. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, разом з тим, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, 11.07.2023 року подав до суду заяву, в якій з позовними вимогами згоден, просить справу розглядати у його відсутність. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] ( а.с. 13-14), батьками дітей записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідач, являючись батьком дітей, зобов`язаний згідно ст. 180 СК України утримувати їх до досягнення ними повноліття, але матеріальної допомоги на їх утримання не надає. В судовому засіданні встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Разом з тим, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно з ст.179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивач виховує і утримує дітей самостійно. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, проте має можливість утримувати дітей, так як працездатний, заявлений позов визнає. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1073 грн. 60 коп. на користь держави. Згідно з статтею 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved