Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року у сумі 17210, 95 гривень, покликаючись на невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Мичка Б.Р. Ухвалою судді від 02 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву. Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками за зареєстрованим місцем проживання. Жодних заяв/клопотань сторонами не заявлено. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12,81 ЦПК України). За відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідач був орендарем нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] площею 54, 1 кв.м., однак 17.05.2022 року на підставі договору дарування став власником вказаного нежитлового приміщення, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивачем за вказаною адресою надаються послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання. Як визначено ч.1ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Житлово-комунальні послуги\~- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст.ст.1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Виходячи з приписів ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання»,\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи даний позов, суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, якою зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Установлено, що відповідач не виконав свого зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, а тому згідно з розрахунком позивача за спірною адресою утворилася заборгованість за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року у сумі 17210, 95 грн. Указаний розрахунок відповідачем не заперечується та не спростовується, а тому береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Наведені законодавчі положення та фактичні обставини справи свідчать, що відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг. Порушене відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У порядкуст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved