Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.07.2019 мав місце страховий випадок відносно автомобіля позивача Chevrolet Cruze 2016 року випуску [PERSON] [NUMBER] , а саме пошкодження бамперу мого автомобіля на паркінгу магазину Епіцентр за адресою [ADDRESS] . Вказує, що після ДТП він звернувся до страхової компанії ТДВ «Експрес-Страхування», в якій у позивача укладений договір добровільного страхування, про відшкодування заподіяних збитків та виплати страхового відшкодування. Так, працівниками страхової компанії йому було запропоновано заповнити одночасно дві заяви про виплату страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи (що передбачено договором страхування) в розмірі 3466,98 грн., а саме заяву про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО Філія «АЦ на Столичному» та заяву про виплату страхового відшкодування згідно погодженої калькуляції на особистий рахунок [PERSON] 07.08.2019 на особистий рахунок позивача прийшов платіж із сумою страхового відшкодування в розмірі 365,83 грн. проте зазначена сума не покриває навіть частину збитків, після чого, 09.08.2019 [PERSON] звернувся до страхової компанії із запереченнями стосовно визначеної суми, на що 19.09.2018 отримав відповідь від страхової компанії про те, що вони визначили, що розмір заподіяних збитків склав 3832,81 грн., а за винятком франшизи ця сума склала 365,83 грн. Таким чином, розрахунок був проведений на їх власний розсуд. Вищезазначена ситуація вимусила мене звернутися до СТО Філія «АЦ на Столичному», оскільки саме це СТО акредитоване в ТДВ «Експрес Страхування» і саме на рахунок даного СТО, вказує, що [PERSON] було запропоновано заповнити одну із заяв. Окрім того, повідомляє, що автомобіль на цьому ж СТО проходить гарантійне обслуговування. Згідно калькуляції, відповідно до рахунку-фактури №0000012860 від 05.09.2019 сума заподіяних збитків склала 18944,88 грн. Отже, за вирахуванням франшизи в розмірі 3466,98 грн. сума страхового відшкодування повинна була скласти 15477,9 грн. Яку позивач й просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 26.09.2019 у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. У відзиві на позовну заяву представник ТОВ «Експрес страхування» Шуплякова С.Б. доводи викладені в позовній заяві вважала необґрунтованими, зазначила, що відповідно до 9.7.2 частини Б договору страхування розмір завданих збитків визначається та страхове відшкодування виплачується страховиком або уповноваженим представником страховика на підставі: у випадку обрання страхувальником опції «пріоритет СТО» - за умови перерахування коштів на СТО для здійснення відновлювального ремонт у ТЗ або перерахування страхувальнику, якщо роботи по відновленню ТЗ вже оплачені, - кошторису ремонтних робіт, рахунків-фактур, нарядів-замовлень, актів виконаних робіт та інших документів, які підтверджують вартість та факт виконання відновлювального ремонту на СТО. При цьому, перерахування проводиться безготівково на рахунок СТО, що надала рахунок, або по факту виконання робіт - на підставі акту виконаних робіт та квитанції про сплату - на рахунок страхувальника. Вартість відновлювального ремонту ТЗ за опцією «пріоритет СТО» визначається відповідно до одного з нижченаведених варіантів: Згідно п. 9.7.3.2 договору страхування у випадку, коли розмір страхового відшкодування виплачується безпосередньо на рахунок страхувальника, страховик має право замовити незалежну оцінку вартості відновлювального ремонту Т3, та визначити суму страхового відшкодування на підставі висновку експерта автотоварознавця (суб?єкта оціночної діяльності). В п. 8 частини А договору страхування передбачена безумовна франшиза в сумі 1,00% страхової суми по страховому ризику «ДТП». Враховуючи заяву страхувальника про виплату страхового відшкодування на його картковий рахунок, а також за відсутності доказів фактичного здійснення відновлювального ремонту Т3 за рахунок страхувальника, 07.08.2019р ТДВ «Експрес Страхування» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі: 3832,81 (розмір збитку згідно Звіту) - 3466,98 грн (франшиза за Договором страхування) = 365,83 грн. Окрім того, повідомила про те, що 11.10.2019 до ТДВ «Експрес Страхування» звернувся [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО - ФІЛІЯ "АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ" АТ "УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ" з вирахуванням раніше сплаченого відшкодування в сумі 365,83 грн. Згідно рахунку-фактури СТО ФІЛІЯ "АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ" № 0000014515 від 09.10.2019 вартість ремонту автомобіля Chevrolet Cruze, д.р.н. [NUMBER] окладає 7 317,12 грн. 11.10.2019 ТДВ «Експрес Страхування прийняло компромісне рішення про доплату страхового відшкодування позивачу в сумі 7317,12 (вартість ремонту згідно рахунку СТО) - 365.83 (раніше виплачене відшкодування)= 6 951,29 грн. та в той же день страхове відшкодування в сумі 6 951,29 грн. було перераховано на реквізити СТО згідно платіжного доручення. Таким чином, позовні вимоги необґрунтованими, оскільки фактична вартість була відшкодована позивачу. Окрім того, просила стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, зазначила, що понесення таких витрат підтверджуються належними доказами, що додані до відзиву. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Суд встановив, що 15.09.2017 між [PERSON] та ТВ «Експрес Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.17.2370435, згідно якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов?язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом Chevrolet Cruze, Д. Н. [NUMBER] . 22.07.2019 за адресою; м. Київ, вул Павла Григоренко,40 було пошкоджено під час стоянки автомобіль Chevrolet Cruze, д.р.н. [NUMBER] . 31.07.2019 до ТДВ «Експрес Страхування» звернувся [PERSON] із повідомленням про подію з транспортним засобом та заявою про виплату страхового відшкодування на картковий рахунок страхувальника у КБ «Приватбанк»., що підтверджується заявою долученою до позовної заяви та не заперечується відповідачем. Поряд з цим, позивач вказує, що в той же день звернувся також з заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО Філія «АЦ на Столичному», що підтверджується фотознімком, долученого до матеріалів позовної заяви. Проте, в матеріалах справи відсутні докази направлення такої заяви безпосередньо відповідачу, відтак суд не приймає такі твердження до уваги. Так, судом встановлено, що автомобіль [PERSON] Chevrolet Cruze, Д. Н. А19928HС на вищевказаному СТО, Філія «АЦ на Столичному». проходить гарантійне обслуговування. Згідно калькуляції, наданої позивачем, та рахунку-фактури №0000012860 від 05.09.2019 сума заподіяних збитків склала 18944,88 грн. 07.08.2019 на особистий [PERSON] рахунок прийшов платіж із сумою страхового відшкодування в розмірі 365,83 грн, що підтверджується копією виписки із за стосунку АТ КБ «ПриватБанк», з яким позивач категорично не погоджується. Оцінюючи спірні правовідносини суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхування є одним із засобів, покликаних мінімізувати ризики, пов`язані з можливим знищенням або пошкодженням такого майна. Економічне призначення майнового страхування полягає у відшкодуванні збитків, заподіяних внаслідок пошкодження чи знищення майна при настанні страхових випадків, визначених законодавством або обумовлених договором. Отже, мета такого страхування - компенсування шкоди. Згідно зі ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. У ст. 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування. Обов`язки страхувальника визначаються ст. 989 ЦК України, статтею 21 Закону України «Про страхування» і умовами договору страхування. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування визначені у ст. 991 ЦК України і статті 26 Закону України «Про страхування». Цими статтями також встановлено, що договором страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Як визначено у ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором від №202.17.2370435 передбачено, що він складається з двох частин - частина «А» договору страхування Особливі умови страхування та частина Б договору - Загальні умови страхування. Згідно з п. 9.7.2 частини Б договору у випадку обрання страхувальником опції «пріоритет виплат СТО» - за умови перерахування коштів на СТО для здійснення відновлювального ремонту у ТЗ або перерахування страхувальнику, якщо роботи по відновленню ТЗ вже оплачені розмір завданих збитків визначається та страхове відшкодування виплачується на підставі - кошторису ремонтних робіт, рахунків-фактур, нарядів-замовлень, актів виконаних робіт та інших документів, які підтверджують вартість та факт виконання відновлювального ремонту на СТО. Відповідно до п. 10.1.12 частини Б договору страхування страхувальник зобов`язаний погодити із страховиком вибір підприємства, на якому буде здійснюватись відновлювальний ремонт пошкодженого застрахованого ТЗ, а також калькуляцію на ремонт застрахованого ТЗ, складену цим підприємством. Поряд з цим, надана позивачнм калькуляція не була узгоджена з відповідачем. Згідно п. 9.7.3.2 договору страхування у випадку, коли розмір страхового відшкодування виплачується безпосередньо на рахунок страхувальника, страховик має право замовити незалежну оцінку вартості відновлювального ремонту Т3, та визначити суму страхового відшкодування на підставі висновку експерта автотоварознавця (суб?єкта оціночної діяльності). В п. 8 частини А договору страхування передбачена безумовна франшиза в сумі 1,00% страхової суми по страховому ризику «ДТП». Враховуючи заяву страхувальника про виплату страхового відшкодування на його картковий рахунок, а також за відсутності доказів фактичного здійснення відновлювального ремонту Т3 за рахунок страхувальника, 07.08.2019 ТДВ «Експрес Страхування» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі: 3832,81 (розмір збитку згідно Звіту) - 3466,98 грн (франшиза за договором страхування) = 365,83 грн, що підтверджується страховим актом №3.19.1994-1. 11.10.2019 до ТДВ «Експрес Страхування» звернувся [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО, Філія «АЦ на Столичному» з вирахуванням раніше сплаченого відшкодування в сумі 365,83 грн. Згідно рахунку-фактури СТО, Філія «АЦ на Столичному» № 0000014515 від 09.10.2019 вартість ремонту автомобіля Chevrolet Cruze, д.р.н. [NUMBER] складає 7 317,12 грн. 11.10.2019 ТДВ «Експрес Страхування» прийняло компромісне рішення про доплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 7317,12 (вартість ремонту згідно рахунку СТО) - 365.83 (раніше виплачене відшкодування)= 6 951,29 грн. 11.10.2019 страхове відшкодування в сумі 6 951,29 грн. було перераховано на реквізити СТО згідно платіжного доручення. Слід зазначити, що в матеріалах справи міститься звіт, проведений відповідачем,№ 1088 про оцінку КТЗ, який, в свою чергу позивачем у розумінні процесуального закону не спростований. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов?язковим для виконання сторонами. Всі умови договору - істотні, звичайні та випадкові - з моменту його укладення (див. ст. 640 ЦК України) стають однаково обов?язковими для виконання сторонами. В цьому полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Загальні вимоги щодо виконання зобов?язань, зокрема тих, що виникають з договорів, встановлені главою 48 цього Кодексу. Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обов?язків тягне наслідки, передбачені главою 51 ЦК. Відмова від договору (від виконання договору) можлива лише у випадках, передбачених самим договором або законом (див. ст. 651 ЦК і коментар до неї). Вищевикладеними правовими нормами визначено, що умови укладеного договору є обов`язковими для його виконання, проте позивачем в даному випадку не ставиться під сумнів та не оспорюється дійсність договору страхування. Більш того, факт виконання ремонту Chevrolet Cze, д.р.. [NUMBER] в повному обсязі та вартість ремонту автомобіля також підтверджується Актом виконаних робіт №2019071930 від 28.10.2019, за особистим підписом [PERSON] , про що останній навіть не зазначає в позовній заяві, що ставить під сумнів добросовісність його дій. Згідно ч. 2 ст 43 ЦІК Учасники справи зобоз?язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ТДВ «Експрес Страхування» є необгрунтованими, оскільки фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля, яка становить 7317,12 грн, повністю відшкодована за рахунок страховика. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки відсутні підстави для задоволення позову, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору слід залишити за позивачем. Що стосується, що прохання представника відповідача про стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. слід зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується копією додатковою угодою №1від 10.07.2023 до договору про надання правничих послуг №03/07-ЮР від 03.07.2020 та Актом виконаних робіт від 11.07.202, копією ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Але обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат. Статтею 141 ЦПК передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020). Окрім того, такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі 686/31892/19. Поряд з цим, в матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги, що суперечить вищевикладеним правовим висновкам, за таких обставин заява відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджена належними доказами. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1, 8, 16, 26 Закону України «Про страхування», ст. ст. 627, 628, 629, 982, 989, 991 ЦК України,

Outcome: dismissed