Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

[PERSON] , який є представником акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з відповідача 54 130 грн 02 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № б/н. В обґрунтування позову зазначив, що 13 листопада 2012 року сторони уклали вищезазначений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22 лютого 2023 року перед позивачем утворилася вищезазначена заборгованість, позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 листопада 2012 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника. 02 грудня 2021 року [PERSON] підписав умови кредитування, відповідно до яких процентна ставка, узгоджена з ним, склала 40,08% річних. З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 22 лютого 2023 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 54 130 грн 02 коп. з яких: 46 300 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 830 грн 02 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За змістом\~частини 1 статті 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки та розмір процентів визначається кредитним договором. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтями 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування запозиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2 684 грн 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~а тому\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути судові\~витрати у\~розмірі 2\~684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved