Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Позивач представник Кам`янської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майна міської ради, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Денис Олександрович, про визнання договорів недійсними, скасування запису про державну реєстрацію права власності. У своєму позові з урахуванням зміни предмету позову позивач просить суд: Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на об`єкт нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) загальною площею 214,7 кв.м.; А-5 багатофункціональні приміщення (вбудовані приміщення № 61,62,63), а-1 - прибудова; п/д підвал, ганок, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власної на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1332882312104, номер запису про право власності: 21981737 з одночасним припиненням речового права на вказаний об`єкт. Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на об`єкт нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) загальною площею 214,7 кв.м.; А-5 багатофункціональні приміщення (вбудовані приміщення № 61,62,63), а-1 - прибудова; п/д підвал, ганок, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власної на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1332882312104, номер запису про право власності: 21981775 з одночасним припиненням речового права на вказаний об`єкт. Визнати недійсним Договір дарування однієї другої частки нерухомого майна багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 31.08.2017р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., зареєстрованого в реєстрі за № 865 з застосуванням наслідків недійсності, скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на частку об`єкту нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), загальною площею 214,7 кв. м який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власної на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1332882312104 , номер запису про право власності: 22112287 з одночасним припиненням речового права [PERSON] на одну другу частку нерухомого майна багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати недійсним Договір про зміну правового режиму майна подружжя та дарування частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 02.09.2017р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., зареєстрованого в реєстрі за № 875, скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на частку об`єкту нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), загальною площею 214,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власної на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1332882312104 , номер запису про право власності: 22138474 з одночасним припиненням речового права [PERSON] на 1/2 частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідачів солідарно на користь Виконавчого комітету Кам`янської міської ради всі витрати пов`язані з розглядом цієї справи. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 02.09.2017 року право власності на спірний об`єкт нерухомості [PERSON] було припинено та перейшло [PERSON] , на підставі договору про зміну правового режиму майна подружжя та дарування частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 22138474 від 02.09.2017р. за [PERSON] ), а право власності [PERSON] на спірний об`єкт нерухомості 31.08.2017 року було припинено та перейшло на підставі договору дарування частки нерухомого майна - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) до [PERSON] , що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 22112287 від 31.08.2017р. за [PERSON] ). 31.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування частки нерухомого майна - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63). Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності: 22112287 від 31.08.2017р. за [PERSON] . Таким чином, актуальними записами речових прав на спірний об`єкт нерухомості в у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власної на нерухоме майно є запис за номером 22138474 від 02.09.2017р. про право власності [PERSON] на частину на нерухоме майно - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) та запис за номером 22112287 від 31.08.2017р. про право власності [PERSON] на частину на нерухоме майно - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63). До прийняття рішення Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська від 21.07.2017 року про затвердження мирової угоди, яке в подальшому було визнане незаконним та скасованим, приміщення за адресою: [ADDRESS] мало статус житлового (квартири) і належало в такому статусі на праві сумісної власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] (згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.01.2019р. № 151992925). Але після того, як рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.07.2017 (яке визнане незаконним та скасоване) об`єкт нерухомості, а саме квартира [ADDRESS] , перейшла у власність до відповідачів [PERSON] та [PERSON] вже в якості нежитлового приміщення, яке майже одразу було подароване попереднім власникам [PERSON] та [PERSON] , що може свідчити, що основною метою відповідачів було виведення із житлового фонду кв. [ADDRESS] , всупереч встановленому законодавством порядку. У позовних вимогах позивач просить скасувати запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на об`єкт нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) та запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на об`єкт нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) у зв`язку з тим, що підстава набуття вказаної власності була скасована. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] здійснили відчуження об`єкту нерухомості багатофункціонального приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63, кожний по 1/2 частині) право власності на яке, як на нежитловий об`єкт нерухомості (особливо це стосується кв. [ADDRESS] )в подальшому скасоване. Договори дарування, на підставі яких були здійснені вказані відчуження не мали на меті отримання відповідачами власності на спірний об`єкт нерухомості, (включаючи кв. [ADDRESS] ) як на нежитлове приміщення. Проте, кв. [ADDRESS] не була виведена із житлового фонду в порядку, встановленому діючим законодавством і може належати відповідачам [PERSON] та [PERSON] тільки, як житлове приміщення. В судове засіданні позивач Представник Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Тарасюк О.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того надано відповідь на відзив в якому зазначив, що порушено інтереси держави в особі Виконавчого комітету Кам`янської міської ради, яке полягає в тому, що всупереч відсутності Рішення Виконавчого комітету Кам`янської міської ради, який уповноважений на прийняття рішення про переведення жилого приміщення у нежиле, Баглійський районний суд, затвердив мирову угоду між сторонами про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , як багатофункціональне приміщення. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився надав відзив в якому зазначає, що вважає себе та [PERSON] добросовісними набувачами нерухомого майна, станом на час укладання договору [PERSON] та [PERSON] були законними власниками на об`єкт нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) розташованого за адресою: кв. [ADDRESS] та право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі діючої ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровські області від 21.07.2017 р. у справі № 207/1868/17 та надали заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності відповідача та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майна Кам`янської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. 23\~квітня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 23\~вересня 2020 року ухвалою суду витребувані докази. 20\~травня 2021 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви про залишення без руху. 20 травня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, дійшов до такого висновку. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Судом встановлено, що 02.09.2017 року право власності на спірний об`єкт нерухомості [PERSON] було припинено та перейшло [PERSON] , на підставі договору про зміну правового режиму майна подружжя та дарування частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 22138474 від 02.09.2017р. за [PERSON] ), а право власності [PERSON] на спірний об`єкт нерухомості 31.08.2017 року було припинено та перейшло на підставі договору дарування частки нерухомого майна - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) до [PERSON] , що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 22112287 від 31.08.2017р. за [PERSON] ). Як вказувалось у позовній заяві 31.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування частки нерухомого майна - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63). Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності: 22112287 від 31.08.2017р. за [PERSON] . Таким чином, актуальними записами речових прав на спірний об`єкт нерухомості в у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власної на нерухоме майно є запис за номером 22138474 від 02.09.2017р. про право власності [PERSON] на частину на нерухоме майно - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) та запис за номером 22112287 від 31.08.2017р. про право власності [PERSON] на частину на нерухоме майно - багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63). При цьому, звертаємо увагу суду , що до прийняття рішення Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська від 21.07.2017 року про затвердження мирової угоди, яке в подальшому було визнане незаконним та скасованим, приміщення за адресою: [ADDRESS] мало статус житлового (квартири) і належало в такому статусі на праві сумісної власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] (згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.01.2019р. № 151992925). Але після того, як рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.07.2017 (яке визнане незаконним та скасоване) об`єкт нерухомості, а саме квартира [ADDRESS] , перейшла у власність до відповідачів [PERSON] та [PERSON] вже в якості нежитлового приміщення, яке майже одразу було подароване попереднім власникам [PERSON] та [PERSON] , що може свідчити, що основною метою відповідачів було виведення із житлового фонду кв. [ADDRESS] , всупереч встановленому законодавством порядку. У позовних вимогах позивач просить скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на об`єкт нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) та запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на об`єкт нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63) у зв`язку з тим, що підстава набуття вказаної власності була скасована. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] здійснили відчуження об`єкту нерухомості багатофункціонального приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63, кожний по 1/2 частині) право власності на яке, як на нежитловий об`єкт нерухомості (особливо це стосується кв. [ADDRESS] )в подальшому скасоване. Договори дарування, на підставі яких були здійснені вказані відчуження не мали на меті отримання відповідачами власності на спірний об`єкт нерухомості, (включаючи кв. [ADDRESS] ) як на нежитлове приміщення. Проте, кв. [ADDRESS] не була виведена із житлового фонду в порядку, встановленому діючим законодавством і може належати відповідачам [PERSON] та [PERSON] тільки, як житлове приміщення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005\~у справі «Афанасьєв проти України», заява №38722/02), що засіб захисту повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003\~зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови,\~ що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в\~ правах (абз. 10 п.\~9). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній з 16.01.2020) на цей час є лише три види судових рішень, які можуть бути підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації прав: 1) про скасування рішення про державну реєстрацію прав; 2) про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) про скасування державної реєстрації прав. Така позиція зазначається у п. 75.8 постанови Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19. У п. 75.5 вказаної постанови Верховного Суду йдеться, що «…з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватись одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав)». Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ч.1 ст.184 ЦК України, \~річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Згідно до ч. 1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Статтею 6 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян , а також для встановлення у встановленому порядку, як службових жилих приміщень і гуртожитків . Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Відповідно до ч. 1 ст.8 Житлового кодексу Української РСР переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у ч.2 ст.7 Житлового кодексу Української РСР. Згідно до ст.7 Житлового кодексу Української РСР виключення з житлового фонду жилих будинків і жилих приміщень проводиться періодично у строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР з обстеженням стану жилих будинків державного і громадського житлового фонду. Непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської Ради народних депутатів. Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» (Далі-Закон) передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно до ч. 6 ст. 59 Закону виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Ч.1 ст.73 Закону передбачає, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 07.03.2014р. № 1022-47/VI затверджено Положення про порядок переведення жилих приміщень та жилих будинків у нежилі в місті Дніпродзержинськ (Далі Положення). Цей порядок визначає процедуру підготовки документів для прийняття виконавчим комітетом міської ради рішень про переведення жилих приміщень та жилих будинків в нежилі, регулювання прав та обов`язків учасників правовідносин у містобудівній сфері (п.1.2. Положення). За цим Положенням визначення квартири є - приміщення, елемент внутрішньої структури будинку, призначений для проживання, який має окремий вихід на вулицю, у двір, на сходову клітку або в загальний коридор, а насамперед нежиле приміщення, це приміщення в жилих будинках, призначені для розміщення в них об`єктів невиробничого характеру. Відповідно до п.3.1. цього Положення переведення придатних для проживання жилих приміщень та жилих будинків у нежилі в будинках державної, комунальної та приватної форм власності в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення придатних для проживання жилих приміщень та жилих будинків у нежилі здійснюється за рішенням виконавчого комітету міської ради. Переведення придатних для проживання жилих приміщень у нежилі здійснюється за умови, якщо вони розташовані на цокольному, першому і другому поверхах та мають окремий вхід або мають можливість влаштування окремого входу. При цьому переведення жилих приміщень у нежилі, розташованих на другому поверсі, допускається в разі, якщо приміщення, розташовані під ними на першому, цокольному поверсі, є нежилими. (п.3.2 Положення). З переведенням жилих приміщень та жилих будинків у нежилі Державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших нормативних актів, прийнятих відповідно до законодавства. (п.3.5. Положення). Департаментом комунальної власності та земельних відносин міської ради готується відповідний проект рішення виконавчого комітету міської ради про переведення придатного для проживання жилого приміщення, жилого будинку у нежиле (нежилий). Отже, всупереч встановленого порядку, затвердженого Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 07.03.2014р. № 1022-47/VI про переведення жилих приміщень та жилих будинків у нежилі в місті Дніпрордзержинськ, яким визначений уповноважений орган , що приймає рішення про переведення жилих приміщень в нежилі, а саме - Виконавчий комітет Кам`янської міської ради, Баглійським районним судом визнано право власності на частину квартири [ADDRESS] , як на багатофункціональне приміщення (вбудоване приміщення) за відсутності рішення уповноваженого органу про переведення з житлового фонду у нежитловий квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст. 328 ЦК України про власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч.3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави (Глава 83 ЦК України) застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Пунктом 5 Постанови №9 Пленуму ВСУ від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (Далі Постанова №9 ПВСУ) визначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. На час постановлення Баглійським районним судом Ухвали про затвердження мирової угоди право власності на об`єкт житлової нерухомості саме, як на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] . Також було відсутнє рішення уповноваженого органу про переведення з житлового фонду у нежитловий квартири [ADDRESS] за вище приведеною адресою. Оскільки підстава виникнення права приватної власності на спірний об`єкт нерухомого майна у [PERSON] та [PERSON] і набуття права приватної власності (переходу права власності) на цей же об`єкт до [PERSON] та [PERSON] скасована, а тому договір дарування частки нерухомого майна від 31.08.2017 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., зареєстрованого в реєстрі за № 865 є недійсним у зв`язку з безпідставністю набуття права власності [PERSON] , а також договір про зміну правового режиму майна подружжя та дарування частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно від 02.09.2017 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., зареєстрованого в реєстрі за № 875 є недійсним у зв`язку з безпідставністю набуття права власності [PERSON] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір сплачений позивачем судовий збір з урахуванням задоволених вимог, стягнувши з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської судовий збір у розмірі по 2 1610\~грн. 13 коп. з кожного.

Outcome: approved