Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

27.06.2023\~позивачзвернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що в шлюбних відносинах з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач з лютого 2022 року проживає окремо від сім`ї та не приймає участі в утриманні сина, не цікавиться інтересами дитини, хоча як зазначає позивачка, є здоровою, працездатною людиною та не має інших осіб на утриманні. Крім того, позивачка зазначила про те, що неодноразово зверталася до відповідача з приводу добровільної сплати ним аліментів на утримання їх спільного сина, проте до позитивних результатів такі звернення не призвели, у зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду із відповідним позовом. Позивач до суду не з`явилася, в позовній заяві зазначила про те, що просить суд розгляд справи проводити за її відсутності. Крім того зазначила про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду ( а.с. 2, а.с. 2 зворот). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи як за останнім зареєстрованим місцем проживання так і шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-порталі Судової влади України, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та заяв з процесуальних питань не надав. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі,\~ відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів у силу\~ст. 280 ЦПК України. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що в шлюбних відносинах між сторонами у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьками якого в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.11). Як вказувала позивач у позовній заяві та не заперечив відповідач дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утримання, що також підтверджується довідками Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 348 від 29.03.2019 та №624 від 11.02.2021 ( а.с.7, 8). Вказану обставину відповідач не заперечив та не спростував. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~на утримання\~дитини,\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~платника аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~та інші\~обставини,\~які мають\~істотне значення.\~При цьому,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.\~183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи подання позову до суду засобами поштового зв`язку 27.06.2023, підстав для стягнення аліментів з дати звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, у видачі якого відмовлено, суд не вбачає. Оскільки відповідач є повнолітнім, фізично здоровим чоловіком, який здатен працювати та отримувати заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного відповідач суду не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість та зобов`язаний виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своєї малолітньої дитини. Беручи до уваги вищевикладені обставини, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру аліментів, про стягнення яких просила позивач, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку кожної дитини, починаючи стягнення з 27.06.2023 відповідно до дати на поштовому конверті (а.с. 12) і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved