Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 24 червня 2021 року звернулися до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 2833,33 доларів США, на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 4333,33 доларів США, на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 4333,33 доларів США, а також покладення на відповідача судових витрат. Позовні вимоги мотивують тим, що 15 вересня 2006 року між відповідачем [PERSON] і [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав відповідачу 10000 доларів США, а потім ще 3000 доларів США, зі сплатою 18% річних (1,5% в місяць) та які відповідач зобов`язувався повернути протягом двадцяти днів за вимогою, що стверджується копією розписки відповідача від 15 вересня 2006 року. 29 квітня 2017 року [PERSON] виплатив 1500 доларів США [PERSON] як частину погашення боргу 13000 доларів США, що стверджується копією розписки від 29 квітня 2017 року. Інша сума боргу відповідачем не повернута. Кредитор [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцями останнього в частках по 1/3 є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач претензію про повернення коштів проігнорував, борг не повернув. А тому просять, з врахуванням сплаченої суми, стягнути з відповідача заборгованість у зазначеному вище розмірі. В обґрунтування позовних вимог посилаються на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст.ст. 202, 207, 525, 526, 625, 629, 1047, 1049, 1216, 1218, ЦК України. Матеріали позову на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли 29 червня 2021 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 липня 2021 року позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що не відноситься до території Шевченківського району м. Львова. Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 20 серпня 2021 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 26 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху та повідомлено позивачів про необхідність виправити недоліки позовної заяви. 20 вересня 2021 року позивачами подано до суду клопотання про усунення недоліків позову, якою на виконання вказаної вище ухвали надано квитанцію про сплату судового збору [PERSON] , докази на підтвердження факту смерті [PERSON] та родинних стосунків позивачів з ним, а також документи, що підтверджують розмір доходів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року задоволено клопотання позивачів, звільнено [PERSON] від сплати судового збору, відстрочено [PERSON] сплату судового збору за звернення до суду з позовом; справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у такій, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) осіб. 23 листопада 2021 року представником позивача [PERSON] адвокатом Федорович Н.А., що діє на підставі ордеру серії ВС №1109544 від 23 листопада 2021 року, подано до суду клопотання про роз`єднання позовних вимог у даній справі шляхом формування двох справ: справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та справи за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Подане клопотання мотивувала тим, що позивач [PERSON] померла [INFO] . Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про роз`єднання позовних вимог та зупинено провадження в справі до залучення до участі у справі правонаступника(ів) померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Залучено до участі у справі у статусі позивача [PERSON] як правонаступника померлої [PERSON] . 19 червня 2023 року та в подальшому 3 липня 2023 року на адресу суду від позивача [PERSON] , яка одночасно є представником позивача [PERSON] та діє від її імені на підставі довіреності від 16 травня 2023 року, надійшли клопотання, відповідно до яких позов підтримує позов в повному обсязі та розгляд справи просить проводити без її участі та участі [PERSON] 20 червня 2023 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Цибака О.В., який діяв на підставі ордера серії ВС №1173266 надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача [PERSON] , позов підтримує в повному обсязі. Розгляд справи 20 червня 2023 року було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. 3 липня 2023 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшло клопотання, відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі та розгляд справи просить проводити у її відсутності. В судове засідання 7 серпня 2023 року позивачі не з`явилися. Відповідач в судове засідання 7 серпня 2023 року повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце його проведення, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що між [PERSON] і [PERSON] 15 вересня 2006 року та 15 грудня 2010 року було укладено договори позики на загальну суму 13000 доларів США зі сплатою 18% річних (1,5% в місяць), та які відповідач зобов`язувався повернути протягом двадцяти днів за вимогою, що стверджується копіями розписок [PERSON] від 15 вересня 2006 року та 15 грудня 2010 року. Відповідач будь-яких заперечень щодо написання вказаних розписок чи наявності боргу перед позивачами не надав. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (стаття 1046 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей (частина друга\~стаття 1047 ЦК України). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки». У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18). [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 2 квітня 2016 року. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємцями до майна померлого [PERSON] в частках по 1/3 є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19 жовтня 1974 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 5 вересня 1975 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 3 лютого 1979 року відповідно, копією свідоцтва про право на спадщину від 25 червня 2018 року. Відповідно до вказаних спадкоємців перейшло право вимоги по договорах позики укладених між [PERSON] і [PERSON] 15 вересня 2006 року та 15 грудня 2010 року. 29 квітня 2017 року відповідач [PERSON] сплатив [PERSON] 1500 доларів США в рахунок погашення 13000 доларів США боргу, що стверджується копією розписки від 29 квітня 2017 року та твердженнями позивачів в самому позові. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись 21 травня 2021 року до [PERSON] з вимогою-претензією про повернення боргу від 19 травня 2021 року. [INFO] позивач [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 жовтня 2021 року. Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року залучено до участі у справі у статусі позивача [PERSON] як правонаступника померлої [PERSON] . Відтак [PERSON] набула право вимоги до [PERSON] в частці на яку мала вимогу [PERSON] . Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не оспорено факт отримання від [PERSON] позик, а тому з врахуванням сплачених сум, сума заборгованості за позиками перед позивачами становить 11500 доларів США. Таким чином, оскільки відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав ні перед кредитором, ні перед його спадкоємцями, не повернув борг, а тому з нього слід стягнути в користь позивача [PERSON] заборгованості у розмірі 2833,33 доларів США, на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 4333,33 доларів США, на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 4333,33 доларів США. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача [PERSON] понесені нею судові витрати в розмірі 1181,86 гривень судового збору та в користь держави 10168,14 гривень судового збору.

Outcome: approved