Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду через підсистему\~"Електронний\~суд" надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Слов`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті. Дана заява мотивована тим, що [INFO] помер син заявниці [PERSON] , який мешкав у м. Донецьку. Встановлення факту смерті в судовому порядку заявнику необхідно для реєстрації факту смерті на території України. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, померлого [INFO] в Ясинуватському районі, смт. Верхньоторецьке, Донецької області. В судове засідання заявниця та представник заінтересованої особи: Слов`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом надіслання на їх електронні адреси лист, в судовому засіданні участі не приймали. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00040449890 від 10.07.2023, [PERSON] є сином [PERSON] . Отже, заявниця [PERSON] , є матір`ю померлого [PERSON] та заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана заявником до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. [PERSON] , народився [INFO] в м. Слов`янську Донецької області, про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00040449890 від 10.07.2023. Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 129 від 15.05.2023, [PERSON] , [INFO] , [INFO] помер за адресою: [ADDRESS] від ракова інтоксикація. Злоякісне новоутворення легенів. Крім того, на підтвердження факту смерті [PERSON] заявницею надано фотографію з місця його поховання. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Донецьку, тобто на території, що не контролюється владою України, що унеможливлює реєстрацію факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також пред`явлені документи заявником видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Надати такі документи заявник не має можливості, оскільки син [PERSON] помер на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в неї документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявниця зазначила, що метою звернення до суду з даною заявою є реєстрація факту смерті на території України. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявниця не має іншої можливості одержати в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті сина [PERSON] [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, метою якого є отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved