Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності йому, [PERSON] (паспорт серія [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ), на праві приватної, спільної часткової власності 1/5 частки в квартирі [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 339 від 25.03.1999 на ім`я [PERSON] . Заява мотивована тим, що при видачі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 339 від 25.03.1999, допущено помилку при зазначенні його прізвища, а саме: записано як « [PERSON] », хоча відповідно до паспортних даних прізвище заявника - « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що у вказаному свідоцтві про право власності на житло здійснено помилку в написанні прізвища заявника, яка виникла внаслідок неправильного його перекладу з російської на українську мову, існує певна невідповідність між документами, що посвідчують його особу та правовстановлюючим документом. За результатами звернення заявника з приводу виправлення даної помилки у правовстановлюючому документі до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, йому було запропоновано звернутися з метою вирішення даної проблеми до суду. Крім того, заявник зазначає, що вказана помилка у написанні його прізвища у правовстановлюючому документі, позбавляє його права вільно розпоряджатися своєю власністю. Вищезазначене і стало підставою для звернення з даною заявою до суду для встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, але подав заяву про розгляд заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибула, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечувала. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явились, але в матеріалах справи наявні їх заяви про розгляд заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] , у їх відсутність, вимоги заяви підтримали, просили задоволити. Представник заінтересованої особи Вінницької міської ради Мельник С.С. в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив судовий розгляд провести у його відсутність, своєї позиції з приводу заявлених вимог по суті не висловив. За таких обставин суд вирішив розглядати заяву у відсутність заінтересованих осіб, оскільки всі учасники справи просили розгляд справи здійснювати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зважаючи на зміст заяви [PERSON] , приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до паспорта серії [NUMBER] , який видано Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області 19.05.2005, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с. 9-10). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.03.1999, виданого згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.03.1999 за № 339, прізвище заявника, як співвласника спільної часткової власності, зазначено « [PERSON] » (а.с.5). Розбіжності у написанні прізвища заявника у свідоцтві про право власності на житло від 25.03.1999, виданого згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.03.1999 за № 339, у порівнянні з даними про які наведено у паспорті заявника, виникли в результаті допущення помилки при внесенні рукописного тексту у правоустановчий документ ( в частині прізвища заявника) та внаслідок довільного перекладу прізвища заявника з російської на українську мову. Наведене зумовлює перешкоди у реалізації заявником прав на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, а саме 1/5 часткою у праві спільної часткової власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , співвласником якої він являється. Крім того, допущена помилка при написанні його прізвища у вказаному правоустановчому документі, при настанні будь-яких інших фактів чи подій, у разі пред`явлення вказаного правовстановлюючого документу ( свідоцтва про право власності на житло), викликатиме сумніви, що даний документ дійсно належить йому, [PERSON] , а в позасудовому порядку встановити факт належності йому наведеного правовстановлюючого документу, в заявника можливості не має. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Встановлення факту, що є предметом розгляду у цій справі має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому в подальшому реалізувати своє право на реалізацію правомочностей власника нерухомості, співвласником якої він являється. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованими особами не оспорюються доводи, викладені у заяві. Таким чином, у суду не виникає сумніву у тому, що свідоцтво про право власності на житло від 25.03.1999, видане згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.03.1999 за № 339, належить [PERSON] . Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved