Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 55 500,02 грн. Вимоги позову обґрунтовує тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває відповідач та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Інвалідність [PERSON] була встановлена з 07.10.2019 по 31.10.2020. 30 березня прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короно вірусної хвороби (COVID-19)», на підставі якого Головним управлінням Пенсійного фонду Українив м.Києвіц було продовжено виплату пенсії [PERSON] , як особі з інвалідністю 3 групи загального захворювання з 01.11.2020 по 30.112022. Серед переліку осіб, яким при проходженні чергового переогляду в жовтні 2020, повторно інвалідність [PERSON] не була встановлена. Згідно поданої заяви від 08.11.2022, [PERSON] не проходив огляд медико-соціальної експертної комісії і його не визнано особою з інвалідністю. Таким чином, у [PERSON] в період з 01.11.2020 по 30.11.2022 виникла переплата пенсії в сумі 55 500,02 грн. Позивачем направивлено відповідачу лист з пропозицією добровільно сплатити борг, однак вказаний лист відповідач проігнорував, тому ГУПФУ в м. Києві змушений звернутись до суду з зазначеним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 20.04.2023 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, за зареєстрованим місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією встановлено третю групу інвалідності з 07.10.2019 по 31.10.2020. Листом від 28.12.2022 №138 Київського міського центру медико-соціальної експертизи повідомлено, що хворий [PERSON] , оглядався на МСЕК 10.10.2019 та був визнаний особою з інвалідністю третьої групи загальне захворювання з ураженням ОРА на 1 рік з 07.10.2019 до 01.11.2020 та не переогляд хворий не звертався, з поліклініки документи не переогляд не надходили. Згідно поданої заяви Мельником від 08.11.2022 повідомлено, що останній не проходитиме комісію в медико-соціальній експертній комісії і просить зупинити виплату пенсіїі. Тобто, на момент розгляду справи і з 31.10.2020 інвалідність не продовжено і він не є особою з інвалідністю. Як вбачається із матеріалів справи за період з 01.11.2020 по 01.11.2022 відповідачу здійснювались виплати в сумі 55 500,02 грн. на особистий рахунок АТ КБ «ПриватБанк». Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві до банківської установи АТ КБ «ПриватБанк» зроблено запит від 25.11.2022 № 2600-0502-8/154620 про повернення коштів на суму 55 500,02 грн. за період з 11.11.2020 по 30.11.2022 з рахунку пенсіонера [PERSON] по причині помилково перерахованих коштів. АТ КБ «ПриватБанк» листом від 12.12.2022 № 20.1.0.0.0/7-221209/9865 повідомило ГУ ПФУ в м.Києві про те, що немає змоги виконати вимоги Управління, у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку [PERSON] . На адресу відповідача було направлено вимоги про повернення переплаченої пенсії у розмірі 55 500,02 грн., однак вказані вимоги були проігноровані. Згідно зі ст. 30 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» (далі по тексту Закон) залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством. Згідно ст. 34 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 № 25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення» у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. За приписами ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Аналіз зазначених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера та надання недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. Стаття 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто законом встановлено два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Статтею 81 ЦПК Українивстановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. За змістом ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених чим кодексом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачу було відомо про те, що він не проходив повторний огляд медико-соціальною експертною комісією, інвалідність йому не продовжено, однак не повідомив про це позивача у відповідності до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому позов підлягає задоволенню та з [PERSON] підлягають стягненню надмірно виплачена пенсія у розмірі 55 500,02 грн. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved