Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

21 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки,в якій просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає з адресою: [ADDRESS] , недієздатним та встановити над ним опіки, призначити [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає з адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що у 2004 році [PERSON] , [INFO] , захворів на психічну хворобу, внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу був не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим був визнаний судом недієздатним. Опікуном недієздатного [PERSON] суд призначив його матір - [PERSON] . Стан [PERSON] не покращився, хронічний, стійкий психологічний розлад його здоров`я має місце і на даний момент. [INFO] померла [PERSON] , таким чином, [PERSON] , який за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, залишився без опікуна. Заявник є рідною сестрою, тобто близьким родичем, [PERSON] [INFO] заявниці виповнилося 28 років, її цивільна дієздатність не обмежувалась, вона працює, має постійний дохід, за вчинення злочинів не засуджувалась, до кримінальної відповідальності не притягувалась та за станом здоров`я може бути опікуном. У зв`язку з чим, заявниця звернулась до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті Ради - Жердєв М.Г. заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу 09 лютого 1988 року складено відповідний актовий запис №159. Батьками [PERSON] зазначені, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.1988 року. (а.с. 14) [INFO] народилась [PERSON] , про що Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу 13 жовтня 1992 року складено відповідний актовий запис №782. Батьками [PERSON] зазначені, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.10.1992 року. (а.с. 13) Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2010 року визнано недієздатним [PERSON] , [INFO] і встановлено над ним опіку. Призначено опікуном [PERSON] , його матір - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8-9) [INFO] [PERSON] померла, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 08.04.2020 року складено відповідний актовий запис №518, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2020 року. (а.с. 12) Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 211727, виданої 26 лютого 2019 року, [PERSON] , [INFO] , має другу групу інвалідності з 01.03.2019 року, інвалід з дитинства, інвалідність встановлено на строк до березня 2021. Потребує постійного стороннього догляду (а.с. 10) Згідно висновку про стан здоров`я громадянина, який потребу встановлення опіки (піклування) №243 від 29.05.2020 року [PERSON] , з станом здоров`я потребує опіки. (а.с. 11) Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. У пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні. Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 160 від 20.06.2023 року, виданого Дніпровської філією СПЕ ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», [PERSON] страждає на стійкий психіатричний розлад у формі шизофренії параноїдної, змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом в теперішній час іспитовий не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 100-102) За змістом пункту 1.1, 1.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за номером 387/3680, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станам здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над фізичною особою, яка визнана недієздатною. Частиною першою статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 65 ЦК України передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17, від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 та від 30 червня 2022 року. На підставі пункту 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за номером 387/3680,для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. Як вбачається з Подання голови виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради №14/29-2454 від 02.10.2020 року, у разі визнання [PERSON] судом недієздатним, вважають можливим призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . (а.с. 38) Заявник [PERSON] може бути призначена опікуном недієздатному брату [PERSON] . Положеннями частини 3 статті 296 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, зібранні у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та призначення [PERSON] його опікуном. Частиною 6 статті 300 ЦПК України, визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Разом з тим суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику положення частини 7 статті 300 ЦПК України, відповідно до якого, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи (ч. 8 ст. 300 ЦПК). Відповідно до частини 2 статті 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. На підставі ст. ст. 39, 58, 60 ЦК України,

Outcome: approved