Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

22.06.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання\~шлюбу, який був зареєстрований 02.08.1998 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, відповідний актовий запис №1458. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї позивач називає те, що проживаючи у спільному шлюбі більше двадцяти чотирьох років, вони намагались збудуватим міцні сімейні відносини. Але останній рік подружжя не може проживати разом як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, у зв`язку з чим їхнє спільне проживання стало неможливим, що призвело до нестерпності подальшого їхнього сумісного проживання, сім`я фактично розпалась. Неодноразові спроби налагодити шлюбні відносини, позитивних результатів не дали. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим та недоцільним, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 26.06.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, а також просила розгляд справи проводити у її відсутність, про що надала відповідну заяву. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з позовної заяви, сторони між собою уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, відповідний актовий запис №1458 (а.с. 4). Від вказаного шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12), дитина проживає біля матері. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, позивач з відповідачем протягом останнього року не можуть проживати разом. Слід зазначити, що позивачем вказано у позові, що неодноразові спроби налагодити шлюбні відносини, позитивних результатів не дали та навпаки позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відновлювати сімейні стосунки із відповідачем він не бажає та дійшов виваженого висновку, що це зробити неможливо. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення дієвих заходів спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намірів зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому він повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, та враховуючи позицію позивача, залишає їх за останньою.

Outcome: approved