Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Під час судового засідання представник заявниці заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх. Заінтересовані особи не з`явилася в судове засідання, про дату, час та місце розгляду були повідомлені належним чином. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. Згідно медичного свідоцтва про народження від 01.12.2009 року № 351 [PERSON] , [INFO] народила дитину-дівчинку. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 15.01.2019 № 00021866527 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про народження [PERSON] [INFO] в с. Комишувате Новоукраїнського району Кіровоградської області відсутня.(а.с. 13). Згідно дубліката свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.10.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області, 17.11.2001 виконкомом Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області, зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 09, відповідно до якого заявник отримала прізвище [PERSON] . (а.с. 5) Відповідно довідки Ганнівського старостинського округу Новомар`ївської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 02.06.2022 № 106 [PERSON] , [INFO] проживала на території Ганнівського старостинського округу в с. Новофедорівка Вознесенського району Миколаївської області з 2001 по 2016 рік без реєстрації місця проживання.(а.с.19) Для підтвердження споріднення між заявником та її донькою - [PERSON] . Комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» проведено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. Висновком останньої від 11.04.2023 № 132 встановлено материнство [PERSON] щодо дитини [PERSON] з ймовірністю 99,97%. (а.с. 16-18). Згідно пояснень представника заявника, наданих під час судового засідання, під час видачі медичного свідоцтва про народження невірно було вказано прізвище та зазначено прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказану помилку можливо виправити лише у судовому порядку, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батькові матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно вимог ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України актом цивільного стану є, серед іншого, народження фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї статті, народження фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. За змістом положень ч.1,2,3,4, 8 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини. У разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта громадянина України. Главою 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 визначено, що підставами для проведення державної реєстрації народження є один із наступних документів: а) медичний висновок про народження; б) медичне свідоцтво про народження; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Згідно п.п.1,7 ч.1 та ч.2 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18 визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. З огляду на вищевикладене, враховуючи викладені в заяві обставини, письмові докази на підтвердження обставин справи, відсутність заперечень проти задоволення заяви зі сторони заінтересованих осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved