Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача 1.1. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ, позивач)адвокат Мартиненко Володимир Володимирович (діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ № 000398, виданого 27.06.2019 Радою адвокатів Чернівецької області, довіреності від 20.10.2022) звернувся 05.04.2023 до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] (далі -відповідач) про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання на суму 56661,65 грн.. Вказана позовна заява надійшла до суду 11.04.2023 (вх. № 1050/2023). 1.2. Представник позивача зазначає, що 26.07.2013 між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-02022-260713, за цим договором відповідач отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 35400,00 грн. на строк з 26.07.2013 по 24.07.2015 зі сплатою 48% річних за користування кредитними коштами. [PERSON] не виконав належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення коштів кредитодавцеві, тому банк змушений був звернутись до суду за захистом порушеного права. Згідно з заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 11.07.2017 у справі № 156/504/17 з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 59553,80 грн. та 1600,00 грн. судових витрат (згадане рішення суду набрало законної сили 28.07.2017). 1.3. В подальшому, 28.04.2020, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом по лоту № GL4N015727UA-EA-2020-03-27-000001-b від 17.04.2020, між АТ «Дельта Банк» та ТОВ було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2234/К, за цим договором банк відступив (передав) права вимоги новому кредитору, в тому числі - право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 26.07.2013 № 001-02022-260713. Отже, ТОВ є правонаступником АТ «Дельта Банк» за вказаним кредитним договором. 1.4. За твердженням представника позивача, [PERSON] не виконував зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів і на користь нового кредитора. Адвокат Мартиненко В.В. посилається на норми ст. 11, 609, 526, 625 Цивільного кодексу (ЦК) України, вбачає підстави для настання цивільно-правової відповідальності для [PERSON] у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання просить стягнути з відповідача на користь ТОВ 3% річних (за період з 28.07.2017 по 10.03.2023), що становить за підрахунками позивача 10039,30 грн., та інфляційні втрати (за період з 28.07.2017 по 10.03.2023), що становить за підрахунками позивача 46622,34 грн.. 1.5. Представник позивача Мартиненко В.В. для участі в судовому розгляді цивільної справи не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце здійснення засідань, в тексті підписаної ним позовної заяви зазначив, що не заперечує проти розгляду справи № 156/398/23 без участі представника ТОВ за наявними у справі матеріалами, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі (за наявності передбачених законом підстав). 2. Стислий виклад позиції відповідача 2.1. Згідно з довідкою виконавчого комітету Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 18.04.2023 № 98, наданою на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 35). На цю адресу відповідачеві рекомендованим поштовим відправленням була направлена копія позовної заяви (з додатками) та судова повістка, згадане відправлення повернуто на адресу суду відділенням АТ «Укрпошта» з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». 2.2. Відповідача було двічі повідомлено про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті «Судова влада України», відповідач для участі в судовому розгляді справи не прибув, про наявність поважних причин для цього суду не повідомив, відзиву на позов не надав, будь-які заяви (клопотання) від [PERSON] до суду не надходили. 2.3. Згідно з ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2.4. Оскільки у справі № 156/398/23 всі згадані умови дотримані, суд в ухвалі від 20.07.2023 прийняв рішення про здійснення заочного розгляду справи за правилами гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. 3. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі 3.1. За час судового розгляду справи № 156/398/23 додаткові заяви (клопотання) від сторін до суду не надходили. 3.2. Ухвалою судді від 20.04.2023 позовна заява ТОВ до [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання на суму 56661,65 грн. прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін), призначено судове засідання щодо розгляду справи на 31.05.2023 на 13 год. 00 хв.. 3.3. У зв`язку з неявкою до суду відповідача для участі в засіданні, призначеному на 31.05.2023 на 13 год. 00 хв., відкладено судове засідання в розглядуваній справі на 26.06.2023 на 13 год.00 хв., про що повідомлені сторони. 3.4. Ухвалою суду від 26.06.2023 у зв`язку з неявкою відповідача відкладено розгляд цивільної справи № 156/398/23 на 20.07.2023 на 14 год. 00 хв., продовжено строк розгляду цивільної справи до 20.07.2023. 4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами в справі 4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 4.4. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ч.3 ст. 82 ЦПК України). 4.5. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України). 4.6. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. 4.7. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» є юридичною особою, зареєстрованою як фінансова установа, має право надавати фінансові послуги (надання гарантій, надання поручительства, надання позик, факторинг, фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, залучення фінансових активів юридичних осіб із зобов`язанням щодо наступного їхнього повернення) (а. с. 26-28). 4.8. Як убачається зі змісту заочного рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 11.07.2017 у справі № 156/504/17, між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-02022-260713, за цим договором відповідач отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 35400,00 грн. на строк з 26.07.2013 по 24.07.2015 зі сплатою 48% річних за користування кредитними коштами; банк виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за цим договором, однак [PERSON] покладені на нього зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконував належним чином, згаданим судовим рішенням з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 59553,80 грн. та 1600,00 грн. судових витрат (а. с. 6-8). Вказане рішення суду набрало законної сили 28.07.2017. 4.9. Згідно з цим рішенням заборгованість за кредитним договором від 26.07.2013 № 001-02022-260713, котру суд стягнув з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк», становила суму 59533,80 грн. та містила в собі такі складові: 0,00 грн. - тіло кредиту; 38882,61 грн. - прострочене тіло кредиту; 20671,19 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісіями банку. 4.10. За результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом по лоту № GL4N015727UA-EA-2020-03-27-000001-b від 17.04.2020 (а.с.8), між АТ «Дельта Банк» та ТОВ було укладено договір про відступлення прав вимоги від 28.04.2020 № 2234/К, за цим договором банк відступив (передав) права вимоги новому кредитору (а. с. 9-12), в тому числі - право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 26.07.2013 № 001-02022-260713 (а. с. 12). 4.11. Копією платіжного доручення від 27.04.2020 № 272 підтверджена сплата ТОВ на користь АТ «Дельта Банк» коштів у розмірі 1611610,66 грн. за придбання активів згідно з протоколом аукціону UA-EA-2020-03-27-000001-b (а. с. 13). 4.12. Згідно з наданим стороною позивача витягом з Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) станом на 03.04.2023 щодо боржника [PERSON] обліковувались кілька виконавчих проваджень, два з них завершені (про стягнення коштів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» та держави), одне виконавче провадження не є завершеним (про стягнення коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД»); відомості про виконавчі провадження щодо стягнення коштів з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» або ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» в АСВП відсутні (а.с.15-16). 4.13. Згідно з розрахунком, складеним представником позивача, у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, визначеного в твердій сумі рішенням суду, котре набрало законної сили, з [PERSON] на користь ТОВ підлягають стягненню 3% річних (за період з 28.07.2017 по 10.03.2023), що становить за підрахунками позивача 10039,30 грн., та інфляційні втрати (за період з 28.07.2017 по 10.03.2023), що становить за підрахунками позивача 46622,34 грн. (а. с. 14). 4.14. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позицій до суду учасниками справи надано не було. 5. Оцінка суду 5.1. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги по суті, суд виходить з такого. 5.2. Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 5.3. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. 5.4. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 5.5. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). 5.6. Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. 5.7. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 5.8. Як встановлено судом, ТОВ є правонаступником первісного кредитора АТ "Дельта Банк" у правовідносинах за кредитним договором від 26.07.2013 № 001-02022-260713. На підставі рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 11.07.2017 у справі № 156/504/17 з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 59553,80 грн.. Це рішення на теперішній час набрало законної сили і є обов`язковим для обох сторін зобов`язання (для нового кредитора ТОВ та для боржника [PERSON] ), судом визначена певна сума коштів, котру боржник повинен сплатити кредитору і котра становить суму 59533,80 грн., містить в собі такі складові: 0,00 грн. - тіло кредиту; 38882,61 грн. - прострочене тіло кредиту; 20671,19 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісіями банку. Відповідач не надав до суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним визначеного судом зобов`язання на користь нового кредитора. 5.9. У постанові Верховного Суду від 27.04.2018 в справі № 908/1394/17 зазначено: «…виходячи зі змісту частини 1 статті 598, статей 599, 600, 604-609 ЦК України, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 цього Кодексу…". 5.10. За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 5.11. Отже, позивачем доведена наявність правових підстав вимагати від відповідача сплати 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання. 5.12. Водночас згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 914/712/17, "...базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями…". Таким чином, базою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, котрі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, за змістом рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 11.07.2017 у справі № 156/504/17, має бути необтяжена сума основного боргу - 38882,61 грн.. 5.13. Крім того, варто зауважити, що згідно з п. 18 розд. "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України (в ред. Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX) в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 5.14. Загальновідомою обставиною є запровадження на території України воєнного стану з 24.02.2022 (введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в подальшому продовжений у встановленому законом порядку). 5.15. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що період, за котрий відповідачу мають бути нараховані 3 % річних та інфляційні втрати в зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, обмежується часовими рамками з 29.07.2017 до 23.02.2022. 5.16. Згідно з правовими позиціями, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-44цс18), розрахунок 3 % річних здійснюється таким чином: [проценти]= [сума боргу] х [кількість днів прострочки боргу]?3%?100%?[кількість днів у році]. 5.17. Виходячи з цього, розмір 3 % річних на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 29.07.2017 по 31.12.2017 становить: [проценти]= 38882,61 х 156?3?100?365= 498,55 грн. 5.18. Розмір 3 % річних на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 становить: [проценти]= 38882,61 х 365?3?100?365= 1166,48 грн.. 5.19. Розмір 3 % річних на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 становить: [проценти]= 38882,61 х 365?3?100?365= 1166,48 грн.. 5.20. Розмір 3 % річних на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 становить: [проценти]= 38882,61 х 366?3?100?366= 1166,48 грн.. 5.21. Розмір 3 % річних на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить: [проценти]= 38882,61 х 365?3?100?365= 1166,48 грн.. 5.22. Розмір 3 % річних на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 становить: [проценти]= 38882,61 х 54?3?100?365= 172,57 грн.. 5.23. Загалом, з відповідача на користь позивача за вказаний період підлягає стягненню сума 3% річних - 5337,04 грн.. 5.24. Згідно з рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладеними в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. 5.25. Відтак, інфляційні втрати мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу. Отже, розрахунок здійснюється таким чином: [інфляційні втрати] = [сума боргу]?[сукупний індекс інфляції]?100%-[сума боргу]. 5.26. Виходячи з цього, розмір інфляційних втрат на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 29.07.2017 по 31.12.2017 становить: [інфляційні втрати]= 38882,61? 105,089%?100%- 38882,61 = 1978,74 грн.. 5.27. Розмір інфляційних втрат на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 становить: [інфляційні втрати]= 38882,61? 109,777%?100%- 38882,61 = 3801,55 грн.. 5.28. Розмір інфляційних втрат на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 становить: [інфляційні втрати]= 38882,61? 104,054%?100%- 38882,61 = 1576,30 грн.. 5.29. Розмір інфляційних втрат на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 становить: [інфляційні втрати]= 38882,61? 104,992%?100%- 38882,61 = 1941,02 грн.. 5.30. Розмір інфляційних втрат на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить: [інфляційні втрати]= 38882,61? 110,015%?100%- 38882,61 = 3894,09 грн.. 5.31. Розмір інфляційних втрат на суму основного боргу 38882,61 грн. за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 становить [інфляційні втрати]= 38882,61? 102,921%?100%- 38882,61 = 1135,76 грн.. 5.32. Загалом, з відповідача на користь позивача за вказаний період підлягає стягненню сума інфляційних втрат- 14327,46 грн.. 5.33. Отже, за підсумками розгляду цивільної справи № 156/398/23суд дійшов висновку про те, що вимоги, заявлені ТОВ до [PERSON] , підлягають частковому задоволенню. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 6.2. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 6.3. Сторона позивача заявила про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору, в розмірі 2684,00 грн., що підтверджено копією платіжного доручення від 08.02.2023 № 198 про перерахування коштів через КБ «АКОРДБАНК» (а. с. 5). 6.4. Також сторона позивача довела наявність понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. На підтвердження таких витрат позивачем надані до суду копії договору про надання правничої допомоги від 28.09.2021 № 28092021-1, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», додаткової угоди від 01.12.2022 № 6 до згаданого договору, акта приймання-передачі реєстру боржників від 01.12.2022 № 19 (в тому числі, щодо боржника [PERSON] ), акта приймання-передачі наданої правової допомоги від 20.02.2023 № 1, платіжної інструкції від 23.02.2023 № 10228 про сплату позивачем на користь Адвокатського об`єднання «Правовий діалог» коштів у розмірі 25000,00 грн. за договором (а. с. 17-24). 6.5. Відповідач [PERSON] не заявляв про наявність понесених ним судових витрат в цивільній справі № 156/398/23. 6.6. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.7. Оскільки рішенням суду від 20.07.2023 у справі № 156/398/23 вимоги майнового характеру ТОВ до [PERSON] , заявлені на суму 56661,65 грн., були задоволені частково, в межах стягнення з відповідача суми 19664,50 грн., то з урахуванням вимог пропорційності суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати щодо сплати судового збору в розмірі 931,50 грн. та понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 867,63 грн..

Outcome: partial