Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» (далі - позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначено, що згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником домоволодіння, за яким позивачем було надано послуги з надання електричної енергії за період з грудня 2021 року по березень 2023 року є відповідач. Також за вказаною адресою відповідно до витягу №470 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 29.03.2023 зареєстрований відповідач. За особовим рахунком споживача за вказаною адресою спожито електричну енергію в розмірі 9603 кВТ/год та нараховано суму 10 182 грн 24 коп, що підтверджується рахунками з груднями 2021 року по березень 2023 року. З урахуванням часткової сплати боржником загальна сума заборгованості за спожиту електроенергію у період з грудня 2021 року по березень 2023 року становить 8 760 грн 00 коп. Посилаючись на те, що відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг несе відповідач, та факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання з розгляду справи на 12 год 00 хв 28.07.2023. Відповідач у судове засідання також не прибув, надавши перед початком судового засідання заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 209132513 від 15.05.2020, [PERSON] є власником частки на право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу № 470 від 29.03.2023 за адресою: [ADDRESS] з 09.06.2020 зареєстрований [PERSON] . За вказаною адресою ПАТ «Черкасиобленерго» 03.07.2004 було відкрито рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . З 01.01.2019 постачальником універсальних послуг, зокрема постачання електричної енергії побутовим споживачам по Черкаській області є ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ», якому на підставі Прикінцевих положень Закону України «Про ринок електричної енергії» було передано дані по особовому рахунку № [NUMBER] . Згідно з наданими відомостями ВСП «Золотоніські енергетичні мережі» ТОВ «Черкасиобленерго» (адміністратора комерційного обліку, який забезпечує організацію та адміністрування комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, зокрема, веде облік спожитої електроенергії) в порядку встановленому Кодексом комерційного обліку, відповідачу виставлено платіжні документи - рахунки за електроенергію за період з грудня 2021 року по березень 2023 року по особовому рахунку № [NUMBER] , в яких зазначено поточний рахунок позивача. За особовим рахунком споживача № [NUMBER] за вказаною адресою спожито електричну енергію в розмірі 9603 кВТ/год та нараховано суму 10 182 грн 24 коп, що підтверджується рахунками з груднями 2021 року по березень 2023 року. З урахуванням часткової сплати боржником загальна сума заборгованості за спожиту електроенергію у період з грудня 2021 року по березень 2023 року становить 8 760 грн 00 коп. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно з ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною другою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець послуги з постачання та розподілу електричної енергії зобов`язаний постачати споживачеві електричну енергію відповідно до умов укладеного договору про постачання з дотриманням встановлених показників якості послуг. Параметри якості електричної енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язки енергопостачальників або інших суб`єктів, визначених законом щодо постачання та розподілу електричної енергії, встановлюються законом, що регулює відносини у сфері постачання та розподілу електричної енергії. Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії станом на виникнення заборгованості регулювалися Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі - Правила). Відповідно до пункту 4.1 Правил, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Згідно з абз. 2 п.4.10 Правил, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах ненаданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії. Пунктом 4.12 Правил передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої та купленої енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 викладено правовий висновок, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати надані йому послуги. З урахуванням часткової сплати боржником загальна сума заборгованості за спожиту електроенергію у період з грудня 2021 року по березень 2023 року становить 8 760 грн 00 коп. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, на підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що [PERSON] , який є споживачем послуг за адресою:[ADDRESS] , зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» за спожиту електричну енергію, незважаючи на відсутність укладеного між сторонами договору на надання таких послуг. Заборгованість відповідача перед позивачем доведена суду належними та допустимими доказами, не заперечувалась та не оспорювалась відповідачем, ним не подавалось суду заяв про те, що на цей час така заборгованість ним погашена повністю або частково, а тому вимога позивача про стягнення суми основного боргу в сумі 8 760 грн 00 коп підлягає задоволенню. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином на підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в сумі 8 760 грн 00 коп, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн 00 коп.

Outcome: approved