Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1001864328002 від 27 квітня 2021 року, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 93613 грн. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 17 січня 2023 року його заборгованість склала 116197,20 грн. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 116197,20 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 14 червня 2023 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Ві імені позивача до суду подано клопотня про розгляд справи без їх участі на задовлненні позовних вимог наполягають. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повідомлений своєчасно та належним чином про день, час та місце слухання справи, шляхом розміщення на сайті судової влади тексту оголошення про виклик, оскільки, він знятий з реєстрації з останноього місця проживання в м. Дніпро. А згідно до відомостей з ЄДДР особу відповідача не можливо ідентифікувати за даними, що вказа в позові. Заяв чи клопотань по справі та про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи, до суду не подавав. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК Українис уд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали\~справи,\~з`ясувавши\~всі обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з АТ «Перший український міжнародний банк» кредитного договору № 1001864328002 від 27 квітня 2021 року, відповідач отримав кредит в сумі 93613 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою процентів в розмірі 0,01 % річних та комісії в розмірі 2,99% (а.с.5-6) . Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 17 січня 2023 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, складає 116197,20 грн., що включає:74111,70 грн. - заборгованість за кредитом, 42075,74 грн. - заборгованість за комісією, 9,76 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.16-17). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, оскільки відповідач не заперечує неналежного виконання ним зобов`язань за кредитним договором та сам факт наявності кредитної заборгованості, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 74121,46 грн., що становить: 74111,70 грн. - заборгованість за кредитом, 9,76 грн. - заборгованість за відсотками. В частині вимог щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд враховує наступне. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача станом на 17 січня 2023 року банком включено заборгованість за комісією в сумі 42075,74 грн. Однак вказана вимога банку задоволенню не підлягає, з тих підстав, що вона є необґрунтованою, оскільки банк не мав права встановлювати у спірному кредитному договорі винагороду за управління кредитом, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на таке. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Пунктом 4 заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 27.04.2021 року встановлено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99% без уточнення систематичності запиту інформації щодо кредиту споживачем. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 4 кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ «Перший Український Міжнародний Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 2,99%, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1712,10 грн. (2684 грн. х 74121,46 грн. : 116197,20 грн.).

Outcome: partial