Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Позов мотивовано тим, що позивач є власником 1/4 та 1/8 частини квартири [ADDRESS] . Решта квартири належить братові позивача [PERSON] . Під час оформлення спадщини після смерті матері позивачу стало відомо, що на підставі повідомлення Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.01.1998 №1-3-Л, яке надійшло до Першої вінницької державної нотаріальної контори 02.02.1998, було накладено заборону відчуження всього належного [PERSON] майна. Станом на 06.04.2023 вказаний арешт не знято. \~ \~ \~ \~Вінницький міський суд Вінницької області листом від 10.03.2023 повідомивпозивача, що відповідно до алфавітних покажчиків на цивільні справи за 1995-1999 роки зареєстровано цивільну справу за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за №2а-26/98. Інших справ в Ленінському, а також в Замостянському та Староміському судах м. Вінниці немає. Відомості про накладення арешту на майно позивача відсутні. Наявність вказаного арешту перешкоджає позивачу користуватись та розпоряджатись своїм майном. З огляду на викладене, позивач просить суд зняти арешт з майна, що належить йому та накладений на підставі повідомлення Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.01.199 за №1-3-Л, яке надійшло до Першої вінницької державної нотаріальної контори 02.02.1998 за вих. №122. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у справі. (а.с. 42) Представник позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] адвокат Шикунова А.О. в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, зазначених у позові, просила задовольнити. Судові витрати просила залишити за позивачем. Представник Першої вінницької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій розгляд справи просив провести за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Заслухавши думку представника позивача\~ [PERSON] \~та третьої\~особи,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~позивача [PERSON] \~дослідивши матеріали\~ справи, оцінивши докази кожен окремо та у їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до повідомлення від 23.01.1998 №1-3-Л, судовий виконавець В.Г. Медяний звернувся з проханням до старшого нотаріуса Вінницької державної нотаріальної контори №1 повідомити його про заключені договори на ім`я [PERSON] . Якщо такі є, то не проводити ніяких операцій до розпорядження. (а.с.36) Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 24.04.2008 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради, [PERSON] належить частка квартири [ADDRESS] . (а.с. 30) Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №321048638 від 25.01.2023. (а.с. 31) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.02.2023 державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Березовською В.С., спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] є його діти: [PERSON] , в частці, та [PERSON] , в частці. Спадщина, на яку в указаних частках видане це свідоцтво, складається з частки квартири [ADDRESS] . (а.с.32) Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав №322653608 від 13.02.2023, [PERSON] належить 1/8 частка квартири [ADDRESS] . (а.с. 33) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.02.2023 державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Березовською В.С., спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] , у тому числі з урахуванням частки, від якої відмовився син спадкодавиці [PERSON] . Спадщина, на яку в указаних частках видане це свідоцтво, складається з частки квартири [ADDRESS] . (а.с.34) Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав №322656463 від 13.02.2023, [PERSON] належить 1/4 частка квартири [ADDRESS] . (а.с. 35) Відповідно до довідки №272/01-14 виданої 22.02.2023 Державним нотаріальним архівом Вінницької області, на підставі повідомлення від 23.01.1993 №1-3-Л, яке надійшло до Першої вінницької державної нотаріальної контори 02.02.1998 за вх. №122, нотаріальною конторою 02.02.1998 за реєстровим №10-25 накладено заборону відчуження на все майно, яке належить [PERSON] . Відмітки про зняття заборони по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено. (а.с.37) Відповідно до відповіді №05-07/15/2023 наданої 10.03.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області, відповідно до алфавітних покажчиків на цивільні справи про стягнення аліментів Ленінського районного суду м. Вінниці за 1995-1999 роки зареєстровано цивільну справу за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за №2а-26/98. Відомості про накладення арешту на майно [PERSON] у вказаній справі не зберігаються. (а.с. 38) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №334834539 від 07.06.2023, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься арешт (архівний запис) №5304815. Підстава обтяження ухвала б/н, Ленінський районний суд м. Вінниці, невизначене майно, все майно. Власник [PERSON] . Дата виникнення 02.02.1998. Номер реєстру 10-25. (а.с.67-69) Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. У відповідності до п.7 ст.34 Закону України «Про нотаріат» (в редакції станом на день накладення арешту), у державних нотаріальних конторах накладається заборона відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Статтею 73\~Закону України\~«Про нотаріат»\~(в\~редакції станом\~на день\~накладення арешту)\~визначено,\~що державний\~нотаріус чи\~ посадова\~ особа\~ виконавчого\~комітету сільської,\~ селищної,\~ міської\~ Ради\~ \~народних \~ \~депутатів \~ \~за місцезнаходженням\~ жилого\~ будинку,\~ квартири,\~ \~дачі,\~ \~ садового\~будинку,\~гаража,\~іншого нерухомого\~майна чи\~ місцем\~ \~розташування земельної\~ділянки накладають\~заборону їх\~відчуження: за\~повідомленням установи\~банку,\~підприємства або\~організації про\~видачу громадянину\~позички на\~будівництво,\~капітальний \~ремонт чи\~купівлю жилого\~будинку; при\~посвідченні \~договору довічного\~утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; в усіх інших випадках, передбачених законом. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася (на день накладення арешту) Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 травня 1997 року N 41/5 (далі Положення). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення у Базовий реєстр відомостей про заборони на відчуження та арешти об`єктів нерухомого майна, а також записів в алфавітну книгу заборон відчуження нерухомого майна є: а) накладення державним нотаріусом заборони на об`єкт нерухомого майна; б) повідомлення посадової особи виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів про накладення заборони на об`єкт нерухомого майна; в) повідомлення судових і слідчих органів про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна; г) повідомлення приватного нотаріуса, який посвідчив угоду, що буде підставою для накладення заборони на відчуження нерухомого майна. Судом встановлено, що арешт на усе нерухоме майно [PERSON] накладено Вінницькою державною нотаріальною конторою №1 на підставі повідомлення судового виконавця Ленінського районного суду м. Вінниці Медяного В.Г. від 23.01.1998 №1-3-Л. Вказане повідомлення було направлене судовим виконавцем в межах справи за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за №2а-26/98. Вказане підтверджується тим? що згідно відомостей, наданих Вінницьким міським судом Вінницької області, згідно з алфавітними покажчиками цивільних, кримінальних та адміністративних справ ліквідованих Замостянського, Ленінського та Староміського районних судів м. Вінниці за період з 1997-2000 роки інших справ стосовно [PERSON] не зареєстровано. При цьому, суд звертає увагу, що судовий виконавець просив нотаріальну контору лише повідомити про заключені договори на ім`я [PERSON] . Також у вказаному повідомленні містилась вимога до нотаріальної контори не проводити ніяких операції до розпорядження суду. Зі змісту повідомлення вбачається, що в ньому не містилась вимога щодо накладення арешту чи інших обтяжень на майно, що належить [PERSON] . Таким чином, нотаріус Вінницької державної нотаріальної контори №1 не мав належних правових підстав для накладення арешту на майно [PERSON] за вказаним вище повідомленням судового виконавця Ленінського районного суду м. Вінниці. Існування заборони на відчуження нерухомого майна, накладеного нотаріусом Вінницької державної нотаріальної контори №1 на підставі повідомлення Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.01.1998 №1-3-Л перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Обтяження, що було накладено на майно [PERSON] порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює користування та розпоряджання даним майном. Враховуючи вищевикладене, з огляду на відсутність правових підстав для накладення арешту, зокрема, повідомлень в яких би містилася подібна вказівка, а також того, що накладений на усе майно позивача арешт неможливо скасувати в позасудовому порядку, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем, відповідно до заявленого в судовому засіданні клопотання представника позивача.

Outcome: approved