Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про зміну способу стягнення та розміру аліментів на утримання сина [PERSON] та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягненням дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 01 серпня 2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 14 червня 2013 року до його повноліття. На даний момент позивачка уклала шлюб і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивачка вважає, що розмір аліментів, що сплачується відповідачем є недостатнім для утримання та виховання їхнього спільного сина, що відповідач може сплачувати аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у визначеному нею розмірі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03 лютого 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом та призначено розгляд справи по суті на 09 годину 30 хвилин 01 березня 2023 року. 01 березня 2023 року Хмельницьким міськрайонним судом винесено заочне рішення по справі та задоволено позов. 27 березня 2023 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 28 березня 2023 року призначено розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду на 16 годину 30 хвилин 04 квітня 2023 року. Ухвалою цього ж суду від 04 квітня 2023 року заяву задоволено, скасовано заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 01 березня 2023 року в справі №686/3116/23. 07 квітня 2023 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду справу №686/3116/23 передано на розгляд до Новоушицького районного суду. Ухвалою Новоушицького районного суду від 24 травня 2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи по суті на 11 годину 00 хвилин 14 червня 2023 року. Позивачка в судовому засіданні 14 червня 2023 року позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що виконавчий лист до виконання вона не пред`являла, оскільки відповідач добровільно сплачував по 500 гривень щомісяця, як було зазначено у рішенні суду. На даний час сплачує на утримання сина щомісяця 1500 гривень. Позивачка вважає за потрібне, щоб відповідач сплачував аліменти на утримання сина в частці від свого доходу, в подальшому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні проти позову частково заперечив та зазначив, що він займався підприємницькою діяльністю, яку на даний час призупинив, має нерегулярний мінливий дохід, проживає з іншою жінкою та має на утриманні ще одну дитину, відтак просив стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини доходу. Суд, заслухавши сторони, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Шлюб між сторонами розірвано 01 серпня 2013 року Новошуицьким районним судом, рішення №680/712/13-ц, яке набрало законної сили 13 серпня 2013 року (а.с.2,3). 01 серпня 2023 року Новоушицьким районним судом видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 14 червня 2023 року до його повноліття (а.с.4). 10 грудня 2019 року позивачка уклала шлюб із [PERSON] змінивши при цьому прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Зазначену позицію висловив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 152/100/18. Відповідно до з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні. Як зазначалось вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України). Знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей, постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності свідчить про те, що потреби на дитину зросли, відтак збільшилися видатки на проживання, що значно ускладнює можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дитини з розміру аліментів, визначеному у судовому рішенні Новоушицького районного суду Хмельницької області від 01 серпня 2013 року, який є значно меншим ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину. З огляду на викладене, приймаючи до уваги той факт, що з часу винесення судового рішення про стягнення аліментів, вартість та рівень життя зросли, що потребує більших витрат на утримання дитини, зокрема наявність змін та потреб для забезпечення неповнолітньої дитини, які є необхідними для фізичного, розумового, духовного та соціального розвитку дитини, суд, виходячи з найважливіших інтересів дитини, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] за судовим рішенням №680/713/23-ц від 01 серпня 2013 року, з твердої грошової суми у розмірі 500 гривень щомісяця на 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Щодо посилання відповідача на те, що він не працює, призупинив підприємницьку діяльність, має ще одну дитину від іншого шлюбу, тому зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для обох дітей, слід зазначити таке. Саме по собі не працевлаштування не є підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів. А таких доказів відповідачем не надано й погіршення його майнового стану нічим не доведено. В той же час відповідач є працездатною, здоровою людиною. Доказів протилежного суду не надано. Суд не вважає підставними доводи відповідача щодо наявності на його утриманні ще однієї дитини [PERSON] , [INFO] , як підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки доказів утримання [PERSON] відповідач також не надав. Сам лише факт батьківства відносно дитини, жодним чином, не свідчить про її утримання. Відтак, відповідачем не доведено, що сплата аліментів у розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісячно є надмірним тягарем для нього. Суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про зміну способу стягнення аліментів. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved