Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Керівник Дубенської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити [PERSON] право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,243 га, кадастровий номер 5621681200:01:011:0075 (реєстраційний номер: 1310858156216), що розташована на території с.Верба Дубенського району Рівненської області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та продажу на земельних торгах та стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування посилається на те, що рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25.11.2016 у справі №559/1814/16 задоволено позов [PERSON] до Вербської сільської ради Дубенського району. Визнано за [PERSON] права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме: на житловий будинок з погосподарськими будівлями по [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] ; на земельні ділянки площею 0,1943 га, кадастровий номер 5621681200:01:011:0074, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,2430 га, кадастровий номер 5621681200:01:011:0075, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території с. Верба Дубенського району Рівненської області. На підставі вказаного судового рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] , країна громадянства: російська федерація, 20.07.2017 зареєстровано право власності на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,2430 га, кадастровий номер 5621681200:01:011:0075, для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер: 1310858156216). Згідно інформації Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області від 03.05.2023, [PERSON] , [INFO] , за обліками в Управлінні не значиться. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, долученої до матеріалів позову, право власності на земельну ділянку площею 0,243 га, кадастровий номер 5621681200:01:011:0075, зареєстровано за [PERSON] як особою, яка не є громадянином України, країна громадянства: рф, паспорт громадянина рф, серія та номер: [NUMBER] , виданий 10.01.2002 другим відділом міліції балашихінського увс московської області, код підрозділу 503-002, адреса: рф, м. балашиха, вул. твардовського, буд. 23, кв. 71. Таким чином, [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, у липні 2017 року набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та упродовж року добровільно її не відчужила (кінцеві строки сплинули 20.07.2018), у зв`язку з чим, право власності на земельну ділянку підлягає припиненню шляхом її конфіскації за рішенням суду та продажу на земельних торгах. Таким чином, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 5621681200:01:011:0075 належить до нерухомого майна, в силу ч. 1 ст. 181 ЦК України, знаходиться на території України, то на спірні правовідносини поширюється дія права України. Приписами ст. 378 ЦК України визначено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. За змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Однак, [PERSON] , у порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, будучи громадянкою рф, упродовж року після набуття права власності на успадковану земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровим номером 5621681200:01:011:0075, з 20.07.2017 по 20.07.2018 добровільно її не відчужила. Вказане порушення вимог земельного законодавства триває з 20.07.2018 (кінцевий строк відчуження земельної ділянки) по даний час. Тобто, в даному випадку має місце триваюче порушення. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах (ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України). У відповідності до ч. 1 ст. 143 ЗК України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Окрім того, п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 16.06.2023 спрпаву призначено до розгляду в порядку спрщеного позовного провадження бнз повідомлення (виклику) сторін. Від зацікавленої особи та третьої особи надійшли заяви, згідно який просили справу розглядати без їх участі, покладаються на розсуд суду. Позивач просив дослідити судове рішення та документи на [PERSON] з судової справи №559/1814/16-ц, що судом фактично задоволено і матеріали справи оглянуто, в тому числі рішення суду від 25.11.2016 в оригіналі. Відповідачка [PERSON] повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином: на адресу розташування її майна направлено судове повідомлення та розміщено оголошення про виклик на сайті судової влади, проте із заявами по суті справи до суду не зверталась (а.с.62-63,66). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25.11.2016 у справі №559/1814/16 задоволено позов [PERSON] до Вербської сільської ради Дубенського району. Визнано за [PERSON] права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме: на житловий будинок з погосподарськими будівлями по [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] ; на земельні ділянки площею 0,1943 га, кадастровий номер 5621681200:01:011:0074, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,2430 га, кадастровий номер 5621681200:01:011:0075, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території с. Верба Дубенського району Рівненської області (а.с.16-18). Згідно інформаційної довідки №334809683 від 07.06.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] , країна громадянства: російська федерація, 20.07.2017 зареєстровано право власності на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,2430 га, кадастровий номер 5621681200:01:011:0075, для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер: 1310858156216) (а.с.13-15). Станом на 07.06.2023 земельна ділянка площею 0,2430 га, кадастровий номер 5621681200:01:011:0075 належить [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності (а.с.26-27). Згідно інформації Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області №51-1387ВИХ-23 від 01.05.2023, [PERSON] , [INFO] , за обліками в Управлінні не значиться (а.с.19). [PERSON] є особою, яка не є громадянином України, країна громадянства: рф, паспорт громадянина рф, серія та номер: [NUMBER] , виданий 10.01.2002 другим відділом міліції балашихінського увс московської області, код підрозділу 503-002, адреса: рф, м. балашиха, вул. твардовського, буд. 23, кв. 71 (а.с.8 справа №559/1814/16-ц). IV. Норми права, які застосував суд. Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно із ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. За змістом положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Таким чином, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 5621681200:01:011:0075 належить до нерухомого майна, в силу ч. 1 ст. 181 ЦК України, знаходиться на території України, то на спірні правовідносини поширюється дія права України. Приписами ст. 378 ЦК України визначено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.ст. 373, 374 ЦК України, ст. 80 ЗК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. За змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Дана норма також кореспондується з ч. 1 ст. 145 ЗК України, відповідно до якої, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Разом з тим, невиконання іноземними особами та особами без громадянства вказаного обов`язку у відповідності до ч. 1 ст. 143, ч. 2 ст. 145 ЗК України є підставою для примусового припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації за рішенням суду. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах (ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України). У відповідності до ч. 1 ст. 143 ЗК України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Окрім того, п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Відповідно до ч.1 ст. 140 ЗК України, однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є конфіскація за рішенням суду. Частиною 5 ст. 41 Конституції України зазначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Оцінивши в сукупності подані докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Дубенська окружна прокуратура реалізує покладені від імені держави повноваження щодо захисту інтересів держави. Дослідивши докази, суд погоджується з тим, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 20.07.2018 по даний час), добровільно її не відчужила, є підстави для її конфіскації за рішенням суду та продажу на земельних торгах. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками визначаються законами. В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що [PERSON] порушила вимоги ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 ЗК України щодо використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, та як іноземна громадянка, не відчужила її упродовж року після набуття права власності. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України. Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави. А тому, припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку сільськогосподарського призначення шляхом її конфіскації за рішенням суду сприятиме реалізації зазначених конституційних положень. Згідно ч.1 ст. 133, ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684грн (а.с.32) необхідно стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved