Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Представник позивача адвокат Борика О.О. у травні 2023 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку площею 0,0502 га (для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд), що розташована по [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину після смерті батька та 07.05.2019 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Разом із тим, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована за вказаною адресою у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також представник позивача зазначив, що зазначена земельна ділянка була передана у приватну власність [PERSON] , на підставі рішення виконкому Тростянецької міської Ради народних депутатів від 28.06.1996 за № 225. За життя, батько позивача, не встиг завершити приватизацію земельної ділянки. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач вимушений звернутися до суду. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд визнати за визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0502 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 23.05.2023 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 19.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Також було витребувано у приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіник З.Д. інформаційну довідку із Спадкового реєстру про заведену спадкову справу після смерті батька позивача та про осіб, які прийняли спадщину. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але представник позивача подав заяву у якій просить суд справу розглянути без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився та подав заяву, у якій просить суд справу розглядати без його участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] у м. Тростянець Сумської області (а.с. 3, 4, 6). Після смерті батька позивач прийняв спадщину та 07.05.2019 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] та зареєстрував своє право власності (а.с. 5). Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 13.07.2023 за № 73186514, 73186546, наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник З.Д., після смерті [PERSON] заведена справа за № 4/2019. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є: син - [PERSON] , який прийняв спадщину, та дружина - [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь сина [PERSON] (а.с. 25-29). Отже, позивач прийняв спадщину після смерті батька за законом та оформив свої спадкові права на частину успадкованого майна. Згідно ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіник З.Д. від 07.05.2019 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 10). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що приватним нотаріусом, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Тростянецької міської Ради народних депутатів від 28.06.1996 за №225, [PERSON] була передана безкоштовно у приватну власність земельна ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0502 га, яка розташована по [ADDRESS] (а.с. 7-9). Відповідно до повідомлення наданого Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 31.07.2023 за № 2050/15-23 у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , факту реєстрації документів, що посвідчують право власності та факту реєстрації земельних ділянок не встановлено (а.с. 30). Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] , зокрема успадкував житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , томунабув право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки на якій розташований вказаний будинок, однак через відсутність правовстановлюючого документа позивач, згідно із положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право у порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду.

Outcome: approved