Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що у квартирі [ADDRESS] проживала [PERSON] - її, [PERSON] та [PERSON] мама, яка померла [INFO] . Внаслідок смерті мами відкрилась спадщина у вигляді спірної квартири, у якій, на даний час, проживає вона із своєю сім`єю. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.02.1996 року співвласниками даної квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що [INFO] помер їх батько - [PERSON] , а [INFO] помер брат - [PERSON] . Зазначає, що у ДНК зареєструвати право власності неможливо так як відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, тому просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири, за [PERSON] право власності на1/6 частини квартири, за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири. Що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник Свалявської міської ради просила розгляд справи провести за наявними в матеріалах справи документами. Треті особи щодо задоволення позову не заперечили (а.с. 21-22, 28, 41-45). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 21.02.1996 року власниками квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2021 року, актовий запис №438 від 28.12.2021 року, проведений Свалявським відділом ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області ПЗ МУ МЮ (м. Івано-Франківськ), [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2016 року, актовий запис №3 від 12.01.2016 року, проведений Виконавчим комітетом Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області), [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18.08.2007 року, актовий запис №156 від 18.08.2007 року, проведений відділом РАЦС Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області) (а.с. 4-6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.1984 року, батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). На спірну квартиру виготовлено Технічний паспорт №246 від 30.07.2016 року, вартість такої, відповідно до довідки №652 від 04.01.2022 року, становить 107.772 грн. (а.с. 9-13). Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном,

Outcome: approved