Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Зоболоттівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис № 11. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами втрачені почуття любові та взаєморозуміння, протягом останніх півроку стосунки погіршились, кожен з подружжя живе окремим життям. Сторони мають діаметрально різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що примирення між сторонами не можливе. Ухвалою від 03 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24 липня 2023 року. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, у заявах зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, строк для примирення просила не надавати. Вказала, що після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 05 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) уклали шлюб, зареєстрований Зоболоттівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05 вересня 2010 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Спір між сторонами щодо утримання, догляду та виховання спільних дітей відсутній. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідач позовні вимоги визнає, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 536,80 грн. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору, за винятком повернутої з державного бюджету суми судового збору, у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved