Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , та є споживачем житлово-комунальних послуг. 16.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» та [PERSON] було укладено договір № 221/26-2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком комунальних та додаткових послуг. На даний час [PERSON] користується житлово-комунальними послугами, які надаються на підставі Договору, який укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «УК «Одеський бульвар». Згідно довідки від 30.01.2023 року заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «УК «Одеський бульвар» за період з 22.12.2021 року по 31.12.2022 року складає 10311,74 гривень. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 10311,74 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2023 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.05.2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УК «Одеський бульвар» - адвокатом Васюк М.М. через канцелярію суду зареєстровано клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. 18.05.2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УК «Одеський бульвар» - адвокатом Васюк М.М. через канцелярію суду зареєстровано заяву, у якій просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. 04.08.2023 року представник позивача в судове засідання не з`явився. 04.08.2023 року відповідач у судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзиву на позов не подала. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних послуг. 16.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» та [PERSON] було укладено договір № 221/26-2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком комунальних та додаткових послуг. На даний час [PERSON] користується житлово-комунальними послугами, які надаються на підставі договору, який укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «УК «Одеський бульвар». Згідно довідки від 30.01.2023 року про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг за період з 22.12.2021 року по 31.12.2022 року, заборгованість відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «УК «Одеський бульвар» складає 10311,74 гривень. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08.10.1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Здійснивши відповідний перерахунок, суд встановив наявність заборгованості [PERSON] за надані позивачем житлово-комунальні послуги у розмірі 10311,74 гривень, що підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову в частині стягнення заборгованості у розмірі 10311,74 гривень підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2684,00 гривень судового збору. Що ж стосується клопотання позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат на правничу допомогу, в розмірі 5000,00 гривень, то вони підлягають відшкодуванню, з огляду на наступне. Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що витрати позивача на оплату послуг адвоката підтверджуються наступними документами: договором про надання правової допомоги № 17 від 10.03.2021 року, додатком № 68 від 02.02.2023 року до договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року, звітом від 17.05.2023 року про обсяг наданих послуг згідно договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року, актом наданих послуг від 17.05.2023 року згідно договору № 17 про надання правової допомоги від 10.03.2021 року. За таких обставин, суд вбачає наявність підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5 000 грн. Відповідно до ст. 15, 16, 525, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» та

Outcome: approved