Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник\~- адвокат Івашків Ю.В., 05.04.2023 звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить надати їй дозвіл на одночасне вчинення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , власником 1/2 частини якої є неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з одночасним укладенням договору дарування 1/2 частки квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , без згоди батька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01.08.2013 шлюб розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між ними, до 2021 року вона разом із сином [PERSON] проживали у квартирі [ADDRESS] , право власності на яку належало їй та відповідачу [PERSON] по 1/2 частці кожному. 12.10.2021 між відповідачем [PERSON] та його сином [PERSON] було укладено договір про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частину зазначеної вище квартири. 21.10.2021 нею було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , у якій вона зробила там ремонт та планувала продати квартиру на [ADDRESS] та подарувати синові 1/2 частину квартири на [ADDRESS] , для чого потрібен дозвіл органу опіки та піклування. Вона неодноразово просила відповідача разом звернутись до органу опіки та піклування для надання дозволу на відчуження частки квартири на [ADDRESS] з одночасним даруванням синові частки квартири на [ADDRESS] , проте відповідач відмовляється підписувати будь-які дозволи щодо вказаної квартири. В подальшому вона самостійно звернулась до Служби у справах дітей Сихівського району Сихівської районної адміністрації, однак їй надали роз`яснення, що для надання такого дозволу потрібно долучити згоду батька дитини на вчинення вказаного правочину. Таким чином, відмовляючи у наданні згоди на продаж квартири з одночасним даруванням неповнолітньому синові частини двокімнатної квартири, відповідач фактично зловживає своїми правами щодо захисту прав спільної дитини. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 10.04.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого провадження. Ухвалою суду від 08.05.2023 замінено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, Службу у справах дітей Сихівського району Сихівської районної адміністрації, на Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради як орган опіки та піклування. Окрім цього, зобов`язано Сихівську районну\~адміністрацію Львівської\~міської ради\~як орган\~опіки та\~піклування скласти\~та надати\~суду висновок\~щодо розв`язання спору. На адресу суду 12.06.2023 надійшов висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації щодо розв`язання спору. Ухвалою від 22.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від її представника\~- адвоката Івашківа Ю.В. 24.07.2023 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки. Просив позов задовольнити, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування Синицький Б.П. в судове засідання не з`явився, 06.07.2023 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, з урахуванням висновку органу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування від 12.06.2023. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із cт. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною першою статті 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені. Згідно із ч.ч.7,8 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншим договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має бути здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.154 Сімейного Кодексу України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належаних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відлучення житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. Згідно з ч.2 ст.177 СК України батьки малолітньої дитини не мають право без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Відповідно до ч.6 ст.177 СК України при вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. У ч.5 ст. 177 СК України зазначено, що на вчинення одним із батьків правочинів щодо транспортних засобів та нерухомого майна малолітньої дитини повинна бути письмова нотаріально засвідчена згода другого з батьків. Якщо той з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини або якщо місце його проживання невідоме, правочини, зазначені в абзаці другому цієї частини, можуть бути вчинені без його згоди. Згідно з ч.7 ст.177 СК України батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно, якщо інше не передбачено договором між ними. Спори, що виникають між батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Яворівського районного суду м.Львова від 01.08.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу визначене прізвище дружині [PERSON] (а.с.8). Учасники справи [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 21.09.2010, а.с.3). Згідно із договором про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частину квартири від 12.10.2021, [PERSON] передав у власність малолітньому [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с.9-10). Квартира [ADDRESS] складається з однієї кімнати житловою площею 17,6 кв.м, кухні площею 10,2 кв.м, вбиральні 4,9 кв.м, коридору 9,3 кв.м та балкону 1,6 кв.м, загальною площею 43,6 кв.м, що підтверджується копією технічного паспорту на приватизовану квартиру ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (а.с.11). Згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 21.10.2021, зареєстрованого в реєстрі за №5090, [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.14-15). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , така має загальну площу 75,0 кв.м та, серед інших вигод, складається із двох житлових кімнат площами 17,1 кв.м та 21,2 кв.м (а.с.16). Як зазначено у листі Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.02.2023 №260001-вих-23600, адресованому позивачці [PERSON] , для надання органом опіки та піклування дозволу на укладення договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] , при умові укладення договору дарування 1/2 частки квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , необхідно долучити згоду батька дитини, [PERSON] , на вчинення вказаного правочину (а.с.19). Разом з тим, встановлено, що відповідачем [PERSON] не надано згоди на вчинення зазначеного вище правочину в інтересах малолітнього сина. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 12.06.2023 №260001-вих-70662, доцільно надати дозвіл на укладення вказаного правочину, оскільки житлові та майнові інтереси дитини [PERSON] не порушуються (а.с.56). Таким чином, враховуючи наведене вище, з огляду на те, що відповідач [PERSON] своїми діями позбавляє малолітню дитину покращення житлових умов, а тому позовні вимоги про надання дозволу на вчинення правочину стосовно нерухомого майна без згоди батька підлягають задоволенню, оскільки його відмова від вчинення правочину порушує права дитини. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням наведеного, з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved