Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 14.10.2007 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що відповідач протягом тривалого часу вчиняв по відношенню до позивача та їхньої дитини психологічне насильство, ображав та принижував їх. Відповідач постійно вчиняв сварки та конфлікти, які негативно впливали на позивача та дитину. Також відповідач не виконував свого обов`язку у шлюбі як чоловік та не приймав участі у вихованні дитини. Унаслідок цього сторони втратили почуття любові один до одного. Станом на даний час сторони спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 14.10.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 1995. 16.06.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 07.08.2023, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання 07.08.2023 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явились. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити повністю. Не заперечували проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 07.08.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 14.10.2007 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України складений актовий запис № 1995. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (а.с. 7). У даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послалася на те, що відповідач протягом тривалого часу вчиняв по відношенню до позивача та їхньої дитини психологічне насильство, ображав та принижував їх. Відповідач постійно вчиняв сварки та конфлікти, які негативно впливали на позивача та дитину. Також відповідач не виконував свого обов`язку у шлюбі як чоловік та не приймав участі у вихованні дитини. Унаслідок цього сторони втратили почуття любові один до одного. Станом на даний час сторони спільне господарство не ведуть. Відповідач докази на спростування указаних обставин суду не надав. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН1517549 від 12.06.2023 (а.с. 2). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved