Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

У жовтні 2022 року Орган опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації звернувся до суду з позовому до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 09.05.2022 року надійшло повідомлення в телефонному режимі від громадянки [PERSON] щодо невиконання громадянкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , по відношенню до яких вона є матір`ю-одиначкою. Зокрема повідомила про те, що її дочка [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не проживає за місцем реєстрації, залишає дітей без нагляду, діти брудні та голодні. У ході роботи служби з`ясовано, що [PERSON] дійсно не проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає у співмешканця за адресою: [ADDRESS] . 12.05.2022 року обстежено умови проживання у співмешканця громадянки [PERSON] , громадянина [PERSON] , де в той час перебував громадянин [PERSON] та двоє сторонніх осіб, поведінка яких вказувала на зловживання ними алкогольними напоями, [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння мала неохайний зовнішній вигляд, поводила себе агресивно, то кричала, то плакала. Умови для проживання дітей не створені, діти спали на брудному дивані, постільна білизна відсутня, одяг розкиданий та потребував ретельного прання, меблі поламані, на кухні не митий посуд та чарки, продукти харчування в обмеженій кількості, відчуття стійкого запаху тютюнового диму та спиртних напоїв. Діти потребували медичного огляду та проходження реабілітації, про що [PERSON] написала заяву та малолітніх [PERSON] та [PERSON] поміщено у Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1 служби у справах дітей та сім`ї. Малолітнього [PERSON] , за заявою матері 13.05.2022 року поміщено до дитячої клінічної лікарні № 3 Солом`янського району м. Києва, та після обстеження переведено до Київського міського центру соціальної підтримки дітей та сімей служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради. Малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 12.05.2022 року взято на облік служби як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. За час перебування [PERSON] в Центрі підтримки, громадянка [PERSON] відвідувала його: 15.06.2022 року, 20.06.2022 року, 06.07.2022 року, 14.07.2022 року та 22.07.2022 року. З 22.07.2022 року та до теперішнього часу дитину в Центрі підтримки мати не відвідує та не цікавиться станом його здоров`я. За час перебування [PERSON] і [PERSON] в Центрі реабілітації мати рідко до них приходила, останній раз була місяць тому, іноді телефонує їм. На запитання своїх дітей, коли вона їх забере додому, відповіді не надавала. Місце перебування матері дітей [PERSON] , встановити на теперішній час не вдалося. Працівники служби запропонували [PERSON] пройти курс лікування від алкогольної залежності, прибрати в квартирі, влаштуватися на роботу, забрати своїх дітей з Центрів та займатися належним чином їх вихованням, але вона надані рекомендації не виконала. [PERSON] у 2016-2021 роках неодноразово проходила курс лікування та реабілітації від алкогольної залежності. На шлях виправлення [PERSON] не стала та продовжує зловживати алкогольними напоями, що негативно впливає на психоемоційний стан дітей. Відповідно до інформації СЮП ВП Святошииського УП ГУНП у м. Києві [PERSON] чотири рази притягалась до адміністративної відповідальності. Відповідно до акта оцінки потреб сім`ї/особи від 20.05.2022 року, складеного фахівцями Святошинського районного в місті Києві центру соціальних служб, під час відвідування родини за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що громадянка [PERSON] не працює, перебуває в декретній відпустці. Квартира має неохайний вигляд, дитячі речі, пусті пластикові пляшки, наїдки, скляні банки розкидані на підлозі. Під ліжком та в шафі навалені брудні речі, білизна та рушники. Письмовий стіл для занять стоїть в окремій кімнаті та завалений речами. Міжкімнатні двері зірвані з петель. На кухні брудно, немитий посуд, крани в мийці поламані, з них постійно тече вода, на столі залишки несвіжої їжі, практично відсутні продукти харчування. На стінах розповсюджується грибок, унітаз брудний. Стан помешкання занедбаний. При реєстрації актового запису про народження малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відомості про їх батьків згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У зв`язку з викладеним просить суд позов задовольнити та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2022 року визначено головуючого суддю Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О. (а.с. 34-35). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 37). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 94). В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримали з підстав, викладених у ньому, просили позов задовольнити. Зазначали, що діти відповідача бульше року перебувають на державному утриманні, [PERSON] не виявляє бажання та не вчиняє будь яких дій щоб забрати дітей додому. Місце проживання відповідача на даний час невідоме, за місцем реєстрації її немає, що унеможливило скласти акт обстеження житлових умов. Добровільно пройти курс лікування від алкоголізму [PERSON] відмовляється, також відсутні відомості про її працевлаштування. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] , оскільки вважає, що позовні вимоги не доведені, позивачем не доведено, що [PERSON] має алкогольну залежність, ваажає, що відповідач піклувалась про дітей, діти відвідували школу, що підтвердили свідки, також вона намагалась влаштуватись на роботу. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник Святошинського районного в м.Києві центру соціальних служб в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала, що [PERSON] було надано достатньо часу для виправлення, вона не виконує настанови соціальної служби, на зв`язок не виходить та не співпрацює для вирішення і врегулювання ситуації, що скалалась, вважає, що не доцільно повертати їй дітей. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 20.04.2012 року, серії [NUMBER] від 03.07.2015 року, серії [NUMBER] від 16.04.2021 року (а.с. 26, 27, 28). Згідно акту обстеження умов від 03.06.2022 року проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] умови проживання незадовільні, в квартирі повна антисанітарія, меблі поламані, захаращено брудними речами, продуктів харчування не має в наявності, умови для виховання та розвитку дітей не створені, квартира потребує ремонту та прибирання, провітрювання. З [PERSON] проведено профілактичну бесіду, від неї відчувався запах алкоголю, з її слів паспорт і банківську карту на яку отримувала соціальні виплати на дітей вона втратила, їй рекомендовано пройти курс від алкогольної залежності (а.с. 6). Згідно акту обстеження умов від 03.06.2022 року проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] двері ніхто не відчинив, залишено запрощення до служби на співбесіду (а.с. 7). Згідно акту обстеження умов від 19.09.2022 року за адресою: [ADDRESS] на час обстеження житлово-побутових умов проживання двері ніхто не відчинив, зі слів сусідів [PERSON] за вказаною адресою не проживає (а.с. 8). Згідно висновку психолога Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 [PERSON] , [INFO] був зарахований до центру з 12.05.2020 року з метою соціального захисту. За час його перебування в центрі мати рідко приходила, останній візит місяць тому, мати телефонувала позавчора, питала про їх самопочуття, проте кожне неділю приходить старша сестра, вона про них тривожиться та піклується (а.с. 9). Згідно висновку психолога Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 [PERSON] , [INFO] був зарахований до центру з 12.05.2020 року з метою соціального захисту, емоційно вольова сфера характеризується тривожністю стосовно переміщення та переживанням стосовно подальшої долі. За час його перебування в центрі мати рідко приходила, останній візит місяць тому, мати телефонувала позавчора, питала про їх самопочуття, проте кожне неділю приходить старша сестра, вона про них тривожиться та піклується (а.с. 9). Відповідно до довідки вих. № 820 від 30.05.2017 року релігійної громади помісної церкви християн віри євангелійської п`ятидисятників у Попільнянському р-ні Житомирської обл. повідомили, що готові надати місце в стаціонарному реабілітаційному центрі малолітнім дітям матері [PERSON] , а саме: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно довідки вих. №18 від 19.05.2021 року громадської організації «Центр духовної та соціально-психологічної реабілітації «Перемога» [PERSON] закінчила строк реабілітації у центрі і вдало позбавилась від всіх видів залежності, на адаптаційний строк у центрі не виявила бажання (а.с. 11). Листом Київського міського центру соціальної підтримки дітей та сімей від 18.10.2022 року № 069018-83 повідомлено про те, що в закладі з 24.05.2022 року перебуває малолітня дитини [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] відвідувала свого сина: 15.06.2022 року, 20.06.2022 року, 06.07.2022 року, 14.07.2022 року та 22.07.2022 року. З 22.07.2022 року та до теперішнього часу дитину в Центрі підтримки мати не відвідує та не цікавиться станом її здоров`я (а.с. 13). Відповідно до інформації щодо [PERSON] Святошинського районного в м.Києві центру соціальних служб від 15.09.2022 року № 296/09 [PERSON] згідно рішення УСЗН Святошинської РДА у м.Києві від 30.06.2021 року № Н-504 перебуває в складних життєвих обставинах та отримує соціальні послуги - інформування, консультування, представництво інтересів та соціальний супровід сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах. 28.01.2021 року соціальний супровід родині завершено згідно наказу Центру за № 09 від 28.01.2021 в зв`язку з мінімізацією складних життєвих обставин та виконанням індивідуального плану. З початком військових дій на території України, з березня місяця 2022 родина разом з дітьми перебувала в евакуації в м. Львів, отримала там довідку внутрішньо переміщеної особи та соціальні виплати. Після повернення [PERSON] в травні 2022 року до м.Києва, в зв`язку з не виконанням батьківських обов`язків, зловживанням алкоголю та не дотриманням санітарно-гігієнічних норм в квартирі, неповнолітніх дітей у неї було вилучено. В зв`язку з чим фахівцями центру було надіслано лист повідомлення до Управління соціального захисту населення Святошинської РДА в м.Києві про зупинення соціальних виплат та фахівцями центру поставлені завдання: звернутись до Міграційної служб отримання повторного паспорту (не зверталась, пояснила, що не має кош сплату штрафу), звернутись до Ощадбанку для отримання повторної банківської карти, пройти реабілітаційний курс від алкозалежності в «Мар`їной школі». За період з травня місяця 2022 по теперішній час фахівцями Центру здійснено декілька виїздів по місцю проживання [PERSON] з метою встановлення контакту та з`ясування умов проживання в квартирі, але жодного разу вдома нікого не було, на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідала. Оскільки [PERSON] не виявила бажання співпрацювати з фахівцями Центру, на контакт не виходить, поставлені завдання не викою враховуючи вищевикладене Київський міський центр соціальної підтримки дітей та сімей звернувся з клопотанням про вжиття відповідних заходів, оскільки визначити здатність [PERSON] виконувати батьківські обов`язки не є можливим (а.с. 14). Згідно листа Святошинського районного в м.Києві центру соціальних служб від 15.05.2022 року № 149/05 фахівці центру 10.05.2022 року відвідали сім`ю [PERSON] та здійснили оцінку потреб сім`ї. Відповідно до висновку акту оцінки родина перебуває в складних життєвих обставинах (кваліфікація випадку складний), чинником яких є несприятливі матеріально-побутові умови проживання дітей, педагогічна некомпетентність матері (а.с. 15). Згідно листа від 20.07.2020 року № 4181107 Святошинського районного у м.Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] відмовляється від спілкування, реабілітації та співпраці з центром, що вказує на низьку мотивацію до змін та позбавлення залежності (а.с.16). Відповідно до інформації Святошииського УП ГУНП у м. Києві від 26.12.2019 року, 11.08.2016 року, 13.07.2016 року, 26.01.2016 року, 11.02.2016 року [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП 20.09.2019 року, ч.1 ст. 175-1 КУпАП 20.09.2019 року, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП 18.09.2019 року та ст. 184 КУпАП, до управління поліції неодноразово надходили заяви та повідомлення про неналежне виховання дітей [PERSON] (а.с. 17, 18, 19, 20). 06.06.2022 року [PERSON] власноруч написала заяву, у якій зобов`язалась привести себе до ладу, поновити документи, закодуватись та пред`явити про це довідку (а.с. 23). 01.09.2022 року [PERSON] власноруч написала заяву у якій зобов`язалась пройти лікування від алкогольної залежності та повернути дітей (а.с. 22) Згідно висновку Святошиньскої районної в м.Києві державної адміністрації з метою соціально-правового захисту малолітніх дітей на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації від 21.09.2022 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] (а.с. 30-33). Згідно акту обстеження умов проживання від 13.04.2023 року за адресою: [ADDRESS] двері квартири ніхто не відчинив, залишено запрошення до Служби на співбесіду, встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає, приходить в нетверезому стані і іноді влаштовує сварки (а.с. 101). Відповідно листа Святошинського УП ГУ НП в м.Києві від 03.04.2023 року № 3735 [PERSON] станом на 03.04.2023 року притягалась до адміністративної відповідальності одинадцять разів за ч. 1 ст. 178 КУпАП, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, ст. 184 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з них п`ять разів за ст. 184 КУпАП (а.с. 102). В судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] , яка показала, що вона проживає в сусідній квартирі з квартирою [PERSON] . Відповідач проживалаз дітьми, в стані алкогольного сп`яніння не бачила [PERSON] , бачила, як викликалась поліції, але підстави виклику не знає. [PERSON] трохи оступилась, але дітей вона грязними не бачила, школу вони відвідували, вона любить своїх дітей, а діти її. В квартирі вона була лише один раз, бачила, що є ліжка для дітей, які були обставини вилучення дітей вона не знає. Свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] її племінниця, де остання проживає зі своїм співмешканцем не знає. В квартирі за адресою: [ADDRESS] проживає дочка [PERSON] зі своїми дітьми. [PERSON] була у своїх дітей в лютому 2023 року, ніде не працює, вживає алкогольні напої, але з весни себе намагається контролювати. Житлові умови нею повністю не вирішені. Вважає, що загрози життю дітей немає. Якщо [PERSON] буде мати таку поведінку, то авторитету мати не буде, вона знає, що їй треба привести себе до ладу. З житлом проблеми через непорозуміння з дочкою, оскільки вона не пускає відповідача додому через те, що на її думку остання зловживає алкоголем. [PERSON] офіційно не працює, але шукає підробітки. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Факт свідомого нехтування відповідачем [PERSON] своїми обов`язками щодо виховання дітей знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. В даному випадку матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків відносно синів, яке має систематичний характер. Поважних причин, які б перешкоджали [PERSON] виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню синів [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] , судом не встановлено. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч.1 ст.12 та ч.2 ст.15 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного суду України в п.16 постанови від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Необхідно зазначити, що ухилення від батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні і було встановлено, виходячи з поведінки відповідача [PERSON] . Відповідно до п. 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Таким чином суд констатує безумовне право батьків на виховання дітей, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дітей, які мають першочергове значення при вирішенні справи. Суд враховує висновок Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, у якому визнано за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо її дітей [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] , та вважає вказаний висновок об`єктивним, обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дітей. Також суд критично оцінює доводи відповідача [PERSON] , що вона влаштувалась на роботу, закодується від вживання алкогольних напоїв та маї достатньо коштів для утримання дітей, має намір змінити свою поведінку, належним чином реалізовувати свої батьківські права та виконувати обов`язки, оскільки вона не вчиняла будь-яких дій, які б свідчили про бажання піклуватися про дітей. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення її батьківських прав не свідчить про її інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку. Будь яких належним та допустимих доказів у підтвердження заперечень, а саме з приводу наявності умов для проживання дітей, її стану здоров`я у томц числі, відповідачем не надано. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] нехтує потребами своїх дітей, порушує права дітей на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні дослідженими доказами та поясненнями сторін доведено винну поведінку [PERSON] по відношенню до синів [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] , яка полягає в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, хоча має таку можливість, змінити її поведінку у кращу сторону неможливо через відсутність ініціативи самої [PERSON] , а тому вважає можливим задовольнити позов про позбавлення відповідача батьківських прав щодо цих дітей, що на думку суду відповідатиме їх (дітей) інтересам. З огляду на наведене та в інтересах дітей, а також з урахуванням того, що ніхто з осіб, перелічених у ч.4 ст.167 СК України, не звернувся з клопотанням про передання їм дітей, суд згідно вимог ч.5 ст.167 СК України вважає за доцільне передати для опікування Органу опіки та піклування Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, для їх (дітей) подальшого влаштування. Суд також роз`яснює відповідачу [PERSON] , що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання синів [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини другої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного Кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.190 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом враховано матеріальне становище відповідача [PERSON] , стан здоров`я та матеріальний стан дітей, ті обставини, що відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дітей. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання кожної дитини, що буде забезпечувати їх нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Виходячи з наведеного, враховуючи найкращі інтереси дітей, необхідність захисту прав дітей на належне утримання, з урахуванням їх віку та потреб,

Outcome: approved