Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області Бреус А.М. звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в якому просив конфіскувати у власність держави, уповноваженим органом якої виступає Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, земельну ділянку площею 4,0413 га, кадастровий номер 3523110000:02:002:0222, що розташована на території Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Позов мотивовано тим, що відповідач [PERSON] є громадянином Російської Федерації. Відповідач [PERSON] на підставі спадкового договору, виданого приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу від 21.07.2016 року за реєстром № 615 набув право власності на спірну земельну ділянку. Упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, відповідач [PERSON] , порушивши прописи чинного земельного законодавства України, не здійснив відчуження зазначеної земельної ділянки, що є підставою для її конфіскації у власність держави. 13 квітня 2023 року ухвалою суду задоволено заяву прокурора та в порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку площею 4,0413 га, кадастровий номер 3523110000:02:002:0222, що розташована на Маловисківської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 68-70). 14 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 71). 12 травня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 85). Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2016 року на підставі укладеного спадкового договору, реєстр № 615, посвідченого приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Сосновським А.В., відповідач [PERSON] , який є громадянином Російської Федерації, набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3523110000:02:002:0222, площею 4,0413 га, що розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12-19). На день пред`явлення позову відповідач [PERSON] не здійснив відчуження зазначеної земельної ділянки, що підтверджується записами у відповідному реєстрі (а.с. 12-15). Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Приписами статті 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права приватної власності на землю є громадяни України та юридичні особи. Відповідно до частини п`ятої статті 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. За змістом частини четвертої статті 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені частинами другою, четвертою статті 145 ЗК України, а саме у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Аналіз наведених правових норм дає підставу для висновку про те, що іноземні громадяни зобов`язані упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення провести відчуження зазначених земельних ділянок. А у разі порушення цього правила, земельні ділянки сільськогосподарського призначення у іноземних громадян підлягають конфіскації у власність держави. Тому, для задоволення позову є законні підстави. Судові витрати необхідно віднести за рахунок відповідача, враховуючи положення статті 141 ЦПК України. Матеріалами справи підтверджується, що 13 квітня 2023 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку, що належить відповідачеві (а.с. 68-70). Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (частина 1 статті 158 ЦПК України). З дня набрання цим рішенням законної сили, забезпечення позову, вжитого судом, перешкоджає ефективному захисту поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Outcome: approved