Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 16.06.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 105. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з грудня 2010 року спільне сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося через непорозуміння, з вересня 2014 року відповідач з дитинною виїхали до рф, тобто подружні стосунки між ними припинилися більш ніж дванадцять років тому, оскільки мають різні погляди на життя та майбутнє, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спорів щодо місця проживання та виховання дитини не мають. За таких обставин продовження подружнього життя неможливе та недоцільне, оскільки суперечитиме особистим інтересам позивача, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до розпорядження керівника апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області №142 від 01.05.2023 року, було здійснено повторний автоматичний розподіл даної справи у зв`язку із відрядженням судді Хоменко Д.Є. до іншого суду терміном на один рік. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 01.05.2023 року головуючим суддею по справі призначено Притуляка С.А. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.05.2023 року було прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач [PERSON] в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення інформації на сторінці Добропільського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб - порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет, відзив на позов не подала, у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст. ст.\~280\~ 282\~ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 16.06.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області було зроблено відповідний запис № 105 від 16.06.2006 року, що підтверджується долученою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.03.2013 року. (а.с.13) Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить долучена копія свідоцтва про народження. (а.с.12зв.) Відповідно до ст. ст. 21, 24\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.\~112\~СК України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинені, а примирення між подружжям неможливе. Суд вважає\~за необхідне\~також роз`яснити\~сторонам,\~що згідно\~з абз.2\~ч.\~3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~264\~ЦПК України\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує\~питання,\~зокрема,\~щодо розподілу\~між сторонами\~судових витрат.\~Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved