Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

21.04.2023 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення грошових коштів, в якому зазначив, що на його обліку перебувала [PERSON] , як отримувач державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд. Позивачем у подальшому було встановлено, що [PERSON] безпідставно набула державну соціальну допомогу за період з 01.04.2020 р. по 31.08.2020 р. в розмірі 8190,00 грн., частину грошей на вимогу позивача повернула. Неповернутою залишилася грошова сума 6590,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.04.2023р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутністю клопотання будь-якої із сторін про інше. Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в загальному порядку, а також щодо своєї участі у судовому засіданні. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем його проживання, не скористався своїм правом подати відзив на позовнузаяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявнимиматеріалами. За вказаних обставин, з підстав, визначених ст.280 ЦПК України, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чиінтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Судом встановлено, що на обліку управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту праці та соціального населення Миколаївської міської ради перебувала гр. [PERSON] , як отримувач державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» від 18.05.2004 № 1727-IV (далі Закон), та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд (далі - Порядок), затвердженогопостановою КМУ від 02.04.2005 р. № 261 (в редакції на момент звернення), державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю призначається особі, яка є малозабезпеченою особою. Згідно до ст. 5 Закону державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державна соціальна допомога на догляд призначаються з дня звернення за допомогою. Державна соціальна допомога особам призначається особам з інвалідністю на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи. Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності [PERSON] було встановлено третюгрупу інвалідності до 01.04.2020 року. На підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги та декларації про доходи та майновий стан від 18.02.2013 року, доданих до них відповідних документів було призначено [PERSON] державну соціальну допомогу особам з інвалідністю на весь час інвалідності, встановленої органами медико - соціальної експертизи, а саме з 07.02.2013 року по 28.02.2014 року. Надалі допомога призначалася на підставі витягу з акта огляду МСЕК без подання заяви одержувачем. Так, відповідно до витягу з акта огляду МСЕК від 27.04.2018 року, рішеннями управління допомога призначалася з 23.03.2018 року по 31.11.2018 року в сумі 1452,00 грн., з 01.12.2018 року по 30.06.2019 року в сумі 1497,00 грн., з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року в сумі 1564,00 грн., з 01.12.2019 року по 31.03.2020 року в сумі 1638,00 грн. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що відповідно до постанови КМУ № 264 від 08.04.2020 року з метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гостро респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Кабінет Міністрів України постановив, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі карантин) строк звернення за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, продовжується на період карантину та один місяць після дати його відміни. У разі коли отримувачами державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю пропущено строк переогляду, виплата таких видів допомоги не зупиняється до закінчення строку дії карантину з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої допомоги на підставі результатів переогляду та заяви отримувачів або їх батьків чи інших законних представників. Згідно пп.1 п. 1 постанови КМУ № 264 від 08.04.2020 року з 01.04.2020 року по 31.08.2020 року [PERSON] було продовжено виплату державної допомоги у раніше призначених розмірах в сумі 1638 грн.00 коп. У вересні 2020 року [PERSON] подала заяву до Управління, якою повідомила, що подальшу комісію МСЕК вона проходити більше не буде. На підставі отриманої інформації спеціалістом відділу з питань була проведена перевірка правильності виплати державної соціальної допомоги [PERSON] та встановлено факт переплати державних коштів державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд за період з 01.04.2020 року по 31.08.2020 року в сумі 8190,00 грн. Згідно до ст.ст. 14,15 Закону одержувачі державної соціальної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають державну соціальну допомогу, про обставини, що можуть вплинути на умови призначення державної соціальної допомоги та її виплату. У разі невиконання цього обов`язку та одержання у зв`язку з цим зайвих сум державної соціальної допомоги одержувачі повинні відшкодувати органам, що призначають державну соціальну допомогу надміру виплаченісуми. Суми державної соціальної допомоги, надміру виплачені одержувачу державної соціальної допомоги внаслідок зловживань з його боку (подания документів неправдивими даними, неподання відомостей про зміну у складі сім`ї, про працевлаштування), стягуються на підставі рішень органів, що призначають державну соціальну допомогу. Для вирішення питання щодо утримання виявленої переплати відповідачці [PERSON] було направлено повідомлення, яким пропонувалось повернути виявлену переплату на рахунок Департаменту. Відповідачкою [PERSON] була написана заява про визнання суми переплати та зобов`язання повернути кошти, проте кошти були повернуті лише частково. Станом на дату звернення Департаменту до суду сума надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, що складає 6590,00 грн.так і не була повернута. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повномуобсязі особою, яка її завдала. Отже, враховуючи, що відповідачка отримала державну соціальну допомогу за період з 01.04.2020 року по 31.08.2020 року в більшому розмірі ніж необхідно, внаслідок чого завдано шкоди державному бюджету, то вимоги позивача є цілком правомірними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовнихвимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved