Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування поширеної інформації. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2023 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену [PERSON] , а саме: - [INFO] у соціальній інтернет-мережі Фейсбук на її персональній сторінці за адресами [INFO] та в загальнодоступних групах «[INFO]» за адресою [INFO] та «[INFO]» за адресою [INFO], наступного змісту: « [INFO] , знакомьтесь это [PERSON] и его подельница [PERSON] . Эти граждане самовольно занимают должности: управляющего делами ОСМД по адресу Высоцкого, 17, беззаконно, занимают управленческие должности, не предоставляя никакой подтверждающей документации, присваивая деньги жильцов в личных целях»; зобов`язано [PERSON] у п`ятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування спростування недостовірної інформації в соціальній інтернет-мережі Фейсбук на персональній сторінці [PERSON] за адресою [INFO] та у загальнодоступних групах « [INFO] » за адресою [INFO] та «[INFO]» за адресою [INFO] у вигляді повідомлення наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ: За цією адресою в мережі інтернет «Facebook» було розміщено відносно [PERSON] , яка визнана судом такою, що порушує право на його повагу честі, гідності та недоторканності ділової репутації. Перепрошую та вибачаюсь за порушення за порушення честі, гідності та ділової репутації [PERSON] за оприлюднення інформації щодо нього», та під спростуванням розмістити текст резолютивної частини рішення суду у даній справі дослівно, без редагування та скорочення; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судовий збір у розмірі 75 грн. та 908 грн.; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 23.05.2023 представник позивача адвокат Бороган В.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме щодо відшкодування витрат на правову допомогу, витрат на оплату судових експертиз, а також витрат понесених на сплату судового збору з посиланням на те, що відповідно до укладених договорів про надання послуг та актів приймання-передачі виконаних робіт вартість наданої правової допомоги складає 45000 грн., гонорар адвоката становить 10000 грн., згідно матеріалів справи в якості судового збору сплачено 7540 грн., а на оплату проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи понесено 8237,28 грн., судово-лінгвістичної (семантико-текстувальної) експертизи - 12355,92 грн., судово-психологічної експертизи - 15000 грн., оплату вартості довідки з відомостями про власника веб-сайту та звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі інтернет - 5100 грн. Вказував на те, що під час звернення до суду з позовом стороною позивача повідомлялося про орієнтовні витрати, в т.ч. на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив задовольнити її у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причини неявки суду не повідомив. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.ч.1,2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані із проведенням експертизи. За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як встановлено судом, 03.02.2021 між [PERSON] та адвокатом Самборською Н.П. укладено договір про надання правової допомоги №Ш-01/02-21 (а.с.110, т.І), обсяг та вартість наданої правової допомоги за яким визначена у розмірі 25000 грн. 10.08.2022 між [PERSON] та адвокатом Бороганом В.В. укладено договір про надання правової допомоги (а.с.159-162,т.ІІ), за умовами якого грошова винагорода за надання правової допомоги складає 20000 грн., а у разі прийняття рішення про задоволення позовних вимог гонорар становить додатково 10000 грн. 22.05.2023 позивачем підписано акт приймання-передачі виконаної роботи адвоката Борогана В.В. до договору про надання правової допомоги, за яким за надання правової консультації та участь у судових засіданнях позивач зобов`язаний протягом тридцяти календарних днів сплатити 20000 грн. та гонорар у розмірі 10000 грн., а також акт виконаних робіт адвоката Самборської Н.П. (а.с.163,164, т.ІІ), згідно з яким загальна вартість наданої правової допомоги (надання консультацій, складання позовної заяви, клопотань, заяв, формування та подання позовної заяви, участь у судових засіданнях, підготовка заперечень та клопотань) склала 25000 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. До такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 (провадження 61-10774св18). Водночас, відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. З матеріалів справи убачається, що під час звернення до суду з позовом стороною позивача подавався попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу становив 25000 грн. Крім того, з огляду на положення п.п.4.1,4.2 договору про надання правової допомоги від 10.08.2022 грошова винагорода за надання правової допомоги становить 20000 грн., а у разі прийняття рішення про задоволення позовних вимог додатковий гонорар адвоката складає 10000 грн. При цьому, суд зауважує, що рішенням суду позовні вимоги були задоволені частково. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги щодо ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат понесених на правову допомогу та вважає за можливе зменшити вказаних розмір, які підлягають стягненню, до 25000 грн. Окрім цього, як убачається з матеріалів справи, на підставі договору №21-1110 на виконання експертизи від 15.02.2021 представником позивача замовлено у Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України послуги з проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, за наслідками проведення яких було складено висновок експерта №21-1110 від 23.03.2021 та підписано акт здачі-приймання висновку експерта від 23.03.2021, згідно якого та у відповідності до рахунку №21-1110 (44) від 15.02.2021 вартість робіт склала 8237,28 грн., які були сплачені позивачем (а.с.112-116, т.І). На підставі договору №21-2142 на виконання експертизи від 22.04.2021 представником позивача замовлено у Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України послуги з проведення судової лінгвістичної експертизи, за наслідками проведення яких було складено висновок експерта №21-2142 від 21.05.2021 та підписано акт здачі-приймання висновку експерта від 21.05.2021, згідно якого та у відповідності до рахунку №21-2142 (46) від 22.04.2021 вартість робіт склала 12355,92 грн., які були сплачені позивачем (а.с.118-121, т.І). З акту здачі-приймання послуг від 04.06.2021, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] , убачається, що за наслідками проведення судово-психологічної експертизи складено висновок експерта №02/21 від 04.06.2021, вартість послуг склала 15000 грн., які були сплачені позивачем у повному обсязі (а.с.122, т.І). На підставі договору №41/2021 про надання послуг від 02.02.2021 представником позивача замовлено у ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» послуги з видачі звітів за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет та видачі довідок з відомостями про власників веб-сайтів або інформацією про їх встановлення, за наслідками проведення яких було складено довідку від 18.02.2021 та звіт від 05.02.2021, а також підписано акт наданих послуг №1-41/2021 від 18.02.2021, згідно якого та у відповідності до рахунків №1-2072 від 03.02.2021 та №2-2214 від 03.02.2021 вартість робіт склала 5100 грн., які були сплачені позивачем (а.с.125-131, т.І). Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, а також вартість та характер понесених стороною позивача витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на оплату проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи у розмірі 8237,28 грн., судово-лінгвістичної (семантико-текстувальної) експертизи у розмірі 12355,92 грн., судово-психологічної експертизи у розмірі 15000 грн., оплату вартості довідки з відомостями про власника веб-сайту та звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі інтернет у розмірі 5100 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн. Разом з тим, враховуючи, що судовий збір було стягнуто з відповідача на користь позивача рішенням суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд не знаходить підстав для ухвалення додаткового рішення в цій частині. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: partial