Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по\~\~ [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: по [ADDRESS] . Спадкоємицею майна померлої [PERSON] за законом, був її син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті матері, проте не отримав за життя правовстановлюючого документу. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку. Заповідального розпорядження щодо належного йому майна на випадок смерті\~\~ [PERSON] \~\~за життя не вчиняв, спадкоємцями І черги за законом після смерті спадкодавця є дружина покійного [PERSON] та його син [PERSON] . Позивачка вказує,\~що вона\~вчасно прийняла\~спадщину,\~так як\~у встановлений\~законом строк\~звернулася до\~нотаріуса із\~заявою про\~прийняття спадщини.\~Проте,\~оформити право\~на спадщину\~в нотаріальному\~порядку шляхом\~отримання відповідного\~свідоцтва про\~право на\~спадщину не\~може у\~зв`язку з\~відсутністю правовстановлюючого\~документа на\~домоволодіння. Саме тому, позивачка змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадкове майно. Позивачка та її представник [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, у попередньо поданій до суду заяві просили розгляд справи розглянути в їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову, в якій просить розгляд справи провести в його відсутності. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд,\~\~ врахувавши заяви учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд\~\~також\~\~приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297\~\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно вимог ст.\~1276\~ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.05.2005. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 88,30 кв.м, житловою площею 58,70 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємицею майна померлої [PERSON] за законом, був її син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на день її смерті проживав разом із нею в одному будинку, проте за життя не встиг отримати правовстановлюючого документу. Саме тому спадкування відбувається за правилами спадкової трансмісії. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.07.2005 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Судом встановлено, що за життя\~ [PERSON] заповідального розпорядження щодо свого майна на випадок смерті не вчиняв, спадкоємцями його майна за законом є дружина [PERSON] та його [PERSON] . Спадкоємиця [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] шляхом постійного проживання в одному житловому будинку разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та 22.02.2012 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №64/2012. Спадкоємець [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] відмовився, про що зазначив у заяві, поданій до нотаріуса 22.02.2012. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді спірного житлового будинку, проте у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачкою не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] . Вказане вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №268/02-31 від 01.11.2022. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст.\~3\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавиця [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Чого після її смерті не зробив і її спадкоємець [PERSON] . Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час [PERSON] як спадкоємицею майна померлого\~ [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок 1960-1985 р.р. побудови. Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №96 від 08.06.2023, його вартість становить 241 891 ( двісті сорок одну тисячу вісімсот дев`яносто одну) гривню\~\~00 копійок. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачкою своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241,1266, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved