Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, в якому просить зняти арешт, накладений на будинок [ADDRESS] , частина якого на праві приватної власності належить позивачці. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2006 року та додаткового рішення суду від 09 серпня 2007 року за позивачкою [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ) на праві приватної власності зареєстровано частину будинку [ADDRESS] . Звернувшись до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з приводу розпорядження майном, позивачка дізналась, що 27 липня 2005 року Відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві у виконавчому провадженні № [NUMBER] ухвалено постанову про накладення арешту на вищевказаний будинок. Як зазначено в рішенні суду від 24 лютого 2006 року, [PERSON] , не повідомивши нотаріальну контору про наявність інших спадкоємців, 01 лютого 2005 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний будинок. Отже, 27 липня 2005 року арешт було накладено на весь будинок. При зверненні до Виконавчої служби, було отримано відповідь про те, що виконавчі документи стосовно позивачки на виконанні не перебувають, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна. Арешт майна перешкоджає позивачці розпоряджатись належним їй на праві приватної власності майном, у зв`язку з чим остання вимушена звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав. 02 серпня 2022 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, зокрема зазначення повного найменування відповідача. 25 серпня 2022 року представником позивачки на виконання ухвали суду надано клопотання про відкриття провадження у справі. 01 вересня 2022 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 10 лютого 2023 року задоволено клопотання представника позивачки - [PERSON] про витребування доказів, а саме: витребувано з Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірену копію постанови про накладення арешту на спірний будинок, ухвалену в рамках виконавчого провадження № [NUMBER]. На виконання ухвали суду, представником Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві повідомлено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що виконавче провадження № [NUMBER] не перебувало на виконанні у Відділі. Ухвалою суду від 31 березня 2023 року задоволено клопотання представника позивачки - [PERSON] про витребування доказів, а саме: витребувано з Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію постанови про накладення арешту на спірний будинок, ухвалену в рамках виконавчого провадження № [NUMBER]. На виконання ухвали суду завідувачем Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори надано суду витребувані докази. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, надавши клопотання в якому уточнив позовні вимоги, викладені в резолютивній частині позовної заяви, зокрема, просив: зняти арешт з будинку [ADDRESS] , частина якого на праві приватної власності належить [PERSON] , внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 2226885, підстава обтяження - постанова Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції міста Києва про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № [NUMBER] від 20 липня 2005 року. В обґрунтування позовних вимог послався на доводи, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що позивачка оформивши право власності на спірну квартиру, мала намір на розпорядження майном, у зв`язку з чим і дізналась про накладений арешт. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця на будинок [ADDRESS] , зазначивши, що є власником частини спірного будинку та підтвердив, що частина будинку належить позивачці, яка є його племінницею. Додатково зазначив, що дійсно мало місце виконавче провадження стосовно нього про стягнення аліментів, однак про те, що було накладено арешт на спірний будинок не був обізнаний, оскільки аліменти сплатив та припускав, що виконавче провадження, яке було розпочате ще у 2005 році вже давно завершене. Представники третіх осіб Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку, встановленому законом, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надали. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 лютого 2006 року та додаткового рішення суду від 09 серпня 2007 року за [PERSON] на праві приватної власності зареєстровано частину будинку [ADDRESS] , що підтверджується копіями відповідних рішень, копією Реєстраційного посвідчення № [NUMBER] та копією Інформаційної довідки КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації». З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 202341008 від 28 лютого 2020 року вбачається, що 27 липня 2005 року Чотирнадцятою Київською державною нотаріальної конторою зареєстровано обтяження у виді арешту нерухомого майна - квартири [ADDRESS] на підставі постанови ВДВС Подільського районного управління юстиції міста Києва від 20 липня 2005 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № [NUMBER], реєстраційний номер обтяження 2226885, власником частини якого є [PERSON] . З копії постанови державного виконавця Відділу ДВС Подільського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вбачається, що 20 липня 2005 року було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] в межах виконавчого провадження № [NUMBER]щодо виконання виконавчого листа № 2-2061, виданого Дніпровським районним судом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини на користь [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки № 35826 від 13 березня 2023 року, наданої Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Києві, перевіркою даних, які містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що виконавче провадження № [NUMBER] не перебувало на виконанні у Відділі. Надати більш детальну інформацію в межах яких виконавчих проваджень накладені обтяження не вбачається можливим, оскільки реєстр ЄДР «ВП-Виконавець» почав діяти з 2006 року. Також, відповідно до п. 9.9 наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (втрата чинності 19.07.2017), розділу ХІ п. 2 наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», строк зберігання виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Після проходження вищезазначеного строку виконавчі провадження вилучаються для знищення. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час накладання арешту), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб. Згідно ч. 1-2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. У зв`язку з тим, що матеріали вмконавчого провадження не збереглися, зазначене унеможливлює зняття арешту з майна в порядку передбаченому Законом. Умовами порушення прав [PERSON] як співвласника майна, в даній справі є наявне обтяження, а саме арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] постановою ВДВС Подільського РУЮ в межах виконавчого провадження, яке зі слів відповідача на даний час є завершеним, коли арешт з майна в порядку, передбаченому Законом, не знятий. Позивачка позбавлена можливості зняти арешт зі свого майна в позасудовий спосіб у зв`язку зі знищенням його матеріалів згідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року № 2274/5. Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками. Так, судом встановлено, що арешт на спірну квартиру накладено 18 років тому, матеріали виконавчого провадження відсутні, а тому відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Суд вважає, що відсутність документів про закінчення виконавчого провадження, підставою для відмови в захисті права власності позивачки бути не може, а подальше занадто тривале збереження арешту майна відповідача [PERSON] в рамках забезпечення виконавчого провадження, співвласником якого є і позивачка, не може бути виправданим, не відповідає принципу правової визначеності і порушує право особи мирно володіти своїм майном згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачка в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд дійшов висновку щодо необхідності захисту її права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved