Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

14 квітня 2021 року АТ «Райффайзен Банк аваль» звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/08-112/78050 від 16 квітня 2008 року, а саме: житловий будинок [ADDRESS] та розташовану за цією ж адресою земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,0641 га, кадастровий номер 4810300000:02:010:0001. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16\~квітня 2008\~року між ВАТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль», правонаступником якого\~за всіма\~юридичними правами\~та обов`язками\~є АТ\~ «Райффайзен\~Банк Аваль»,\~та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/08-112/78050 з Додатковою угодою №1 від 06 квітня 2009 року та Додатковою угодою № 2 від 09 червня 2010 року, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі:\~30\~000\~доларів США\~00\~центів строком до\~16\~квітня 2023\~року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі:\~14,00 % річних, комісії згідно\~умов договору\~та додаткових\~угод до\~нього та\~тарифів кредитора,\~та виконати\~всі інші\~зобов`язання в\~порядку та\~в строки,\~визначені кредитним\~договором.\~З метою\~забезпечення виконання\~зобов`язань за\~кредитним договором,\~16\~квітня 2008\~року між Банком\~(Іпотекодержатель)\~та [PERSON] \~(Іпотекодавець)\~було укладено\~договір іпотеки\~за реєстровим\~№ 683,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Очаківського\~міського нотаріального\~округу Тельпіш\~М.М.\~Відповідно до\~умов п.\~1.2.\~Договору іпотеки\~предметом іпотеки\~є нерухоме\~майно,\~а саме:\~житловий будинок\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та земельна\~ділянка для\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~та споруд,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~0,0654\~га,\~кадастровий номер\~ 4810300000:02:010:0001. У зв`язку з порушенням [PERSON] строків погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, станом на 04 грудня 2020 року заборгованість відповідача перед банком становить 12 290 доларів США 26 центи (без урахування заборгованості по пені), з яких заборгованість за кредитом - 6 301, 88 доларів США, у тому числі прострочена заборгованість 3 765,30 доларів США; заборгованість по відсоткам - 5 988,38 доларів США, у тому числі прострочена заборгованість 5 944,99 доларів США. Оскільки [PERSON] зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, позивач змушений звернутися до суду. 26 липня 2021 року суддею Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Куцаровим В.І. відкрито провадження у вказаній справі. Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 липня 2021 року провадження у справі зупинено до закінчення шестимісячного строку, встановленого для подання заяв про прийняття спадщини після смерті відповідача [PERSON] , а саме до [INFO] (а.с. 154). 30 вересня 2021 року у зв`язку із закінченням повноважень судді Куцарова В.І. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Казанлі Л.І. (а.с. 163). Вказана справа перебувала у провадженні судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області [PERSON] до 21 лютого 2022 року. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя суддю [PERSON] звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Згідно з пунктом 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи та головуючою визначено суддю Шевиріну Т.Д., яка 21 лютого 2022 року прийняла справу до свого провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 16\~квітня 2008\~року між ВАТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль»,\~з одного\~боку, та [PERSON] ,\~з другого\~боку, був укладений\~кредитний договір\~№014/08-112/78050\~з Додатковою\~угодою №1\~від 06\~квітня 2009\~року та\~Додатковою угодою\~№2\~від 09\~червня 2010\~року,\~за умовами\~якого банк\~зобов`язався надати\~позичальнику кредит\~у сумі\~30\~000\~доларів США\~00\~центів строком до\~16\~квітня 2023\~року, а позичальник\~зобов`язався\~належним чином\~використати та\~повернути Банку\~суму отриманого\~кредиту,\~а також\~сплатити відсотки\~за користування\~кредитними коштами\~у розмірі\~14,00 % річних, комісії згідно умов договору та додаткових угод до нього та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені кредитним договором (а.с. 11-21). З метою\~забезпечення виконання\~зобов`язань за\~кредитним договором,\~16\~квітня 2008\~року між Банком (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки за реєстровим № 683, посвідчений приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Тельпіш М.М.. Відповідно до п. 1.2. Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Другою очаківською державною нотаріальною конторою 03 червня 2003 року, та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за тією ж адресою, загальною площею 0,0654 га, кадастровий номер 4810300000:02:010:0001, що належить іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 28 лютого 2008 року Очаківською міською радою Миколаївської області (а.с. 25-28). З розрахунку заборгованості слідує, що станом на 04 грудня 2020 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 12 290 доларів США 26 центи (без урахування заборгованості по пені), яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 6 301, 88 доларів США, у тому числі прострочена заборгованість 3 765,30 доларів США; заборгованості по відсоткам в розмірі 5 988,38 доларів США, у тому числі прострочена заборгованість 5 944,99 доларів США (а.с. 7-8). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 141). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Остащенко Н.О. за заявою сина спадкодавця [PERSON] , заведено спадкову справу (а.с. 205-210). З матеріалів спадкової справи №103/2021 вбачається, що [PERSON] спадщину прийняв, інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2022 року в якості правонаступника відповідача до участі у справі залучено [PERSON] (а.с. 226). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Частиною першою статті 1054\~Цивільного кодексу\~України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 546\~ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (іпотекою). Відповідно до статті 572\~ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За змістом частини першої статті 575\~ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до частини першої статті 7\~Закону України\~«Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статей 12, 33\~Закону України\~«Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону України «Про іпотеку») є реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до вимог статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилом статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її, прийняття спадщини з умовою чи застереженням не допускається (частини 1, 2 статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (частина 2 статті 1282 ЦК України). Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом зміна боржника в зобов`язані. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України), а отже і відповідних обов`язків. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Відповідно до статті 23\~Закону України\~«Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у погашенні заборгованості у разі смерті позичальника за рахунок спадкового майна, яке приймають у спадщину спадкоємці боржника. Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали. Так, виконання вимоги кредитора щодо погашення заборгованості, яку мав спадкодавець, не повинно зумовити погіршення майнового стану спадкоємця без одночасного отримання ним майнової вигоди у виді спадкового майна. З урахуванням викладеного, а також того, що [PERSON] , якому на праві власності належало заставлене майно, помер, і його спадкоємцем є відповідач [PERSON] , який спадщину прийняв та набув статусу боржника у кредитних правовідносинах та іпотекодавця, однак вимог кредитора не задовольнив, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом продажу майна на прилюдних торгах. Вказане також узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі №537/4780/18 (провадження №61-8721св21). Водночас, враховуючи тимчасові обмеження, встановлені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX, рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії вказаного Закону не підлягає виконанню. Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 5 217 грн 92 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 5 217 грн 92 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved