Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Останньому належало спадкове майно: земельні ділянки (паї), які розташовані на території Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області та будинковолодіння. Позивач після померлого батька [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області 20 липня 2016 року, який зареєстрований в реєстрі за №50, однак, в установлений термін спадщину не прийняв. Позивач вважав, що прийняв спадщину, оскільки доглядав за будинковолодінням, обробляв земельні ділянки біля нього, отримував орендну плату за надання в оренду земельного паю, доглядав спадкодавця та поховав його. Окрім того, через правову необізнаність не знав про необхідність подання нотаріусу відповідної заяви у шестимісячний строк. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 12.06.2023 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 12.06.2023 року витребувано від приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії. Протокольною ухвалою суду від 01.08.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 01.08.2023. Позивач в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у письмовій заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнала. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено судом, [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON] . Заповіт [PERSON] був посвідчений 20 липня 2016 року секретарем Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за №50 (а.с.8). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №72859454 від 16.06.2023, заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 50. Факт належності спадкодавцю спадкового майна стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №283692, Державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 №124358, Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №065829 (а.с.9-11). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. з метою оформлення спадкових прав. Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. у роз`ясненнях щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини від 19.05.2023 за №230/01-16 зазначила, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки в установлений термін не подав відповідної заяви (а.с.14). З відповіді приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. від 21 червня 2023 року №01-09/272 вбачається, що спадкова справа після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. Довідкою старости Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області А.Сокальського від 17.05.2023 №164 стверджується, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав в с.Кутрів Луцького району Волинської області, на проживання нікуди не виїжджав (а.с.12). Згідно довідки старости Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області А.Сокальського від 17.05.2023 №163, заповіт [PERSON] посвідчувався Мервинською сільською радою по реєстру №50 від 20 липня 2016 року, заповіт не змінений і не скасований. Спадкоємцем за заповітом на майно, яке залишилось після смерті спадкодавця є син [PERSON] , спадкоємцем за законом дружина [PERSON] (а.с.13). Довідкою старости Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області А.Сокальського від 02.06.2023 №186 стверджується, що [PERSON] спільно проживала і вела господарство з чоловіком [PERSON] до дня смерті останнього в [ADDRESS] (а.с.22). Отже, позивач у справі [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 20 липня 2016 року секретарем Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, який зареєстрований в реєстрі за №50. Інших спадкоємців, які претендують на зазначене у заповіті спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Відповідач у справі спадкоємець за законом після смерті [PERSON] проти заявлених позовних вимог не заперечила. Частинами 1 та 2 ст.\~1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з правовою необізнаністю. Окрім того, позивач вважав, що прийняв спадщину, оскільки доглядав за спадковим майном, отримував орендну плату за надання в оренду земельної ділянки, доглядав спадкодавця та поховав його. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Окрім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved