Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання виконавчого напису №97448 від 15.07.2021, вчиненого Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та виніс оскаржуваний виконавчий напис без наявності оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, у зв`язку з чим позивач просить визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.06.2023 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №97448 від 15.07.2021, вчиненого Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованість у розмірі 12492 грн. (а.с. 26). Ухвалою судді від 08.06.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 25). Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, копію ухвали та копію позовної заяви з додатками отримав 21.06.2023 (а.с.38), пояснень від третіх осіб до суду не надходило. Окрім того, клопотань про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін від учасників справи також не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2021 Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №97448, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНФОРС», заборгованість, що виникла за кредитним договором 1136395-А від 03.12.2020, який укладено між ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами є ТОВ «ФІНФОРС» (а.с.8). Відповідно до змісту виконавчого напису, строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 20.01.2021 по 02.07.2021. Сума заборгованості складається із суми заборгованості за кредитом 6000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом 6492 грн. Загальна сума заборгованості становить 12492 грн. 16.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. в межах виконавчого провадження №66717294 з виконання виконавчого напису нотаріуса від 15.07.2021 №97448, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., за яким має бути стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованість в розмірі 12492 грн. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника (а.с.9-10). Обґрунтовуючи заявлені\~позовні\~вимоги\~позивач посилався\~на\~те,\~що нотаріус виніс виконавчий напис без наявності оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Згідно з частиною першою\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж самі правила та умови вчинення виконавчого напису ( пункти 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172. За змістом пункту 1 цього Переліку у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів стягнення заборгованості провадиться за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають, зокрема, сплату грошових сум; для одержання виконавчого напису подаються : а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 зазначено, що\~постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 Постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 6 березня та 4 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду . Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки в судовому порядку постанову КМУ №662 визнано незаконною та нечинною у вказаній частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду заперечень проти позовних вимог позивача та доказів на їх спростування. Як свідчать матеріали справи, вказаний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально, що не узгоджується з вищезазначеними вимогами законодавства та є підставою для задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Положеннями ст. 133 ЦПК України визначено, що\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи підтверджуються наданими копіями: договору про надання професійної правової допомоги від 29.05.2023, укладеного між позивачем та адвокатом Приведьон В.М., детальним описом та розрахунком наданих послуг (робіт), згідно Договору про надання правничої допомоги №1/7 від 29.05.2023 у сумі 15000,00 грн. (а.с.12,13). Отже, на підставі викладеного, враховуючи, що позивачем надано належні докази витрат на правову допомогу, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути ці витрати в повному обсязі, а саме в сумі 15000,00 грн. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви та у сумі 536,80 за подання заяви про забезпечення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved