Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2020 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя між сторонами не склалось у зв`язку з несумісністю характерів. Шлюбні відносини між ними припинилися з травня 2023 року, примирення та збереження сім`ї неможливі, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 22.06.2023 року провадження по зазначеній цивільній справі відкрито, встановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 12.07.2023\~року до\~суду надійшла\~заява [PERSON] у якій відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем, а також просить судові витрати покласти на обидві сторони у зв`язку із визнанням позовних вимог. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. За змістом ст.ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2020 року, який зареєстрований у Катеринопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблений актовий запис № 22. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . За правилами ст.ст. 21, 24 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.ст. 110-112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За змістом ч.ч. 3, 4\~ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України,\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.\~112\~СК України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинені, а примирення між подружжям неможливе. \~ \~ \~ \~За правилом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В той же час, приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивачкою в державний бюджет було сплачено судові витрати у сумі 1073 грн. 60 коп., суд вважає можливим 536 грн. 80 коп., що складає 50% від вказаної суми сплаченого судового збору повернути позивачці з державного бюджету та стягнути з відповідача на користь позивачки 536 грн. 80 коп., тобто, 50% сплаченого судового збору. Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. \~ \~ \~ \~У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: \~ \~ \~ \~1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); \~ \~ \~ \~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); \~ \~ \~ \~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; \~ \~ \~ \~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачка надала до суду договір про надання правової допомоги від 19.06.2023 року, з якого вбачається, що адвокат Безуглий Б.І. уклав з [PERSON] договір про надання правової допомоги, що полягає у підготовці цивільного позову про про розірвання шлюбу. Крім того, на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачкою також надано розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, згідно з яким адвокатом Безуглим Б.І. надано професійну правничу допомогу [PERSON] наступного характеру: консультація щодо характеру спірних відносин (1 год.) 500 грн., вивчення та правовий аналіз матеріалів із спірних питань, судової практики та процесуальних документів, виготовлення копій (1 год.) 500 грн., підготовка позовної заяви (1 год.) 500 грн.. Загальна фактично сплачена позивачкою сума на користь адвоката Безуглого Б.І. становить 1500 грн.. Також наддала квитанцію від 19.06.2023 року про оплату у АТ «ПриватБанк» 1500 грн. за надання правничої допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 19.06.2023 року. Проаналізувавши детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 19.06.2023, суд вважає, що такі види послуг адвоката, як надання усної правової консультації щодо характеру спірних відносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів із спірних питань, судової практики та процесуальних документів, виготовлення копій - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви, що узгоджується з правовим висновком наданим Верховним Судом у додатковій постанові від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20. Також, враховуючи посилання відповідачки у відзиві на позовну заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд дійшов висновку, що розмір заявлених представником позивача до стягнення сум витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою, яка підлягає компенсації позивачці на професійну правничу допомогу є 750 грн. 00 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved