Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-27 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 09.06.2012 року у виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, та зроблено актовий запис за №84. В обгрунтування позову посилається на те, що між ним та відповідачем 09.06.2012 року було зареєстровано шлюб, в якому у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що останнім часом сімейне життя між ними поступово почало погіршуватись, почались сварки, розлад у стосунках, непорозуміння один одного. Внвслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам дітей. Вказані обставини призвели до втрати почуття любові, поваги між ними. Вважає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне проживання і збереження сім`ї неможливе. Зазначає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, а лише погіршить їх відносини, і спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Майнових спорів між нми немає. Просить шлюб розірвати. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.05.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.06.2023 року сторонам по справі надано строк для примирення тривалістю один місяць та провадження у вказаній справі зупинено до закінчення строку примирення, визначеного судом. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2023 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судовий розгляд Позивач в судове засідання 28.07.2023 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. При цьому, 20.06.2023 року від представника позивача - адвоката Бухтоярова Р.О. надійшла заява, згідно якої просив розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання 28.07.2023 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Водночас, 28.06.2023 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Овсепян К.А. поступило клопотання, в якому просить провести розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу без участі відповідача та представника відповідача. Також вказано, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Враховуючи подані заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~оскільки розгляд\~справи здійснюється\~судом за\~відсутності учасників\~справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 09.06.2012 року у Виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №84. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серія [NUMBER] від 25 січня 2023 р. (а.с. 4). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.07.2013 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , а згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14.02.2017, що [INFO] народилася [PERSON] , їх батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 5, 6). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені позивачем у позовній заяві обставини, що у сторін є двоє малолітніх дітей 2013 та 2017 року народження, те що вони не спілкуються та не проживають разом. Крім того, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам дітей. Суд, також приймає до уваги позицію відповідача викладену у письмовому клопотанні від 27.07.2023, в якій протии позовних вимог не заперечує. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, згоду відповідача, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 105,\~110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12,\~76-81, 137, 141, 142, 247,\~263-265,\~354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved