Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом. В позові посилається не те, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , яка на момент була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , разом з нею, на день її смерті зареєстрованих осіб не було. Однак, згідно акту депутата Сторожинецької міської ради, разом покійною нею на момент її смерті не була зареєстрована, але проживала та вела спільне господарство племінниця [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке складається з житлового будинку, літ. «А-І», ганок літ. «а», сараї літ. «Б,В,Г,Е», вбиральня літ. «Д», гараж літ. «Ж», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, криниця № 3, яке знаходиться в [ADDRESS] . Крім цього, покійна була власником земельних ділянок, а саме: земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0978 га, за кадастровим номером 7324587500:01:002:0091; земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3041 га, за кадастровим номером 7324587500:01:002:0092; земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1814 га, за кадастровим номером 7324587500:01:002:0090; земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1522 га, за кадастровим номером 7324587500:01:002:0093. Однак оригінали свідоцтва на право на спадщину за заповітом та Державні акти на право власності на земельні ділянки втрачено, залишилась тільки ксерокопії Позивач просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнати право власності на спадкове майно за законом . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, представивши суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] . Згідно довідки Новобросківецького старостинського округу № 150 від 25.04.2023 року на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом з нею, на день її смерті зареєстрованих осіб не було. Однак, згідно акту депутата Сторожинецької міської ради, Новобросківецький старостинський округ від 27.06.2023 року, встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] (підстава свідоцтво про смерть [NUMBER] ) була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , разом з нею на момент її смерті не була зареєстрована, але проживала та вела спільне господарство племінниця [PERSON] . Крім, цього позивач стверджує, що вела спільне господарство з покійною, обробляла земельну ділянку та здійснювала поточні ремонти будинку, забезпечувала тітку ліками, продуктами харчування, що підтверджує факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] . Сама по собі відсутність реєстрації не є абсолютним підтвердженням, що особа не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 липня 2020 року у справі № 222/1109/17. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке складається з житлового будинку, літ. «А-І», ганок літ. «а», сараї літ. «Б,В,Г,Е», вбиральня літ. «Д», гараж літ. «Ж», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, криниця № 3, яке знаходиться в [ADDRESS] . Вказане майно належало покійній [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.02.1995 року. На вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами ПП « [PERSON] » виготовлено технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться по [ADDRESS] . Крім цього, покійна була власником земельних ділянок, а саме: земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0978 га, за кадастровим номером 7324587500:01:002:0091, що належала покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 114273 від 17.09.2008 року; земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3041 га, за кадастровим номером 7324587500:01:002:0092, що належала покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 114274 від 17.09.2008 року; земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1814 га, за кадастровим номером 7324587500:01:002:0090, що належала покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД№ 114275 від 17.09.2008 року; земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1522 га, за кадастровим номером 7324587500:01:002:0093, що належала покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД№ 114275 від 17.09.2008 року. Однак оригінали вказаного свідоцтва на право на спадщину за заповітом та Державні акти на право власності на земельні ділянки втрачено, залишилась тільки ксерокопії, видані Сторожинецьким відділом Держгеокадастру в Чернівецькій області. В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк після смерті тітки позивач не зверталася в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки вважала достатньою підставою фактичне прийняття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що "...при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо». Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем за законом, який міг би претендувати, на сьогоднішній день на спадкове майно є відповідач, - [PERSON] , однак він спадщину не приймав, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру, та відмовляється від її прийняття. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкових прав та можливість їх подальшої реалізації. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved