Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору реєстраційної служби Самбірського МУЮ у Львівській області, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через розбіжність у характерах та ігнорування позивача як особистості, відсутність спільних інтересів, спричиняли постійні сварки та непорозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин; від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] та відповідачем усиновлено сина позивача від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , котрі на даний час є неповнолітніми; сторони втратили почуття любові та поваги і не підтримують шлюбно-сімейних відносин більше чотирьох місяців, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні представник позивача адвокат Дашинич І.Б. позов підтримав, просив його задовольнити, наполягав не надавати сторонам строк для примирення, оскільки на переконання його довірительки це неможливо та її позиція є остаточною. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила сторона позивача. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника-адвоката, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору реєстраційної служби Самбірського МУЮ у Львівській області; від цього шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , а також відповідачем усиновлено сина дружини [PERSON] , [INFO] ; спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Представник позивача наполягав на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що його довірителька із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя. З`ясувавши обставини справи під час судового розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень представника позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам його довірительки; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються більше чотирьох місяців. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітніх дітей. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved