Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

У червні 2023 року заступник керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі: Київської міської ради звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її в комунальну власність Київської міської ради. Заявник просить суд визнати спадщину відумерлою щодо майна померлого [PERSON] , яка складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 54,20 кв.м., реєстраційний номер майна 32108879, посилаючись на те, що Дарницькою окружною прокуратурою міста Києва в ході здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №42022102020000120 від 04.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, виявлено факт наявності підстав для визнання відумерлою спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , а також наявність підстав для вжиття заходів прокурорського реагування, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2023 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Представник заявника в судове засідання не прибув. Представники заінтересованих осіб в судовому засіданні [PERSON] , [PERSON] підтримали письмові пояснення. Представником Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» було подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення представників заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 09.08.1990 серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] у м. Києві, матір`ю вказано- [PERSON] , батьком- [PERSON] . Згідно довідки відділу реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва від 06.04.2002 № 1121-03-38, відомості про батька записані за вказівкою матері та [PERSON] зареєстрована як мати-одиначка. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2001 у справі № 2-979 2001 [PERSON] було оголошено безвісно відсутньою. З урахуванням вказаних обставин, 20.05.2002 [PERSON] був поставлений Управлінням освіти Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації на первинний облік, як дитина, позбавлена батьківського піклування. На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05.05.2006 у справі № 2о-87/06 [PERSON] оголошена померлою. З 29.12.2006 [PERSON] був взятий на первинний облік як дитина сирота в службі у справах неповнолітніх Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації. Статус дитини-сироти було надано на підставі свідоцтва про смерть матері дитини [PERSON] (серія [NUMBER] від 29.09.2006) та довідки відділу реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва від 06.04.2002 № 1121-03-38, згідно якої відомості про батька записані за вказівкою матері та [PERSON] зареєстрована як мати-одиначка. На підставі розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації № 110 від 18.02.2008 «Про передачу неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] », розпорядженням Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 251 від 22.02.2008, неповнолітнього [PERSON] було передано та влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був знятий з обліку як дитина-сирота 22.02.2008 по досягненню повноліття. На підставі наказу № 60/ПР від 14.10.2010 Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради 28.10.2010 видано свідоцтво про право власності на житло серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] передано у приватну власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 54, 20 кв.м. За інформацією Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», наданої листом № 062/14-11304 (И-2022) від 05.12.2022 право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] , про що також свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 334621575 від 05.06.2023. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 22.06.2017 серії [NUMBER] та актовий запис про смерть від 22.06.2017№ 10046, видані Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2021 у справі № 753/23220/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20.07.2022, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Київської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», про встановлення факту спільного проживання позивача з [PERSON] , прийняття спадщини у виді квартири [ADDRESS] , що відкрилася після смерті [PERSON] , та визнання права власності на дану квартиру. Ухвалою Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 753/23220/18, касаційну скаргу [PERSON] на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 20.07.2022 повернуто заявнику. За інформацією Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, наданої листом № 101-8435/02 від 05.12.2022, за адресою: [ADDRESS] з 03.07.2008 по 19.07.2017 був зареєстрований [PERSON] . Станом на 01.12.2022 за вказаною адресою відсутні зареєстровані особи. Після смерті [PERSON] , Сьомою київською державною конторою 28.10.2017 було відкрито спадкову справу №530/2017 (номер у спадковому реєстрі 61461664)на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Осіб, які могли бути спадкоємцями майна померлого [PERSON] , відповідно до ст. 1222, 1261-1265 ЦК України судом не встановлено. ПАТ КБ «Приватбанк» було подано до Сьомої київської державної нотаріальної контори претензію в порядку ст. 1281 Цивільного кодексу України, оскільки між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 24.09.2014 та останнім не в повному обсязі виконано кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим за [PERSON] перед банком рахується заборгованість у сумі 5 065, 57 грн. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Відповідно до ст. 334 ЦПК України, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до статті 335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Відповідно до ст. 337 ЦПК України, справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. При дослідженні матеріалів спадкової справи №530/2017, встановлено, що відсутні особи, які б звертались із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, зважаючи на відсутність спадкоємців суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність заяви заступника керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва про визнання спадщини відумерлою, у зв`язку з чим така заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved