Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

04 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою відповідно до якої просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 вересня 2007 року між сторонами укладено шлюб, а 26 травня 2016 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , який постійно проживає разом з позивачем в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. 10 січня 2013 року Здолбунівський районний суд в м. Здолбунів виніс рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно до досягнення сина повноліття, а 26 вересня 2018 року Здолбунівський районний суд Рівненської області змінив розмір аліментів на тверду грошову суму розміром - 1500,00 грн. щомісячно на дитину. Виконавче провадження №58061983 перебуває у провадженні Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області . Відповідач [PERSON] не сплачує аліменти та має заборгованість по їх оплаті. Батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням сина, не відвідує сина за місцем його проживання, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, постійно нехтує сімейними принципами, не піклується про створення доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Внаслідок бездіяльності батька [PERSON] ним створені такі умови, які шкодять інтересам сина [PERSON] . Все вищезазначене свідчить виключно про одне, що батько [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] . Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. (а.с.23 Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с.57-58) Позивач будучи присутньою у судовому засіданні (в режимі відео конференції) на позовних вимогах наполягала, та просила суд їх задовольнити, суду пояснила, що протягом 5 років відповідач не цікавиться сином, має заборгованість по аліментам з 2018 року, ніякої допомоги не надає. Рішення про позбавлення батьківський прав відповідача , буде відповідати інтересам дитини, оскільки її чоловік має намір усиновити дитину. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Опитаний у судовому засіданні [PERSON] пояснив суду, що бачив батька останній раз 5 років тому, про нього нічого не пам`ятає. Мати не перешкоджає їх спілкуванню, якщо б батько хотів спідлкуватись. то знайшов би таку можливість. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. Представник органу опіки та піклування Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову та винесення заочного рішення не заперечувала. Представник органу опіки та піклування Служби у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явилася, раніше подавали заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову та винесення заочного рішення не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №224 складено 28.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області. Його матір`ю в актовому записі про народження вказана [PERSON] а батьком [PERSON] (а.с.10). Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26.05.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.12) Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26.09.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. (а.с.13) Відповідно до довідки Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області станом на 01.10.2020 року заборгованість по аліментам [PERSON] складає 33 000,00 грн. (а.с.14). Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 25.08.2018 року Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] актовий запис № 106 від 25.08.2018 року, після шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с.16) Малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки директора Здолбунівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 Здолбунівської районної ради Рівненської області , де навчається [PERSON] з 01 вересня 2019 року. За даний період освітньою роботою щодо виховання дитини займається мама [PERSON] . Батько дитини [PERSON] участі у вихованні дитини за цей час не приймав: не приводив та не забирав дитини зі школи; не брав участі у проведенні батьківських зборів; жодного разу не провідував дитину у школі. Тому є підстави вважати, що батько у вихованні сина не приймає участі. (а.с.15). Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно висновку від Виконкому Саксаганської районної у місті ради про доцільність або недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] покладаються на розсуд суду. (а.с.52-54). Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці факти відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . У статті 164 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав особи, в тому числі у разі ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітньої дитини, суд визнає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав на його неповнолітнього сина, оскільки факт ухилення батька від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини доведено вищевказаними доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати-понесений судовий збір у розмірі 840,80 коп.

Outcome: approved