Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 07.04.2020 року станом на 15.02.2023 року у розмірі 96532 грн. 60 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що «Monobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Так, 07.04.2020 року відповідач звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 07.04.2020 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 80000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом, з можливістю його коригування. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), таким чином відповідач не виконала зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим станом на 15.02.2023 року утворилась заборгованість в сумі 96532 грн. 60 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 96532 грн. 60 коп. Ухвалою суду від 29.05.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд слухати справу у судовому засіданні з викликом сторін. Також, у відзиві зазначила, що 07.04.2020 року вона дійсно звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, отримала картку на яку було встановлено кредитний ліміт у розмірі 80000 грн. 00 коп. З часу отримання кредиту вона не мала заборгованості, проте після початку війни в Україні, у зв`язку зі складними життєвими обставинами, вона не мала змоги погашати наявну заборгованість. Також, відповідач зазначила про необхідність списання кредитодавцем нарахованих штрафних санкцій та інших платежів, які були нараховані після 24.02.2022 року, тобто під час дії воєнного стану у країні. За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, судом установлено, що 07.04.2020 року відповідач звернулась до банку із Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, у якій просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов Договору та наведених у Анкеті-Заяві умов (а.с.15). Також, у поданій Анкеті-заяві [PERSON] підтвердила, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтвердила і зобов`язалась виконувати його умови (пункт 2 Анкети-заяви). У пункті 3 Анкети-заяви відповідач зазначила, що підписанням цього Договору підтверджує, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погодилась з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилась з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. У пункті 6 Анкети-заяви зазначено, що відповідач просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/ електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, або будуть відкриті їй в Банку. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором. Таким чином, 07.04.2020 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 07.04.2020 року, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. Разом з тим, позивач додав до матеріалів справи Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universalbank (а.с.18-41). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, убачається, що відповідач у порушення умов кредитного договору свої зобов`язання у повному обсязі не виконувала, у зв`язку з чим станом на 15.02.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 96532 грн. 60 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 96532 грн. 60 коп. (а.с.10-14). Отже позичальник, в порушення вимог кредитного договору, свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, не виконала, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У зв`язку з вищезазначеним, а також враховуючи, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується матеріалами цивільної справи, позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, суд не бере доуваги посилання відповідача, викладені у поданому відзиві, щодо нарахування позивачем штрафних санкцій під час дії воєнного стану на території України, оскільки такі спростовуються наявними у справі письмовими доказами. Так, згідно наданого позивачем розрахунку, банком не проводилось нарахування пені та інших платежів у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання. Крім того, згідно позовних вимог позивач просив суд стягнути суму заборгованості, яка складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Разом з тим, суд не знайшов підстав для переходу до розгляду справи із викликом сторін у судове засідання, оскільки справа є малозначною, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Між тим, сторони не позбавлені можливості на власний розсуд надати заперечення, пояснення та наявні докази. Отже призначення розгляду справи у судовому засіданні із викликом сторін лише призведе до затягування строків розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати в сумі 2684 грн. 00 коп. (а.с.9). На підставі викладеного,

Outcome: approved