Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

29.11.2021 року позивач [PERSON] через свого представниа - адвоката Гриненко І.І. звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з цивільним позовом до Миколаївської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої вимоги вказав, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті відкрилась спадщина. Приватним нотаріусом Жебрак О.В. було заведено спадкову справу до майна померлого. Спадкове майно, яке на день смерті належало померлому: 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є: донька від першого шлюбу померлого - [PERSON] ; дружина померлого - [PERSON] ; мати померлого - [PERSON] ; батько померлого - [PERSON] (позивач по справі). Вказав, що донька померлого вже отримала свідоцтво про право на спадщину. Звернувшись до нотаріуса остання повідомила, що отримати свідоцтво на спадщину можливо лише у разі надання такої згоди всіма спадкоємцями за законом. Зазначив, що тривалі переговори з донькою померлого про надання такої письмової згоди не призвели до очікуваного результату. Приїхати до міста Миколаєва або оформити таку заяву у іншого нотаріуса вона не відмовлялась, але так ні чого не зробила, у зв`язку із чим строк було пропущено. Також нотаріусом було надано письмове пояснення, що неможливо видати свідоцтво у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. На тепер вирішити питання про прийняття спадщини в позасудовому порядку не можливо, тому позивач звернувся до суду. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.01.2022 року по зазначеній справі було відкрито спрощене позовне провадження викликом (повідомленням) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження і позивачу встановлений п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Ухвалою суду було замінено відповідача - Миколаївську міську раду на належного відповідача - [PERSON] у даній цивільній справі. Стосовно третьої особи, [PERSON] , представник позивача - адвокат Гриненко І.І. надав копію Свідоцтва про смерть останньої, 22.06.2022 р., видане Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Представник позивача [PERSON] - адвокат Гриненко І.І. надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Третя особа, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Третя особа - приватний нотаріус, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] , що підтверджується наданою суду копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.1971 р. За життя [PERSON] заповіт не склав. З матеріалів витребуваної спадкової справи № 4/2020, відкритої після смерті [PERSON] , вбачається, що остання була відкрита на підставі заяви [PERSON] , [INFO] , яка є донькою [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про народження, видане Корабельним райвідділом ЗАГС м. Миколаєва від 22.09.1993 р. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме частку квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на праві спільної часткової власності, про що свідчить Свідоцтво про право власності на житло від 05.07.2010 р. Як вбачається з листа Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 01.10.2021 р., станом на 29.07.2019 р. за адресою: [ADDRESS] , окрім проживання [PERSON] , зареєстроване місце проживання: [PERSON] , [PERSON] . Відомості про реєстрацію місця проживання малолітніх дітей та неповнолітніх осіб за вказаною адресою відсутні. З відповіді приватного нотаріуса Жебрак О.В. № 92/02-14/4/2020 від 23.09.2021 на ім`я [PERSON] і [PERSON] вбачається, що на підставі заяви № 9 від 31.01.2020 року (вхідний номер 16/02-14/4/2020 від 31.01.2020 року), яка надійшла поштою від імені [PERSON] , нею, приватним нотаріусом, було заведено спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно з п.1 статті 1269 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем (не був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем), має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а відповідно до п.1 статті 1270 Цивільного Кодексу України, для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Термін подачі заяви закінчився «29» січня 2020 року. Відповідно до п.1 статті 1272 Цивільного Кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, або не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (не був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем), він вважається таким, що не прийняв її. Водночас, згідно з п.2 статті 1272 Цивільного кодексу України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини. У зв`язку з вищенаведеним запропонувала звернутися до спадкоємців, які прийняли спадщину, з питання надання письмової згоди на подання ними заяви про прийняття спадщини або звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, згідно п. З статті 1272 Цивільного Кодексу України. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями частини 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно з вимогами статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року роз`яснює, що відповідно до визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту , позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. На підставі вищевикладеного, суд вважає доведеною позивачем поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved