Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

до суду із позовом про відшкодування шкоди (збитку) завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди звернулася [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС», [PERSON] , у якому в уточненій позовній заяві просить: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» у відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, заподіяної в результаті пошкодження ТЗ «NISSAN JUKE» д. р. н. [NUMBER] у ДТП. яка мала місце 03.08.2021 року, невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 124 920,89 грн., а також пеню в розмірі 34 361,80 грн., три відсотки річних в розмірі 2 382,00 грн., та інфляційні втрати в розмірі 16 553,44 грн., за період з 12.04.2022 року по 30.11.2022 року; стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди заподіяної в результаті пошкодження ТЗ «NISSAN JUKE» д. р. н. [NUMBER] у ДТП. яка мала місце 03.08.2021 року (різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням (ст. 1194 ЦК України)) 26 784.18 грн., витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку-СОД Громовим А. М. в сумі 2 450,00 грн., і витрати на послуги з евакуації авто по м. Чернігів в сумі 1 600,00 грн., а також 6 000,00 у відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з пошкодженням легкового автомобіля «NISSAN JUKE» д. р. н. [NUMBER] у ДТП. яка мала місце 03.08.2021 року. Стягнути з Відповідачів на користь Позивача судові витрати на оплату судового збору та професійної правничої допомоги в розмірі 7 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 08.06.2019 року, позивач [PERSON] є власником транспортного засобу «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] . 03.08.2021 відносно водія [PERSON] , складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, де зазначено, що він 03.08.2021 року, о 08 год. 55 хв. в м. Чернігові на перехресті пр. Мир-вул. М. Небаби, керуючи автомобілем «NISSAN JUKE» д.р.н. [NUMBER] га повертаючи ліворуч, при зеленому сигналі світлофора, не надав переваги в русі автомобілю марки «ВАЗ 21099» д. р. н. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого трапилось зіткнення під час якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м, Чернігова від 08.10.2021 року, по справі .№ 750/8768/21, провадження щодо [PERSON] , за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.11.2021 року, задоволено частково апеляційну скаргу [PERSON] , а саме постанову Деснянського районного суду м. Чернігові від 08.10.2021 року, якою закрито провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] , у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення - змінено, виключено з мотивувальної частини постанови посилання на те, що [PERSON] , закінчував маневр на перехресті на червоний сигнал світлофору, а водій автомобіля марки «ВАЗ 21099» проїхав відповідне перехрестя на заборонене червоне світло, що і спричинило ДТП. Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.06.2022 року, у справі №734/539/22, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо [PERSON] , закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 228389 від 21.02.2022 року виходить то 03.08.2021 на проспекті Миру у м.Чернігові, водій [PERSON] , керував автомобілем ВАЗ-21099 д.н.з. [NUMBER] , зі сторони вул. В. Чорновола в напрямку вул. Козацька, та на перехресті вул. М. Небаби і проспект Миру проїхав перехрестя прямо на заборонений червоний сигнал світлофора внаслідок чого трапилось зіткнення з автомобілем «NISSAN JUKE» д. р. н. [NUMBER] . Тобто, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 228389 від 21.02.2022 року, відносно водія [PERSON] , було складено за порушення параграфу 16 «Проїзд перехресть» Правил дорожнього руху. В дорожній обстановці, яка склалася саме [PERSON] порушив вимоги параграфу 16 Правил дорожнього руху, що стало умовою та причиною настання вищевказаної події ДТП. Обставини вищезгаданої події ДТП підтверджуються постановою Деснянського районного суду м Чернігова від 08.10.2021 року, по справі № 750/8768/21, постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.11.2021 року, по справі № 750/8768/21, якою змінено в частині постанову суду першої інстанції, а також постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.06.2022 року, у справі № 734/539/22 які набрали законної сили та в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України, мають преюдиційне значення. Як вбачається з постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.06.2022 року, по справі № 734/539/22, провадження у справі про притягнення [PERSON] , до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито на підставі пункту 7 ч. 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП, На час ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] була застрахована згідно чинного договору ОСЦПВВНТЗ (поліс АР/8699323 від 24.11.2020 року) в АТ «СГ «ТАС». Вартість відновлювального ремонту з КТЗ автомобіля легкового «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] . необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 03.08.2021 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без урахвання суми ПДВ 20%-25 284.18 грн., у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки-02.07.2022 року, складає 126 420,89 грн. Страхова сума (ліміт відповідальності страховика по договору ОСЦПВВНТЗ) складає 130 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого. Франшиза = 1 500, 00 грн. Отож, станом на час подачі цього позову розмір невиплаченого страхового відшкодування, який підлягає до стягнення з Відповідача 1 складає: 124 920.89 грн. (126 420,89 - 1 500,00). Після події ДТП, Позивач у письмовому вигляді 06.01.2022 року, направив Відповідачу 1 заяву з додатками про виплату страхового відшкодування в порядку ст. ст. 3, 6, 22, 28, 29, 30, 33, 35, 36 спеціального ЗУ «ОСЦПВВНТЗ». Заява про виплату страхового відшкодування отримана Відповідачем 1 11.01.2022 року. Також, на вимогу страхової компанії Позивач додатково в Чернігівському відділенні Відповідача 1, 24.05.2022 року, писав ще одну заяву про виплату страхового відшкодування. Провівши розслідування страхового випадку, Відповідач 1 відмовив Позивачу у виплаті страхового відшкодування з тих підстав на даний час відсутнє рішення суду, яким би встановлювалася вина [PERSON] у настанні вищевказаної ДТП. Відповідач 1 також повинен сплатити загальну суму пені за період з 12.04.2022 року по 30.11.2022 року, яка складає 34 361, 80 грн. та компенсувати Позивачу за період з 12.04.2022 року по 30.11.2022 року: 16 553, 44 грн., інфляційних втрат та три відсотки річних в розмірі 2 382,00 гри. Таким чином, позивач вважає, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» підлягає стягненню на його користь у відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, заподіяної в результаті пошкодження ТЗ «NISSAN JUKE» д. р. н. [NUMBER] у ДТП. яка мала місце 03.08.2021 року, невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 124 920,89 грн., а також пеню в розмірі 34 361,80 грн., три відсотки річних в розмірі 2 382,00 грн., та інфляційні втрати в розмірі 16 553,44 грн., за період з 12.04.2022 року по 30.11.2022 року Щодо вимог про стягнення з водія [PERSON] майнової та моральної шкоди, позивач зазначає, що той повинен компенсувати різницю між фактичним розміром шкоди, який складає 151 705,07 грн., та страховим відшкодуванням, яке належить до стягнення з Відповідача 1 в розмірі 124 920,89 грн., тобто 26 784,18 грн. Також, Відповідач 2 повинен відшкодувати позивачу витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку-СОД Громовим А. М. , в сумі 2 450,00 грн. і витрати на послуги з евакуації авто по м. Чернігів в сумі 1 600,00 грн. Також, Відповідач 2 повинен компенсувати на користь позивача заподіяну моральну (немайнову) шкоду, яка пов`язана із пошкодженням ТЗ «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] у ДТП, яка мала місце 03 08.2021 року, позивач оцінює в розмір, 6 000,00 оскільки, на його думку, отримання саме такої суми зможе хоч якимось чином компенсувати втрати морального характеру, зокрема, емоційні навантаження, порушення звичайного способу й ритму життя і зможе відновити порушений пригодою та її наслідками психоемоційний баланс. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові та просив суд їх задовольнити. Представник Відповідача 1 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» у судове засідання не з`явився, подавши суду відзив на позов, у якому зазначив, що позовні вимоги [PERSON] не визнає у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні, вважаючи їх безпідставними. Обґрунтовуючи свою позицію, Відповідач посилається на те, що у АТ «СГ «ТАС» відповідно до норм ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має підстав для виплат суми страхового відшкодування, оскільки не настала цивільно-правова відповідальність застрахованого водія автомобіля ВАЗ 210990 н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , оскільки вину останнього відповідно до постанови Козелецького районного суду від 13.06.2022 не встановлено. Крім цього зазначає, що Висновок №39 від 02.07.2022 є некоректним, оскільки виконаний з урахуванням ПДВ, яке не відшкодовується, поки Позивач не надасть акт виконаних робіт у станції, яка є платником ПДВ. У зв`язку з наведеним, просить також відмовити позивачу і решті позовних вимог. Також заперечує про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи їх такими, що не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Просить наведене вважати, як клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Відповідача 2 [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши суду відзив на позовну заяву, із змісту якого виходить, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, вважаючи їх надуманими та такими, що не доведені жодним рішенням суду. Крім цього жодних повідомлень про проведення оцінки та огляду автомобіля позивача не отримував, тому такі висновки є необґрунтованими та безпідставними. Пошкодження, які вказані у протоколі технічного огляду КТЗ викликають сумнів. Вимога щодо сплати заявлених позивачем грошових коштів у відшкодування майнової та моральної шкоди на його адресу не направлялася. Відтак просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечила проти позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП Козелецьким районним судом було закрито у зв`язку із спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не доведена, а тому відсутні підстави для стягнення з нього шкоди на користь позивача. Також в порушення норм законодавства, [PERSON] не було залучено до проведення експертного висновку. Крім цього, позивачем не пропонувалося врегулювати спір у позасудовому порядку. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. 03.08.2021, 0 08 год. 55 хв. в м.Чернігові на перехресті пр.Миру та вул. М.Небаби сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Працівниками поліції відносно водія [PERSON] , складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, де зазначено, що він 03.08.2021 року, о 08 год. 55 хв. в м. Чернігові на перехресті пр. Миру та вул. М. Небаби, керуючи автомобілем «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] повертаючи ліворуч, при зеленому сигналі світлофора, не надав переваги в русі автомобілю марки ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого трапилось зіткнення під час якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Також, працівниками поліції було складено адміністративний протокол відносно водія [PERSON] за ст.124 КУпАП, із змісту якого виходить, що він 03.08.2021 о 08 год. 55 хв. по пр.Миру у м.Чернігові керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] зі сторони вул. Чрновола в напрямку вул. Козацька, та на перехресті вул. М.Небаби і проспекту Миру проїхав перехрестя прямо на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого трапилося зіткнення з автомобілем «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Деснянського районного суду м, Чернігова від 08.10.2021 року, по справі № 750/8768/21, провадження щодо [PERSON] , за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.11.2021 року, задоволено частково апеляційну скаргу [PERSON] , а саме постанову Деснянського районного суду м. Чернігові від 08.10.2021 року, якою закрито провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] , у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення - змінено, виключено з мотивувальної частини постанови посилання на те, що [PERSON] , закінчував маневр на перехресті на червоний сигнал світлофору, а водій автомобіля марки «ВАЗ 21099» проїхав відповідне перехрестя на заборонене червоне світло, що і спричинило ДТП. Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.06.2022 року, у справі № 734/539/22, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо [PERSON] , закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення на підставі пункту 7 ч. 1 статті 247 КУпАП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля марки «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] була застрахована згідно чинного договору ОСЦПВВНТЗ (поліс АР/8699323 від 24.11.2020 року) в АТ «СГ «ТАС». 06.01.2022 [PERSON] було направлено на ім`я голови правління АТ «СГ «ТАС» заяву з додатками про виплату страхового відшкодування в порядку ст. ст. 3, 6, 22,28, 29, 30, 33,35, 36 спеціального ЗУ «ОСЦПВВНТЗ». Заява про виплату страхового відшкодування отримана 11.01.2022 року, що підтверджується поштовою квитанцією та копією зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, на вимогу страхової компанії [PERSON] додатково в Чернігівському відділенні АТ «СГ «ТАС» 24.05.2022 року, написала заяву про виплату страхового відшкодування. Провівши розслідування страхового випадку, АТ «СГ «ТАС» відмовив Позивачу у виплаті страхового відшкодування з тих підстав на даний час відсутнє рішення суду, яким би була встановлена вина водія [PERSON] у настанні вищевказаної ДТП. 05 лютого 2022 року експерт-автотоварознавець Громовий А.М. повідомив письмово повідомив ПрАТ «Старахова група «ТАС» та [PERSON] про надходження до його заяви [PERSON] від 04.02.2022 з проханням проведення авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу - автомобіля легкового «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого через ДТП 03.08.2021. Для відповіді на питання, поставлені на вирішення дослідження, експертом буде проведений огляд КТЗ - «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] . Для участі у проведенні огляду досліджуваного КТЗ, зацікавленим сторонам необхідно прибути 10 лютого 2022 о 16.00 годині за адресою: [ADDRESS] . У цьому ж листі роз`яснені наслідки не прибуття зацікавлених осіб. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, вищевказаний лист-повідомлення експерта Громового А.М. [PERSON] отримав 09.02.2022, представник ПрАТ «СГ «ТАС» 08.02.2022. Відповідно до висновку експертного дослідження колісного транспортного засобу №39 від 02 липня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 03.08.2021 року, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі 0,00 грн., станом на дату оцінки - 02.07.2022 року, складає: 151 705,07 грн. Відповідно до листа - відповіді вих. № 39/1 від 07.11.2022, експерта Громова А.М. на ім`я адвоката Селюха А.В., вартість відновлювального ремонту з КТЗ автомобіля легкового «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 03.08,2021 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без урахування суми ПДВ 20% - 25 284.18 грн., у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 02.07.2022 року, складає 126 420.89 грн. Актом здачі-прийому роботи по проведенню автотоварознавчого дослідження № 39 від 02.07.2022 року, та квитанцією про оплату № 150852072, підтверджується факт оплати [PERSON] висновку № 39, виконаного Громовим А. М. , в розмірі 2 450.00 гри. Заслухавши представника позивача, представника Відповідача 2, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС», [PERSON] про відшкодування майнової шкоди (збитку) завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки № 4 від 01.03.2013 року визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено про те, що тлумачення статті 1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо». Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18). Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 13.06.2022 року, у справі № 734/539/22, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо [PERSON] , закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення на підставі пункту 7 ч. 1 статті 247 КУпАП було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №228389 від 212 лютого 2022 року, о 08.55 годині 03 серпня 2021 по проспекту Миру у м.Чернігів, водій [PERSON] керував автомобілем ВАЗ-21099, д.н.з. [NUMBER] , зі сторони вул. В.Черновола в напрямку вул. Козацька, та на перехресті вул. М.Небаби і проспекту Миру проїхав перехрестя прямо на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого трапилося зіткнення з автомобілем «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, їх власниками завдані матеріальні збитки, осіб постраждалих немає. Відтак, суд вважає, що не притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП не свідчить про відсутність його вини у завданні шкоди, оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Також суд приймає до уваги, що постановою Деснянського районного суду м, Чернігова від 08.10.2021 року, по справі № 750/8768/21, провадження щодо учасника ДПТ [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у діях водія [PERSON] вини у вчиненні ДТП, яка відбулася 03 серпня 2021 року за участю автомобілів ВАЗ-21099 д.н.з. [NUMBER] під керуванням останньою, та автомобіля «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Також слід зазначити, що з огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, яка викладена у частині другій статті 1166 ЦК України, особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Верховний Суд у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 645/6088/18 (провадження № 61-8502св21) зазначив, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Однак, Відповідачем 2 та його представником не було надано належних доказів щодо відсутності в діях [PERSON] вини у вчиненні ДТП. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Пунктом 8.2 «Методики авто товарознавчої експертизи і оцінки КТЗ» передбачено, що приймаючи до уваги вплив принципів корисності та заміщення, та за умов додержання принципів найбільш ефективного використання, вартість майнової шкоди приймаємо на рівні вартості відновлювального ремонту урахуванням зносу замінних складових. Згідно пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною в результаті ДТП майну потерпілого є шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Отже, згідно ЦК України, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2002, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 ППВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розмір шкоди встановлений на рівні дійсної вартості заподіяного матеріального збитку, що визначається експертним шляхом і дорівнює сумі вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Як вже зазначалося вище, вартість відновлювального ремонту з КТЗ автомобіля легкового «NISSAN JUKE» д.н.з. [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 03.08,2021 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без урахування суми ПДВ 20% - 25 284,18 грн., у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 02.07.2022 року, складає 126 420,89 грн. При цьому страхова сума (ліміт відповідальності страховика по договору ОСЦПВВНТЗ) складає 130 000, 00 грн., за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого. Франшиза=1 500 грн. Отже сума страхового відшкодування, яку Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» повинне сплатити позивачу [PERSON] становить 124 920, 89 грн. (126 420, 89 - 1 500, 00). У відповідності до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Законом за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банк) України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. (п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ»). 06 січня 2022 року позивач [PERSON] зверталася до Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, яка була завдана в результаті ДТП, що мала місце 03 серпня 2021. Дана була отримана страховою компанією 11 січня 2022 року. За результатами розгляду у її задоволенні було відмовлено з підстав відсутності цивільно-правової відповідальності у водія [PERSON] . Отже, пеня має нараховуватися з 12 квітня 2022, тобто з фактичного моменту виникнення заборгованості. Оскільки Позивач просить стягнути пеню по 30.11.2022, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «ТАС» 34 361, 80 грн. (сума боргу 124 920, 89 грн./100% х на подвійну ставку НБУ / 360 (кількість днів у році) х 232 (кількість днів прострочення). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та три відсотки річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати неустойки за порушення виконання зобов`язання. А' тому, вони є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Отже, з урахуванням вищезазначеного, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» повинно компенсувати позивачу [PERSON] за період з 12.04.2022 по 30.11.2022 - 16 553, 44 грн. інфляційних витрат та три відсотки річних в розмірі 2 382, 00 грн. Таким чином з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] необхідно стягнути: невиплачену суму страхового відшкодування - 124 920, 89 грн.; штрафні санкції у виді пені в сумі 34 361,80 грн.; 3% річних в розмірі 2 382?00 грн., інфляційні втрати в розмірі 16 553, 44 грн.. за період з 12.04.2022 по 30.11.2022. Щодо вимог позивача про стягнення моральної та матеріальної шкоди з відповідача [PERSON] , суд зазначає, що у відповідності до ст.1194 ЦК України, ст. 1194 ЦК України, - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди, який складає 151 705, 07 грн. та страховим відшкодуванням, яке підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» в розмірі 124 920, 89 грн., а саме 26 784, 18 грн. Крім цього з [PERSON] у відшкодування витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку-СОД Громовим А.М. підлягає стягненню на користь [PERSON] 2 4500,00 грн. та витрати на послуги з евакуації автомобіля по м. Чернігову в сумі 1 600 грн. Позивач [PERSON] заявила вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди на суму 6 000, 00 гривень, яку обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП її транспортний засіб отримав механічні пошкодження, довгий час не міг бути відремонтований і використовуватися за призначенням, оскільки ні страховик, ні винуватець ДТП. не вжили і не вживали своєчасних заходів для врегулювання спору в досудовому порядку. Оскільки, Відповідач 1 прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, то це на даний час призвело до судової тяганини та затримки у відшкодуванні заподіяного Позивачу матеріального збитків, хоча б страховою компанією. Вказані обставини внесли суттєві корективи та зміни у звичний для Позивача ритм життя. У зв`язку із пошкодженням автомобіля у ДТП, Позивач почував себе вкрай не комфортно, змушений був періодично користуватися транспортом загального користування не тільки в своїх інтересах, а й в інтересах своєї сім`ї, вживати заходів для того щоб зберегти автомобіль у стан, після ДТП, та не пошкодити його додатково, що викликало суттєві незручності у пересуванні, і в кінцевому результат, призвело до браку часу, постійних запізнень, звернень до рідних і знайомих з банальним проханнями, та до безпідставного витрачання додаткових коштів. Багато справ, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них Позивач взагалі змушений був, відмовитись враховуючи воєнні дії. Заподіяну моральну (немайнову) шкоду, яка пов`язана із пошкодженням ТЗ «NISSAN JUKE» д. р. н. [NUMBER] у ДТП, яка мала місце 03.08.2021 року, Позивач оцінює в розмірі 6 000,00 грн., оскільки, на його думку, отримання саме такої суми зможе хоч якимось чином компенсувати втрати морального характеру, зокрема, емоційні навантаження, порушення звичайного способу й ритму життя і зможе відновити порушений пригодою та її наслідками психоемоційний баланс. Частинами першою-четвертою статті 23 Кодексу встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Подібний висновок наведено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 61/8496/15-ц, провадження №14-154цс19. Суд бере до уваги те, що позивач [PERSON] просить стягнути моральну шкоду, яка не охоплюється страховим відшкодуванням, оскільки не стосується шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого (згідно з статтею 23 Закону № 1961-IV) та не належить до шкоди, заподіяної майну (згідно з статтею 28 Закону № 1961-IV). Тому відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, яка полягає в його моральних стражданнях та інших немайнових втратах через спричинене з вини страхувальника ДТП, має бути співмірно компенсована [PERSON] . Таким чином, беручи до уваги встановлену судом винуватість [PERSON] у вчиненні ДТП в результаті якої автомобіль позивача [PERSON] був механічно пошкоджений, у зв`язку із чим остання не мала можливості користуватися ним протягом тривалого проміжку часу, що негативно вплинуло на її звичайний спосіб життя, змушена була періодично користуватися транспортом загального користування не тільки в своїх інтересах, а й в інтересах своєї сім`ї, вживати заходів для того щоб зберегти автомобіль у стан, після ДТП, та не пошкодити його додатково, що викликало суттєві незручності у пересуванні, і в кінцевому результат, призвело до браку часу, постійних запізнень, звернень до рідних і знайомих з банальним проханнями, та до безпідставного витрачання додаткових коштів, багато справ, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них взагалі змушена була відмовитись враховуючи воєнні дії, у результаті чого позивачу було спричинено моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що реальною, розумною і справедливою буде сума моральної шкоди, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 6000 гривень. Вказану суму суд вважає достатньою для належної сатисфакції понесених позивачем моральних страждань, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Оцінивши співмірність витрат за складністю справи та обсяг виконаних робіт, суд прийшов до висновку, що критерію реальності витрат на правову допомогу, розумність їхнього розміру відповідає сума витрат на професійну правничу допомогу надану позивачу [PERSON] у розмірі 7 000 грн., яка є документально підтвердженою, а тому вони підлягають до стягнення з обох відповідачів у повному розмірі, по 3 500 гривень з кожного. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в сумі 3 082, 92 грн. Враховуючи ту обставину, що позов підлягає до задоволення, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір, з кожного по 1 541, 46 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved