Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

24 листопада 2020 р. КП «Харківські теплові мережі» (далі: позивач) звернулось з позовом про стягнення з [PERSON] (далі: відповідач-1), [PERSON] (далі: відповідач-2), [PERSON] (далі: відповідач-3) заборгованості за опалення та гарячу воду в сумі 55 784, 91 грн., 3 % річних в сумі 699, 60 грн., інфляційних втрат в сумі 109, 50 грн., посилаючись на неповну та несвоєчасну сплату відповідачами, які є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого і утворилась зазначена заборгованість. 17.03.2021 р. відповідачами 1 та 3 подані заяви про застосування позовної давності. До судового засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі причину неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 4) інші юридичні факти. Отже, обов`язок сплачувати за надані позивачем послуги ґрунтується на їх споживанні відповідачем, що визначено п. 4 ч. 1 ст. 11 ЦК України. Як передбачено, ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03.11.2020 р., особовий рахунок відкрито на ім`я « [PERSON] ». Позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання у м. Харкові. З наданої позивачем відомості нарахувань та оплат за послуги з теплопостачання вбачається, що за період з 01.12.2014р. по 30.09.2020р. за відповідачами утворилась заборгованість по сплаті за отримані послуги розмірі 55 784, 91 коп. Доказів того, що відповідачі, у встановленому законом порядку, відмовлялись від споживання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, звертались до позивача щодо невиконання ним своїх зобов`язань з постачання послуг, або надання неякісних послуг, як і доказів відсутності боргу позивачем суду не надано. Відповідно до ст. 68 ЖК України споживачі комунальних послуг повинні своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, чинними на момент виникнення спірних правовідносин, постачання холодної та гарячої води плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідач користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено обов`язок з оплати вартості отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржники, які прострочили виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідачами подано заяву про застосування позовної давності. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, зважаючи на клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності, позов підлягає частковому задоволенню в межах заявлених позивачем вимог та строку позовної давності шляхом стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.11.2017 р. по 30.09.2020 р. в сумі 26 689, 30 грн., 3% річних у сумі 699, 60 грн., інфляційних витрат у сумі 109, 50 грн., а всього - грн. 27 498, 40 грн. З урахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача заборгованість за опалення та гарячу воду у сумі 27 498, 40 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи неявку до судового засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: partial