Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

19.04.2023 року [PERSON] подала до суду позовну заяву, у якій просила стягнути з [PERSON] на її користь 27 714 грн 00 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям її квартири та 15 000 грн 00 коп. моральної шкоди. В обґрунтування позову вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 20.03.2023 року о 2-ій годині ночі коридор та ванна її квартири була залита водою з квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, яка належить відповідачу, чим була завдана їй матеріальна шкода на загальну суму 27 414 грн 00 коп. Також вказала, що їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 15 000 грн 00 коп. При цьому, зазначила, що від протиправних дій відповідачки внаслідок залиття квартири вона пережила емоційний стрес, їй було принизливо, що відповідачка навіть не попросила у неї пробачення та не покаялася, їй соромно перед сусідами і знайомими. Вказала також, що відповідачка і раніше неодноразово заливала її квартиру, але вона вибачала, однак на зараз терпець урвався, тому вона звернулася до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~24.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено учасникам справи строки вчинення процесуальних дій. \~ \~ \~ \~29.06.2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~В обґрунтування відзиву відповідач вказала, що згідно акту комісії від 20.03.2023 року у квартирі позивача внаслідок затоплення видні вологі плями у коридорі розміром від 0,5 до 1 кв.м., коли позивач у змісті позовної заяви вказує на те, що в її квартирі були залиті коридор і ванна кімната. При цьому, оцінювач здійснила обрахунок збитків у зв`язку із залиттям квартири позивача, зокрема, приміщень передпокою, кухні, туалету та житлової кімнати. Звернула увагу, що акт комісії не містить відомостей, що вона відмовилася від його підпису, оскільки він мав бути складений за обов`язкової її участі. Також вказала, що акт не містить посад членів комісії, відомостей про дату аварії, а також висновків про винну особу та обсяг робіт, необхідних для усунення наслідків залиття, не містить відомостей про обстеження її квартири. Тому, вважає, що даний акт не може бути належним та допустимим доказом. При цьому, акт та звіт оцінювача не мають взаємного зв`язку. Відтак, допускає, що пошкодження в квартирі позивача виникли у наслідок затоплень, одне з яких мало місце 2019 року року з її вини, тому просить застосувати до даних правовідносин строки позовної давності. \~ \~ \~ \~03.07.2023 року позивачем подано до суду заяву (пояснення). \~ \~ \~ \~У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити, з підстав викладених у змісті позовної заяви та заяві (пояснення). \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена. \~ \~ \~ \~Заслухавши позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного. Встановлено, що згідно договору дарування від 06.11.2000 року позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 7-8). Відповідно до акту ОСББ «Добробут+» від 20.03.2023 року, складеного комісією у складі: майстра ОССБ «Калина», слюсара-сантехніка та заступника голови правління «Добробут+», при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що водяні та каналізаційні мережі без пошкоджень, внаслідок затоплення видні водні плями у коридорі розміром від 0,5 до 1 кв.м., причину затоплення комісією не встановлено, тому що власник квартири [ADDRESS] [PERSON] не надала доступ до квартири (а.с.4). Згідно звіту про оцінку майна, складеного відповідно до договору від 15.04.2023 року, майнова шкода, задана внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , без урахування ПДВ складає 27 714 грн 00 коп., з них на відновлення передпокою 16 272 грн 90 коп. (а.с.6-20). За проведення дослідження позивачем сплачено 1200 грн., що підтверджується рахунком № НО-17.04.2023 від 16.04.2023 року (а.с.21). Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини другої\~статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до частин четвертої та п`ятої\~статті 319 ЦК України\~власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. За змістом положень частини третьої\~статті 386 ЦК України\~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій\~статті 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Факт залиття квартири, зокрема: приміщення коридору, власником якої є позивач, з вини відповідача підтверджується актом залиття від 20.03.2023 року. Розмір шкоди визначений звітом про оцінку майна від 15.04.2023 року. Зазначені докази у силу статей 76-80 ЦПК України є належними, достатніми та допустимими доказами по справі. Зокрема, акт комісії містить дату та місце його складання, склад комісії та встановлені обставини при обстеженні квартири позивача. Також містить застереження про те, що квартира відповідача не обстежувалася, оскільки остання не надала доступ до неї. У свою ж чергу, звіт про оцінку майна, зокрема квартири позивача, виконаний на протязі місяця після події, що вказує їх взаємозвязок. Тому, заперечення відповідача викладенні у відзиві на позовну заяву не заслуговують на увагу суду. \~ \~ \~ \~При цьому, до даних правовідносин не можуть бути застосовані строки позовної давності, оскільки подія мала місце 20.03.2023 року, на що вказує позивач у змісті позовної заяви. \~ \~ \~ \~На спростування даних обставин відповідач суду доказів не надала. З огляду на викладене, позивачем доведено розмір завданої шкоди у частині залиття приміщення коридору, протиправність бездіяльності відповідачки, прямий причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, тому суд приходить до висновку, що завдана позивачу шкода підлягає частковому відшкодуванню відповідачкою, а саме для відновлення коридору, що складає 16 272 грн 90 коп. Відтак, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди, оскільки в акті від 20.03.2023 року зафіксовані вологі плями лише у коридорі. Інших доказів, які б вказували, що були пошкодженні приміщення квартири [ADDRESS] , зокрема: кухня, туалет, житлова кімната шляхом їх залиття 20.03.2023 року позивачем суду не надані, тому суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги у цій частині. Що стосується заявленої позовної вимоги щодо моральної шкоди, то суд виходить із наступного. Із статті 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що неправомірними діями відповідачки їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 15 000 грн 00 коп., яка виразилися у тому, що від протиправних дій відповідачки внаслідок залиття її квартири вона пережила емоційний стрес, їй було принизливо, що остання навіть не попросила у неї пробачення та не покаялася, їй соромно перед сусідами і знайомими. Так, враховуючи обставини, за яких позивачу була завдана моральна шкода у зв`язку з даною подією, глибину, тяжкість та тривалість моральних страждань, а також, виходячи з того, що у добровільному порядку відповідач шкоду не відшкодувала, від протиправних дій відповідачки внаслідок залиття її квартири позивач пережила емоційний стрес, приниження діями відповідачки, сором перед сусідами та знайомими, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги у цій частині також задовольнити частково, стягнути з відповідачки на користь позивача відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 5 000 грн. 00 коп. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується наступним. Згідно ч. 1 та ч. 3 п. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ. До витрат, пов`язаних з розглядом справ, належать пов`язані із залученням свідків, спеціалісті, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України слідує, що інші судові витрати, повязані із розглядом справи, покладаються у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлено 27 714 грн 00 коп. матеріальної шкоди та 15 000 грн 00 коп. моральної шкоди, а всього 42 714 грн 00 коп. При цьому, судом задоволено позовні вимоги частково, та стягнуто 16 272 грн 90 коп. матеріальної шкоди та 5 000 грн 00 коп. моральної шкоду, а всього 21 272 грн 90 коп. Під час подачі позову до суду позивачем сплачено 1073 грн 60 коп судового збору та 1 200 грн 00 коп. за складання звіту про оцінку майна, а всього 2 273 грн 60 коп. судових витрат. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1132 грн 32 коп. судових витрат, згідно наступного розрахунку : 21272,90 грн х 100 % : 42 714,00 грн = 49,80 %; 2273,60 грн х 49,80 % : 100 % = 1132 грн 32 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial