Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

30.05.2023 позивач звернувся до суду з позовом до Дергачівської міської ради, третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] , народилася [INFO] від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 92, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Шлюб батьками було зареєстровано 06 вересня 1962 року К/Хуторською селищною радою Жовтневого району Бєлгородської області, актовий запис №21. 22 травня 2023 року отримано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу, з якого вбачається, що шлюб між батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] , було розірвано 14 серпня 1973 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного правління юстиції у Харківській області, актовий запис № 258, з якого вбачається, що після реєстрації шлюбу матері присвоєно дівоче прізвище « [PERSON] ». [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , де мешкала до 2018 року. У 2018 році вона перенесла інсульт, внаслідок чого паралізувало її праву частину тіла. [PERSON] забрала її до себе в м. Харків, де вона проходила курс реабілітації в 4 КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та відкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР, після чого вона доглядала її до самої смерті за місцем свого проживання. Мати [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області із письмовою заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим 13 січня 2023 року було заведено спадкову справу за № 7/2023. Постановою № 162/02/31 від 25 лютого 2023 року Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області мені було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] із посиланням на пропуск строку для прийняття спадщини та на відсутність документів, що підтверджують родинні стосунки. Також зазначила, що інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину немає. Поважними причинами пропуску є повномасштабна війна на території нашої держави, фізична неможливість у зв`язку із обстрілами окупантів місця розташування нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, не працюючі в місті Харкові державні нотаріальні контори, відмова приватних нотаріусів (усних) у прийнятті такої заяви, та відмова надати будь-яке письмове свідчення про звернення до них, виконання своїх обов`язків медичного робітника. Просила встановити факт родинних відносин з матір`ю та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на три місяці. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, без фіксації технічними засобами, на задоволенні позову наполягала. Від Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, та просили прийняти рішення на розсуд суду. Інші сторони по справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. На підставі статей 211, 223 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [PERSON] , народилася [INFO] від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 92, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Шлюб батьками було зареєстровано 06 вересня 1962 року К/Хуторською селищною радою Жовтневого району Бєлгородської області, актовий запис №21. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу, з якого вбачається, що шлюб між батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] було розірвано 14 серпня 1973 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного правління юстиції у Харківській області, актовий запис № 258, з якого вбачається, що після реєстрації шлюбу матері присвоєно дівоче прізвище « [PERSON] ». [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , де мешкала до 2018 року. В 2018 році вона перенесла інсульт, внаслідок чого паралізувало її праву частину тіла. [PERSON] забрала її до себе в м. Харків, де вона проходила курс реабілітації в 4 КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та відкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР, після чого вона доглядала її до самої смерті за місцем свого проживання. Мати [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області із письмовою заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим 13 січня 2023 року було заведено спадкову справу за № 7/2023. Постановою № 162/02/31 від 25 лютого 2023 року Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області мені було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] із посиланням на пропуск строку для прийняття спадщини та на відсутність документів, що підтверджують родинні стосунки. Інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину не має. Судом встановлено, що позивач зверталася з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2023 державним нотаріусом Маслій А.О. їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю документів, які б підтверджували родинний зв`язок. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного вище обґрунтування та

Outcome: approved