Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

16.05.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та присадибною земельною ділянкою, посилаючись на те, що 09.05.2023 року Старосамбірським районним судом Львівської області у позовних вимогах [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та присадибною земельною ділянкою - відмовлено. Ним у вищевказаній справі було зазначено орієнтовний перелік витрат, які він очікував понести й поніс у зв`язку із розглядом цієї справи. Просив ухвалити\~додаткове рішення,\~яким стягнути\~з [PERSON] \~на його\~користь судові\~витрати,\~а самена професійну правничу допомогу адвоката, надану згідно Договору з адвокатом та додатку в розмірі 14000,00 гривень, які складаються: за підготовку, підписання та скерування сторонам, до суду відзиву на позовну заяву - 5000,00 гривень; з розрахунку за представництво його інтересів у судових засіданнях суду з розрахунку по 3000,00 гривень за одне судове засідання. Усього адвокат брав участь у трьох судових засіданнях, відповідно сума судових витрат за представництво адвокатом його інтересів у відповідних судових засіданнях становить 9000,00 гривень. Заявник [PERSON] в судовому засіданні 26.07.2023 року збільшив заявлені вимоги та просив стягнути 21000,00 гривень, про що подав акт виконання робіт на отримання оплати. Представник заявника [PERSON] адвокат Леонтьєв О.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 30.06.2023 року в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Представник [PERSON] адвокат Ярмоловський Л.М. в судовому засіданні заперечив щодо вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Представник Хирівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 24.07.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява від міського голови М.Королюк, в якій вона просила розгляд справи провести без її участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи заяви та докази на підтвердження таких, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до\~статті 19 Закону № 5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15.12.2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України\~основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей\~10,\~11,\~12,\~13 ЦПК України\~в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується\~Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша\~статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами\~ЦПК України. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких позивач має заперечення. Суд приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. Так, рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 09.05.2023 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та присадибною земельною ділянкою відмовлено. З матеріалів справи №455/1796/22 вбачається, що у поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача-адвокат О.Леонтьєв просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу. Також судом встановлено, що в силу положень ч. 8\~ст.141 ЦПК України\~представником відповідача своєчасно подано відповідну заяву та докази понесення витрат на професійну правничу допомогу. Дослідивши додані до заяви про ухвалення додаткового рішення копію Договору №10/01-23 від 10.01.2023 року укладеного між [PERSON] та адвокатом Леонтьєвим О.В. про надання правової допомоги, копію Додатку №10/01-23 від 10.01.2023 року про надання правничої (правової) допомоги від 10.01.2023 року, копія акту виконаних робіт та отримання оплати від 26.07.2023 року, слід зазначити таке. Суд вважає, що вимога частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16.04.2019 року у справі № 817/1889/17. Суд звертає\~увагу,\~що 16.05.2023\~року відповідач\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~заявою про\~ухвалення додаткового\~рішення у\~справі за\~позовом [PERSON] \~про усунення\~перешкод в\~користуванні житловим\~будинком та\~присадибною земельною\~ділянкою,\~в якій\~просив ухвалити\~додаткове рішення,\~яким стягнути\~з [PERSON] \~на його\~користь судові\~витрати,\~а самена професійну правничу допомогу адвоката, надану згідно Договору з адвокатом та додатку в розмірі 14000,00 гривень. Однак в судовому засіданні 26.07.2023 року збільшив вимоги заяви та просив стягнути 21000,00 гривень та долучив до справи новий розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу. Тобто, вже після прийняття рішення у цій справі і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України, відповідач та його представник адвокат Леонтьєв О.В. надали новий розрахунок понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, який доповнили витратами на суму 7000,00 гривень. Суд вважає, що відповідач пропустив строк для подання доказів понесених витрат, що стосуються витрат в розмірі 7000,00 гривень, у зв`язку з чим в частині вирішення питання про стягнення витрат у вищевказаному розмірі заяву відповідача необхідно залишити без розгляду. Дані докази були надані [PERSON] та його представником поза межами строку, встановленого частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України. За таких обставин витрати\~ [PERSON] на професійну правничу допомогу\~підлягають задоволенню частково у розмірі 14000,00 гривень, оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі №455/1796/22 та заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. При цьому, суд врахував заперечення представника [PERSON] адвоката Ярмоловського Л.М. щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26.09. 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.6.2019 року у справі № 910/3929/18 та інших. Таким чином,\~суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення, яким заяву відповідача\~ [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №455/1796/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та присадибною земельною ділянкою, слід задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 гривень. В той час, в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень, заяву [PERSON] слід залишити без розгляду.

Outcome: partial