Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, до ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» про захист прав споживача торговельних послуг, у якому просить: - визнати факт введення споживача в оману; - визнати правочин, укладений в усній формі, недійсним; - зобов`язати відповідача прийняти товар: пральну машину «Indesit» BTW D61253, серійний номер 342049010472; - зобов`язати відповідача повернути кошти за товар в подвійному розмірі вартості товару 18899\~грн; - стягнути з відповідача неустойку в розмірі 17010 грн; - відшкодувати завдану їй моральну шкоду в сумі 18899\~грн. Позовна заява мотивована тим, що 03 серпня 2021 року за рекомендацією відповідача та пропозицією знижки нею була придбана пральна машина «Indesit» BTW D61253. Зазначає, що на момент оплати вона не отримала достовірну інформацію про товар. Так, товар був проданий зі знижкою, яку відповідач пояснив як акційний товар, але не попередив, що товар з вітрини. Лише 17\~серпня 2021 року відповідач повідомив їй, що товар з вітрини, тому на нього встановлена знижка. Крім того, отримати інформацію про дату виготовлення товару від відповідача неможливо, в документах вона відсутня. Також товар проданий без гарантійного талону. При цьому, в документах на товар стоїть країна-виробник Італія, в той час як на етикетці Словаччина. Вказана недостовірна інформація дає підстави стверджувати про підміну технічної документації на товар. Крім того, продавець не заповнив технічну документацію та гарантійний талон на пральну машину. Також зазначає, що товар був доставлений без заводської упаковки, без комплектуючих (відсутні заглушки, що встановлюються після зняття транспортувальних болтів), з підміненими документами, без гарантії. 05 серпня 2021 року о 10-годині вона повідомила відповідача про те, що товар недоукомплектований та неякісний. Про те, що документи від іншої пральної машини («Indesit» BTW D61253) вона дізналася 21 вересня 2021 року. Крім того, зауважує, що кришка пральної машини не фіксується, від легкого, випадкового дотику вона відкривається. Цей недолік був очевидний до придбання товару, тобто в приміщенні торговельного залу. Однак, вона не була попереджена про те, що нею купується машина з вітрини з дефектом. Зазначає, що відповідач рекомендував здійснювати підключення самостійно у точній відповідності до інструкції. Вона діяла у точній відповідності з інструкцією. Однак, у результаті проведеного тесту нею виявлені недоліки, які не дають можливості використовувати товар за призначенням. Це виразилося у невідповідності часу, вказаного в таблиці програм часу, який з`являється на табло машини. Також не регулюється швидкість віджимання в режимі віджимання з відведенням води. Крім того, наявна висока вібрація в режимі віджимання машини. 05 серпня 2021 року вона звернулася до магазину з проханням обміну товару на інший, але відповідач відмовився прийняти товар неналежної якості. Також нею було повідомлено про істотний недолік товару, але відповідач не вжив ніяких заходів щодо організації проведення експертизи товару. Починаючи з 05 серпня 2021 року пральна машина стоїть у неї в прихожій і чекає на вирішення спору. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позовну заяву відповідач ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» просить відмовити у задоволенні позову. При цьому, зазначає, що покупцем товару був [PERSON] , який 03 серпня 2021 року придбав в магазині «Фокстрот» ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» пральну машину «Indesit». Товар був доставлений згідно накладної на доставку № ХМФТ 1004602 від 04 серпня 2021 року та прийнятий споживачем [PERSON] без зауважень до зовнішнього вигляду товару та його комплектності. Натомість, 17 серпня 2021 року із письмовою заявою про повернення коштів за вказану пральну машину до ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» звернулася [PERSON] , яка просила повернути на її рахунок кошти в сумі 9449 грн 90 коп. та повідомити в якій спосіб та коли повернути їй товар. Так як споживач сама в своєму зверненні підтвердила факт використання товару за призначенням, відповідальними працівниками магазину «Фокстрот» ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» їй було запропоновано передати товар на гарантійне обслуговування з метою виявлення причин втрати якості товару. Зазначає, що до придбання товару споживачу [PERSON] була надана своєчасна, доступна та достовірна інформація про товар, надана вся необхідна супровідна документація до товару, заповнено гарантійний талон. Пральна машина була належним чином упакована та доставлена на адресу покупця. Зауважує, що споживачу [PERSON] при зверненні до магазину відповідача була надана допомога з оформлення заявки-звернення, але від подальшого гарантійного обслуговування вона відмовилась. Також зазначає, що на спірну пральну машину у продавця наявні декларації про відповідність товару вимогам технічних регламентів, дана продукція є якісною та безпечною для споживача. Крім того, виробником товару є [ADDRESS] , а адреси виробництва можуть бути різними за місцем розташування заводів виробника. У даному випадку Словакія. Зміна адреси імпортера жодним чином не може вплинути на чинність технічної документації на товар. Щодо доводів позивачки про некомплектність доставленого товару та його очевидні дефекти, то зауважує, що тягар доказування коли саме вони виникли покладається на покупця. Зазначає, що відсутні підстави для стягнення неустойки, оскільки позивачка не зверталася до відповідача з письмовими вимогами щодо організації експертизи причин втрати якості товару. Також вважає, що позивачка не довела обставин, які б свідчили про введення її в оману відповідачем, не довела самого факту оману, наявності умислу в діях відповідача та істотності значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то зауважує, що відшкодування моральної шкоди споживачу виникає за умови її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією, чого позивачкою доведено не було. Щодо вимоги про повернення сплачених грошових коштів в подвійному розмірі, то зазначає, що позивачка не надала доказів щодо продажу їй товару з істотним недоліком, відмови їй щодо письмового звернення про проведення гарантійного ремонту товару з недоліком або організації експертизи з метою встановлення причин втрати якості (а.с. 38-41). 02 лютого 2022 року до суду надійшла уточнена позовна заява, у якій позивачка зауважує, що не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що пральні машини «Indesit» BTW D61253 і «Indesit» BTW D61253 (EU) серійний номер 342049010472 мають однакові технічні характеристики. Оскільки пральна машина «Indesit» BTW D61253 (EU) не відповідає заявленим технічним характеристикам, тому вона стверджує, що товар неналежної якості. Оскільки тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця, тому після її повідомлення 05 серпня 2021 року продавець зобов`язаний був організувати експертизу товару і встановити причину вказаного недоліку, а не запевняти її, що невідповідність заявленим технічним характеристикам їй на користь. Зауважує, що якщо б відповідач своєчасно попередив її про те, що він не може забезпечити її обраним товаром, який відповідає задекларованим технічним характеристикам, вона би не здійснювала покупку, тобто не вчинила правочин. Твердження відповідача про те, що вона відмовилась він подальшого гарантійного обслуговування не відповідає дійсності. Навпаки, вона самостійно зверталася на гарячу лінію гарантійного обслуговування, де їй повідомили, що у випадку відсутності гарантійного талону товар не може бути поставлений на гарантійний ремонт з подальшим обслуговуванням (а.с. 51-56). У відзиві на уточнену позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивачкою не доведено факту продажу їй іншого товару. Сама ж позивач надала суду заповнений гарантійний документ. Наголошує, що по документам покупцем, який при розрахунку використав дисконтну карту та вказав свої дані для доставки товару є [PERSON] . Крім того, жодної письмової вимоги щодо проведення експертизи [PERSON] не заявляла. Зауважує, що право на неустойку виникає у споживача виключно при передачі товару на гарантійне обслуговування. Оскільки споживач [PERSON] пральну машину на гарантійне обслуговування до ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» не передавала, тому право на неустойку у неї не виникло. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то зазначає, що ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» жодних умисних дій щодо введення позивача в оману не здійснювалось, при продажу товару відповідальні працівники діяли в межах чинного законодавства України, в гарантійному обслуговуванні не відмовляли, жодних порушень прав споживача [PERSON] не вчиняли (а.с. 67-68). В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» - адвокат Тимофеєва\~Ю.А. заперечила проти позову повністю. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, у раніше поданому клопотанні просила розглянути справу без її участі (а.с. 188). Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 серпня 2021 року [PERSON] придбала у\~магазині «Фокстрот»\~у м.\~Суми пральну машину «Indesit» BTW D61253 вартістю 5951 грн 00 коп., примірник комп`ютерної програми до неї вартістю 3349 грн 90 коп. та сплатила за доставку 149 грн 00 коп. (а.с. 9). Згідно з талоном доставки №\~ХМФТ-2419672 04 серпня 2021 року пральна машина була доставлена за адресою місця проживання позивачки (а.с. 10, 42). 17 серпня 2021 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про повернення коштів за товар з підстав того, що нею виявлені недоліки, які її не влаштовують, а саме: 1) від легкого, випадкового дотику відкривається верхня кришка машини; 2) невідповідність часу, вказаного в таблиці програм часу, який з`являється на табло машини; 3) в режимі «віджимання з відведенням води» на табло максимальна швидкість віджимання 1200 об./хв. не регулюється. Також зазначила, що 05 серпня 2021 року вона звернулась до магазину з проханням обміну товару на інший (машина «Whirtpool») з доплатою або повернути кошти за товар, який її не влаштовує за виявленими недоліками. При цьому, 17\~серпня 2021 року є останнім днем повернення товару, відповідно повернення коштів за товар (а.с.\~27). У відповідь на заяву відповідач надіслав на адресу позивачки листа від 18 серпня 2021 року за №\~18-08/21, у якому повідомив, що працівниками магазину при продажу товару була надана [PERSON] як покупцю товару вся необхідна, повна, доступна та достовірна інформація про товар, його основні характеристики та споживчі властивості, умови перевірки якості товару, умови гарантійного обслуговування товару. Також вказав, що позивачкою не додано жодних доказів наявності у пральної машини «Indesit» BTW D61253 істотних недоліків, що виникли з вини виробника або продавця, тому правові підстави для повернення коштів за даний товар у магазину відсутні. Рекомендовано передати товар на гарантійне обслуговування з метою встановлення причин втрати якості, звернувшись на адресу виробника, продавця або безпосередньо до авторизованого виробником сервісного центру. Також запропоновано надати відповідачу письмові докази щодо встановлення та підключення виробу пральної машини «Indesit» BTW D61253 представником авторизованого виробником сервісного центру або особою, що має відповідний сертифікат чи ліцензію. Як запевнив відповідач, у разі документального підтвердження у встановленому чинним законодавством України порядку наявності у товарі пральній машині «Indesit» BTW D61253 істотного недоліку ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» невідкладно буде задоволено вимогу щодо повернення грошових коштів за товар споживачеві покупцю товару (а.с. 43-44). За положеннями пунктів 7, 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі розрахунковий документ). Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної". Згідно з частинами 1, 2 статті 15 вказаного Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити, зокрема, назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), визначеним відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, або, прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено заборону нечесної підприємницької діяльності. При цьому, частиною 2 статті 19 цього Закону передбачено, що підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації, зокрема, про основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Як передбачено частиною 6 статті 19 цього Закону, правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Крім того, відповідно до частин 1, 3, 5 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п`ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті). Як передбачено частиною 11 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги споживача розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. З матеріалів справи вбачається, що 17 серпня 2021 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про повернення коштів за товар з підстав того, що нею виявлені недоліки, які її не влаштовують, а саме: 1) від легкого, випадкового дотику відкривається верхня кришка машини; 2) невідповідність часу, вказаного в таблиці програм часу, який з`являється на табло машини; 3) в режимі «віджимання з відведенням води» на табло максимальна швидкість віджимання 1200 об./хв. не регулюється. Також у листі вона зазначила, що 05 серпня 2021 року вона звернулась до магазину з проханням обміну товару на інший (машина «Whirtpool») з доплатою або повернути кошти за товар, який її не влаштовує за виявленими недоліками (а.с.\~27). Таким чином, 17 серпня 2021 року відповідачка у письмовій формі повідомила відповідача про виявлені нею недоліки та пред`явила одну з вимог, передбачених частиною 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: про повернення сплаченої за товар грошової суми. Натомість відповідач у відповіді на заяву позивачки від 18 серпня 2021 року №\~18-08/21, у порушення вимог частини 11 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», почав вимагати від неї письмові докази щодо встановлення та підключення виробу пральної машини «Indesit» BTW D61253 представником авторизованого виробником сервісного центру або особою, що має відповідний сертифікат чи ліцензію, що не передбачено вимогами Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, статтею 17 Закону України «Про захист прав споживачів» саме на відповідача покладено обов`язок організувати проведення експертизи продукції. Крім того, на думку суду, відповідачем не спростовано доводи позивачки про те, що ним не була надана інформація про технічні характеристики товару, оскільки додана до пральної машини технічна документація не відповідає технічним характеристикам придбаної нею пральної машини, що було виявлено нею під час тестування пральної машини. За твердженням позивачки, вона б відмовилась від укладення правочину, якщо б їй була надана правдива інформація про результати та основні характеристики перевірки товару. Такі дії відповідача суперечать положенням частини 2 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим договір купівлі-продажу пральної машини «Indesit» BTW D61253, серійний номер 342049010472, укладений 03 серпня 2021 року в усній формі між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» слід визнати недійсним на підставі частини 6 статті 19 вказаного Закону. Водночас, на думку суду, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання факту введення споживача в оману у зв`язку з неефективністю обраного позивачем способу захисту. За змістом статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже, у разі прийняття судового рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу у сторін цього договору виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця повернути придбане майно, у продавця повернути отримані від покупця кошти. При цьому, частиною 5 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п`ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті). Ураховуючи, що однією з підстав позову позивачка вказує придбання нею товару неналежної якості, тому підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача прийняти у позивачки товар, а саме: пральну машину «Indesit» BTW D61253, серійний номер 342049010472. Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки коштів за товар в подвійному розмірі вартості товару, оскільки це не передбачено положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки, оскільки відповідно до частини 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» право на неустойку виникає у споживача за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів). Однак, такі вимоги позивачкою відповідачу не заявлялись. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачені нею кошти за товар у сумі 9300 грн 90 коп. (вартість пральної машини «Indesit» BTW D61253 у сумі 5951 грн 00 коп. + вартість примірнику комп`ютерної програми до неї у сумі 3349 грн 90 коп.) (а.с. 9). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Згідно з частинами першою та другою статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23\~ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до статті 611\~ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону про захист прав споживачів). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц дійшла наступних висновків, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Виходячи з положень статей 16 і 23\~ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Статті 4 та 22 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23\~ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, позивачка вказала, що починаючи з 04 серпня 2021 року вона знаходиться у постійному стресовому стані, оскільки пральна машина з 05 серпня стоїть запакована в її прихожій і постійно нагадує їй про те, що відповідач знущається, ухиляючись від виконання Закону. Агресивна поведінка відповідача, образи під час спілкування приводять до значного підвищення артеріального тиску. Вона позбавлена можливості комфортного прання. Попередня пральна машинка вийшла з ладу в липні 2021 року. Оскільки стан здоров`я не дозволяє їй прати руками, вона вимушена принижуватися і просити знайомих, сусідів прати їй постільну білизну, одяг та інші речі, які їй важко прати. Таким чином, суд дійшов висновку, що знайшов підтвердження факт заподіяння позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона перенесла у зв`язку з порушенням її прав як споживача, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення порушеного права. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, виходить з характеру правопорушення, глибини душевних страждань, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки 3000 грн для відшкодування моральної шкоди. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволено, а позовні вимоги в частині стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди задоволено частково, а саме на 22,44\~% (12300,90 грн * 100\~% / 54808 грн), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1111 грн 76 коп., який визначається наступним чином: (2270\~грн * 0,4 за немайнову вимогу) + (2270 грн * 0,4 * 22,44\~% за майнову вимогу), оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: partial