Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~19\~червня 2023\~року представник\~позивача [PERSON] ,\~адвокат Толстих\~О.Ю.\~звернувся з\~позовом до\~акціонерного товариства\~«Криворізький\~залізорудний\~комбінат» (далі\~ АТ\~«Криворізький залізорудний\~комбінат») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, посилаючись на те, що [PERSON] працював на АТ «Криворізький залізорудний\~комбінат» тривалий час у шкідливих умовах праці, а саме: з 25.08.2004 року по 28.10.2021 року прохідником на шахті «Гвардійська», отримав професійне захворювання коніотуберкульоз,\~сидеросилікоз другої\~стадії,\~ускладнений хронічним\~обструктивним захворюванням\~легень другої\~стадії,\~група «В».\~Залишкові зміни\~перенесеного туберкульозу\~у вигляді\~щільних вогнищ.\~Легенева недостатність\~другого ступеня. Довідками МСЕК від 15.06.2023 року позивачу первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності з повторним переоглядом 10.05.2025 року, третю групу інвалідності, визначено потребу в санаторно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпеченні виробами медичного призначення. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, позивач втратив своє здоров`я, чим йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач не може\~належним чином\~слідкувати за\~побутом вдома,\~самостійно виконувати\~різні дії,\~які потребують\~фізичного навантаження\~у господарстві,\~це доводиться\~робити близьким\~людям,\~що викликає\~неприхований осуд\~з боку\~оточуючих.\~Крім того,\~позивач не\~може в\~достатній мірі\~приділяти увагу\~фізичному розвитку\~своїй малолітній\~дочці. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 301500,00 грн., які просить суд стягнути з відповідача. 21 червня 2023 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 23 червня 2023 року надав його до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач частково погоджується з пред`явленими позовними вимогами у розмірі 71187,50 грн. Окрім цього, на думку відповідача, завлений розмір моральної шкоди не відповідає вимогам розумності та справедливості. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працював на АТ «Криворізький залізорудний\~комбінат» тривалий час у шкідливих умовах праці, а саме: з 25.08.2004 року по 28.10.2021 року прохідником на шахті «Гвардійська». (а.с. 26-28) 13 березня 2023 року було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) [PERSON] : коніотуберкульоз, сидеросилікоз другої стадії, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень другої стадії, група «В». Залишкові зміни перенесеного туберкульозу у вигляді щільних вогнищ. Легенева недостатність другого ступеня. Причиною професійного захворювання в акті зазначено пил переважно фіброгенної дії. Обставиною виникнення профзахворювань слугувала праця на шахті «Гвардійська» прохідником з 25.08.2004 року по 28.10.2021 року. (а.с. 9-16) Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 129560 від 15.06.2023 року та довідки МСЕК серії 12 ААГ №187020 від 15.06.2023 року позивачу [PERSON] первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності з повторним переоглядом 10.05.2025 року, третю групу інвалідності, визначено потребу в санаторно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпеченні виробами медичного призначення, протипоказано важку фізичну працю в умовах виробничого пилу. (а.с. 17-18) Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійних захворювань. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди , розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійне захворювання виникло у позивача під час його роботи у відповідача, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.03.2023 року. За таких обставин суд вбачає, що акціонерне товариство\~«Криворізький залізорудний\~комбінат» повинно нести відповідальність за заподіяну [PERSON] моральну шкоду\~спричинену професійним\~захворюванням коніотуберкульозом, сидеросилікозом другої стадії, ускладненим хронічним обструктивним захворюванням легень другої стадії, група «В». Залишковими змінами перенесеного туберкульозу у вигляді щільних вогнищ. Легеневою недостатністю. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності 50%, періоду роботи на підприємстві відповідача з 25.08.2004 року по 28.10.2021 року прохідником на шахті «Гвардійська», судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 175 000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 1750,00 грн.

Outcome: partial