Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

10.05.2023 до суду звернувся представник АТКБ "Приватбанк" до [PERSON] з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 24.11.2014 станом на 22.02.2023 у розмірі 31 056 грн 18 коп. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 24.11.2014. Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердив свою згоду на підписання разом з Умовами та правилами надання банківських послуг. Тарифів, які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої даний договір є договором приєднання до запропонованих банком Умов та Тарифів. У зв`язку з порушеннями відповідачем умов кредитного договору станом на 22.02.2023 виникла заборгованість у розмірі 31056,18 грн., яка складається з 25754,55 грн. - заборгованість за тілом кредита; 00,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 5301,63 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 00,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нарахована комісія. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Судова кореспонденція направлена на адресу [PERSON] повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 24.11.2014. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої даний договір є договором приєднання до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У відповідності до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. У відповідності до ст. ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 626 ч. 1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку з порушеннями відповідачем умов кредитного договору станом на 22.02.2023 виникла заборгованість у розмірі 31056,18 грн., яка складається з 25754,55 грн. - заборгованість за тілом кредита; 00,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 5301,63 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 00,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нарахована комісія. Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 31056,18 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішити відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved