Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Позивач, від імені та в інтересах якої на підставі договору діє адвокат Біленський А.Г., звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним і визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами , що розташований за адресою [ADDRESS] . У своїх вимогах посилалася на те, що 18.01.2007 року позивач, [PERSON] і [PERSON] , домовились про всі істотні умови укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] , що належав продавцю на підставі свідоцтва про право власності. Цього ж дня 18 січня 2007 року позивач і [PERSON] домовились про ціну житлового будинку за яку його буде продано. На виконання домовленості позивач, передала [PERSON] всю суму грошей у розмірі 1000 гривень, яка відповідала ціні житлового будинку. На підтвердження досягнення домовленості між сторонами та передачі грошей, [PERSON] склала розписку в якій вказала, що [PERSON] дійсно продала [PERSON] житловий будинок, вказала його характеристики, а також ціну, та підтвердила, що отримала всю суму грошей повністю. Також на виконання умов досягнутої між сторонами домовленості, [PERSON] , отримала ключі від будинку, документи на будинок. [PERSON] отримала всі кошти за продане майно та передавши його покупцеві, усунулась від обов`язків по нотаріальному оформленню договору купівлі-продажу. Позивач не одноразово зверталась до продавця з вимогою про нотаріальне оформлення документів, але [PERSON] ігнорувала такі вимоги. [PERSON] померла, єдиним спадкоємцем після неї є| [PERSON] . З посиланням на те, що сторони виконали усі умови договору, однак з об`єктивних причин вони втратили можливість нотаріально посвідчити правочин, відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 18.01.2007 року, укладений між нею та [PERSON] та визнати за нею право власності на спірне майно. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник надав до суду заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить суд про їх задоволення. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглядати у її відсутність. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок виданим виконкомом Дільничної сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 15.11.1991 року Згідно розписки від 18.01.2007 року, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 гривень за угодою про продаж житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , що є повною ціною зазначеного нерухомого майна згідно угоди. Також Згідно розписки , [PERSON] передала [PERSON] будинок та документи на нього. Розписку складено і передачу майна та документів здійснено у присутності свідків [PERSON] (яка є відповідачем по справі), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у м. Миколаїв, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2016 року виданим Корабельним районним у місті Миколаєві ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області. Із спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Миколаїв, встановлено, що відповідач по вказаній справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, яким спадкодавець заповіла все належне на час смерті майно і права та отримала свідоцтво про право на спадщину на майно відмінне від спірного. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.2 ст. 220 ЦК України ( в чинній редакції), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Із наданих суду доказів вбачається, що на момент укладення угоди про купівлю-продаж належного [PERSON] житлового будинку, між сторонами було досягнуто домовленості ціни за яку продається будинок, було здійснено передачу грошових коштів у розмірі обумовленої ціни, після досягнення згоди щодо усіх істотних умов договору, позивач почала фактично проживати у спірному будинку, тобто відбулося повне виконання договору, але можливість нотаріального посвідчення вказаної угоди про яку домовилися сторони була втрачена у зв`язку із смертю продавця. Позивач з 18.01.2007 року володіє та користується житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Отже, за вказаним договором, позивач набула право власності на вказаний житловий будинок. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1ст. 3 ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно положень ч.3, 4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що при укладенні угоди сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне фактичне виконання договору, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved