Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Бучанської міської ради, [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Запісочна Оксана Анатоліївна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обгрунтування\~позову позивач\~зазначила,\~що [INFO] померла\~тітка позивачки\~ [PERSON] ,\~(дівоче\~прізвище [PERSON] )\~яка проживала\~в м.\~Буча,\~Київської області.Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із житлового будинку [ADDRESS] , позначений в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай з погребом «Б», вбиральня «В», сараєм «Д» навіс «Ж», душ «З», навіс «К», бесідка «Л», огорожею «№1-3, 6-17», колодязь «4», свердловина «5». Загальна інвентаризаційна вартість становить 77 552 грн. [PERSON] залишила\~після себе\~заповіт на\~користь Позивача. Спадщину позивачка прийняла після смерті тітки у встановленому законом порядку. Втім, відповідно до Постанови нотаріуса від 05.10.2020 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] . Підставою відмови є невідповідністю правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок, вимогам чинного законодавства (має незастережні дописи, має розбіжності в даті видачі та набутті права власності на нерухоме майно, та в даті реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок) що не дає можливості встановити склад спадкового майна. Відповідно до наданого свідоцтва на право власності під забудову, виданого виконавчим комітетом Бучанської селищної Ради, від 29.08.1968 року, домоволодіння в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , дане свідоцтво видано на основі рішення виконавчого комітету Бучанської селищної Ради. Домоволодіння в [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] і записано до реєстраційної книги під №1428. Усунути невідповідністю правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок, вимогам чинного законодавства, а саме свідоцтво про право приватної власності під забудову, не представилось можливим, оскільки до наданих відповідей з Ірпінської міської ради Київської області від 21.12.2020 року №05-07/111-691 та Бучанської міської ради Київської області від 03.12.2020 року №05-05/455, відсутня справа №119 «Протоколи засідань виконкому за 1968 рік». На підставі викладеного, з врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд: визнати за [PERSON] ( р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на житловий будинок [ADDRESS] ,реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 17679058, літера за планом земельної ділянки «А», загальною площею 57,5 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами : сарай з погребом- літера «Б», вбиральня- літера - «В», сарай -літера «Д», навіс - літера «Ж», душ-літера «З», навіс- літера «К», бесідка-літера «Л», огорожа «№ 1-3,6-17», колодязь «4», свердловина «5». Ухвалою Ірпінського міського суду Київської від 08.07.2022 року було відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської від 05.07.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, до суду представник позивача направив клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просили позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача\~Бучанської міської\~ради в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, розгляд справи просив проводити без його участі. Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Запісочна Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлась належним чином. До суду направила копію спадкової справи та заяву перо розгляд справи без її участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що [INFO] померла [PERSON] , (дівоче прізвище [PERSON] ) яка проживала в м. Буча, Київської області , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.11.2020 р. [PERSON] є тіткою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із житлового будинку [ADDRESS] , позначений в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай з погребом «Б», вбиральня «В», сараєм «Д» навіс «Ж», душ «З», навіс «К», бесідка «Л», огорожею «№1-3, 6-17», колодязь «4», свердловина «5». Загальна інвентаризаційна вартість становить 77 552 грн. Відповідно до Заповіту, складеного [PERSON] 21.12.2017 року та посвідченого Приватним нотаріусим Бучанського районного нотаріального округу Київської області Запісочною О.А., [PERSON] заповіла все майно в рівних частках [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зі спадкової справи №61/2020, заведеної до майна померлої [PERSON] вбачається, що 07.12.2020 року [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Запісочної О.А. із заявою про прийняття спадщини. 15.03.2021 року [PERSON] направив заяву про відмову від спадщини, посвідчену нотаріусом нотаріальної контори Йонавського району №3 Зенонасом Бондзінскасом. Постановою Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Запісочної О.А. від 05.10.2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] . Підставою відмови є невідповідність правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок, вимогам чинного законодавства (має незастережні дописи, має розбіжності в даті видачі та набутті права власності на нерухоме майно, та в даті реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок) що не дає можливості встановити склад спадкового майна. Відповідно до свідоцтва на право власності під забудову, виданого виконавчим комітетом Бучанської селищної Ради, від 29.08.1968 року, домоволодіння в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , дане свідоцтво видано на основі рішення виконавчого комітету Бучанської селищної Ради. Домоволодіння в [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] і записано до реєстраційної книги під №1428. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до положень ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За змістом ст.ст. 328, 392 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ст. 1235, 1236 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. За змістом ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1278 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до положень ст.ст.1296, 1297, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~набуття позивачем\~права власності\~на спадкове\~майно за\~заповітом після\~смерті [PERSON] \~стало неможливим\~шляхом отримання\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~у зв`язку\~з невідповідністю\~правовстановлюючого документа\~на спадкове\~майно вимогам чинного законодавства, тож позивач обґрунтовано звернулась до суду з відповідним позовом, обравши належний спосіб захисту своїх невизнаних прав. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок [ADDRESS] ,реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 17679058, літера за планом земельної ділянки «А», загальною площею 57,5 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами : сарай з погребом- літера «Б», вбиральня- літера - «В», сарай -літера «Д», навіс - літера «Ж», душ-літера «З», навіс- літера «К», бесідка-літера «Л», огорожа «№ 1-3,6-17», колодязь «4», свердловина «5» входить до складу спадщини, а позивачка єдина спадкоємиця за заповітом, яка прийняла спадщину, а відтак суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: approved