Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

03.07.2023 представник позивача звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб з [PERSON] . Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони 03.09.2010 зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї не можливе. У зв`язку з викладеним, позивач просить укладений шлюб розірвати. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.07.2023 провадження по справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, надано до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надано до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.\~112\~СК\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. Судом встановлено, що 03.09.2010 сторони уклали шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції і зроблено відповідний актовий запис №662 (а.с.12). Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 01.11.2011). Сторони разом фактично не проживають більше восьми місяців, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені, спору щодо поділу нажитого майна не мають. Відповідно до вимог ст.\~51\~Конституції\~України та ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.\~55\~СК\~України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позовних вимог, взявши до уваги обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права. Тому, на підставі ст.112 СК України, слід постановити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Одночасно, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved