Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення грошових коштів, в якому зазначив, що на його обліку перебувала [PERSON] , як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям. Позивачем у подальшому було встановлено, що [PERSON] безпідставно набула частину цієї допомоги у розмірі 2003,00 грн. і частину грошей на вимогу позивача повернула. Неповернутою залишилася грошова суму 1703,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки. Ухвалою від 20.06.2023р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в загальному порядку, а також щодо своєї участі у судовому засіданні. Відповідачі відзиву на позов або клопотань до суду не подали. Конверт із ухвалою про відкриття провадження та позовом з додатками повернувся до суду з поштовою відміткою «за закінченням строку зберігання». Таким чином, враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі заяви про призначення соціальної допомоги від 11.01.2020 № 100, декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги від (далі-декларація) та інших документів (відповідно до п. 35 Порядку № 1751), рішенням Управління від 05.02.2020 востаннє було призначено [PERSON] допомогу на дітей одиноким матерям (з урахуванням доходів) на період з 01.01.2020 по 30.06.2020 у розмірі 2 003,00 грн. щомісяця. Призначену [PERSON] з 01.01.2020 допомогу на дітей одиноким матерям було подовжено Обласним центром на період карантину на липень 2020 року (Розпорядження від 22.06.2020 на період з 01.07.2020 по 31.07.2020) на період карантину. Разом з тим, з 24.07.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», норми якої застосовуються з 01.07.2020. Абзацем 2 п. 2 Постанови № 632 встановлено, що з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації. 02.07.2020 [PERSON] звернулась до Управління із заявою № 1023 про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, надала декларацію та інші документи (відповідно до п. 35 Порядку). На підставі вищезазначеної заяви Управлінням було здійснено розрахунок допомоги на дітей одиноким матерям, за результатами якого заявниця з 01.07.2020 року не набула права на її призначення оскільки Постановою № 632 Порядок № 1751 було доповнено пунктом 352. На час виникнення спірних правовідносин [PERSON] була працездатною особою, станом на початок періоду, за який враховуються доходи не працювала, не провадила підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна або як така, що шукає роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. Рішенням Управління від 08.08.2020 припинено виплату допомоги на дітей одиноким матерям [PERSON] з 01.07.2020 на підставі п. 352 Порядку № 1751 (не має права на допомогу). Сума надмірно отриманих коштів допомоги на дітей одиноким матерям за липень 2020 року [PERSON] склала 2003,00 грн. 16.11.2020 за № 10-87/8296/03-20 Управлінням на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність самостійного повернення на рахунок Управління надміру отриманих коштів допомоги на дітей одиноким матерям. 14.07.2021р. [PERSON] уклала з позивачем угоду №25 про повернення вказаної надмірно отриманої суми 2003,00 грн. частками за 6 місяців, починаючи з липня 2021р. 26.07.2021р. відповідачка повернула кошти у розмірі 300 грн., залишок склав 1703,00 грн. 19.11.2021 за № 10-87/9376/06-21 Управління направило на адресу [PERSON] претензію про повернення залишку надміру виплачених коштів, яка залишилася без виконання. Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Допомога одиноким матерям призначається на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII, та відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751. Відповідно до статті 18-1 Закону № 2811-XII, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентним органом іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішення про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до статті 18-2 Закону № 2811-XII, допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Відповідно пункту 34 Порядку № 1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно- технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям (далі - період, за який враховується дохід). Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632. Склад сім`ї особи, яка звертається за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям, визначається на дату звернення за її призначенням. Допомога на дітей одиноким матерям призначається на кожну дитину. Розмір допомоги на дітей одиноким матерям перераховується з дня досягнення дитиною відповідного віку без звернення її отримувача до органу соціального захисту населення. Відповідно до пункту 35 Порядку № 1751 для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики і дні - декларація); 3) довідка про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; 4) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, із зазначенням підстави для внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або виданий компетентним органом іноземної держави документ про народження, в якому відсутні відомості про батька, за умови легалізації такого документа в установленому законодавством порядку; 5)копія свідоцтва про народження дитини. Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісячно по місяць досягнення дитиною 18-річного віку. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців ( пункт 36 Порядку № 1751). Відповідно до п.п. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 р. № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям та інших соціальних допомог, які були призначені раніше, було продовжено на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державні соціальні допомоги виплачуються за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Нарахування, виплата, перерахунки та автоматичне подовження державних соціальних допомог здійснюється в централізованому порядку Харківським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації. З 22 липня 2020 року Порядок №1751 було доповнено пунктом 35-2, згідно до якого (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо: у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту). Таким чином, позивачем доведено, що станом на 22.07.2020 року [PERSON] була працездатною особою, станом на початок періоду, за який враховуються доходи, не працювала, не проводила підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не зареєстрована у центрі зайнятості, як безробітна, сумарно більш ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. У зв`язку із цим, нарахування та виплата їй допомоги на дітей одиноким матерям з 22.07.2020р. не відповідала пункту 35-2 Порядку №1751, редакцію якого було на той час змінено. Статтями 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 2 Постанови № 264 орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються отримувачем допомоги самостійно або за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги, за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги в розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги такі кошти стягуються у судовому порядку. Як зазначено позивачем, відповідачка, не дивлячись на направлені їй претензій добровільно не повернула надмірно сплачені їй кошти. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved