Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

Служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Української міської ради в інтересах малолітніх: [PERSON] , [PERSON] , звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ), у якій просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої сина [PERSON] , [INFO] , та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачів у справі не виконують своїх батьківських обов`язків, не цікавляться життям та здоров`ям дітей, участь у вихованні дітей не беруть та не переймаються їх розвитком, у зв`язку з чим 27 вересня 2022 року Виконавчим комітетом Української міської ради Київської області прийнято рішення № 230 «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] » у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров`я дітей. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.06.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача Біліченко М.І. відмовився від позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтовуючи це тим, що на даний час обставини, через які було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] змінились, остання відповідально ставиться до своїх громадянських обов`язків, змінила свій спосіб життя, займається вихованням дітей, цікавиться їх поведінкою та здоров`ям. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просила суд не позбавляти її батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, оскільки вона змінила свій спосіб життя та займається їх вихованням та здоров`ям. Також зазначила, що відповідач [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні його сина [PERSON] , не цікавиться його здоров`ям, та не допомагає їй утримувати дитину, а тому підтримала позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Оскільки представник позивача у судовому засіданні відмовився від частини позовних вимог, суд розглядає цивільну справу в межах позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] - батько неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.2022 року, виданого Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Рішенням Виконавчого комітету Української міської ради від 27.09.2022 року № 230 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вказаного вище висновку доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що громадянин [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] не працевлаштований, веде асоціальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, неодноразово був помічений сусідами та спеціалістами служби в стані алкогольного сп`яніння. Також вбачається, [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] ., а неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . 31.08.2022 року комісією у складі: спеціаліста служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Української міської ради та фахівцями центру надання соціальних послуг Української міської ради проведено обстеження умов проживання про, що складено відповідний акт від 31 серпня 2022 року № 41. За результатами обстеження встановлено, що умови проживання незадовільні, у квартирі антисанітарія, відчувається неприємний запах тютюну. Житлове приміщення перебуває в брудному стані, в кімнаті (в приміщенні) виявлено тарганів, клопів. Умов для виховання та розвитку дитини не створено. Відсутній чистий постіль, література, продукти харчування, засоби гігієни. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінивши надані суду докази, ставлення відповідача до позову, відсутність інтересу до розгляду справи в суді, суд вважає, що під час розгляду справи знайшли підтвердження факти, які свідчать про те, що відповідач [PERSON] вихованням свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не займається, тривалий час належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків з утримання та виховання малолітнього сина. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити і позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому суд наголошує, що у разі зміни поведінки відповідача по відношенню до сина, він має право, в порядку ст.169 СК України, на поновлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Outcome: approved