Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який в подальшому уточнив (т.1 а.с. 64-69) про визначення місця проживання дитини з матір`ю, відібрання дитини та повернення її матері, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: служба у справах дітей Чернівецької міської ради, посилаючись на наступне. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , Після розірвання шлюбу між сторонами, яке відбулось 19.09.2018р., син залишився проживати з позивачем [PERSON] , та місце його проживання було зареєстроване з позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . 08.01.2019р. сторони уклали договір щодо здійснення батьківських прав та визначення режиму відвідин дитини. У п.4 якого зазначено, що сторони домовились, що місцем проживання дитини буде саме місце проживання [PERSON] в [ADDRESS] . Пунктом 5 договору визначено, що син буде проживати один тиждень з кожним з батьків по черзі, та в неділю той з батьків, з ким проживає дитина, передає сина іншому. Пунктом 9 визначено, що мама батькові право вільно проживати та спілкуватись з дитиною за адресою місця проживання батька в [ADDRESS] . В супереч викладеному відповідач [PERSON] свої обов`язки за договором не виконує. Восени 2018р. [PERSON] забрав сина та не дозволяв позивачу бачитись з сином. Але в подальшому повернув сина позивачу. 24.08.2020р. він знову забрав сина і до моменту звернення до суду позивача з даним позовом (до 20.04.2021) - сина позивачу, в супереч п.9 Договору - не повернув. Місце проживання дитини позивачу не відоме. Крім того, як зазначає позивач, відповідач порушує режим навчання, оскільки син пропускає уроки та постійно запізнюється. Та на момент звернення до суду рівень навчання сина значно погіршився. Позивач 25.03.2021р. та 30.03.2021р. направляла відповідачу [PERSON] листи з проханням передати дитину. Але відповідач на вказані листи не відреагував. Позивач вказує, що вона має постійне місце проживання та роботи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно. Відповідач [PERSON] постійного місця роботи та місця проживання НЕ має, тому не може забезпечити дитині належних умов проживання. Крім того, відповідач самовільно змінив місце проживання дитини та не проживає за адресою, визначеною в договорі. Виходячи з викладеного позивач просить суд визначити місце проживання дитини з матір`ю [PERSON] , НЕГАЙНО відібрати у відповідача [PERSON] дитину [PERSON] , [INFO] , та повернути його позивачу [PERSON] за адресою постійного місця проживання позивача, допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання дитини, та повернення його позивачу. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з 908 грн сплаченого при зверненні до суду судового збору та орієнтованої суми витрат на правову допомогу 20000 грн. [PERSON] надав відзив на позов, в якому зазначив, що позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні у зв`язку з його необгрунтованістю. Зазначив, що син [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає разом з ним по [ADDRESS] . Син проявляє схильність до проживання разом з батьком. Але батько не забороняє мамі [PERSON] бачитись з дитиною. Позивач [PERSON] знає, що син проживає разом з батьком по [ADDRESS] . 11.10.2021 [PERSON] звернувся до суд із зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, посилаючись на таке. Сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина деякий час проживала з мамою [PERSON] , яка періодично дитину батьку [PERSON] не давала. 08.09.2019р. між сторонами було укладеного договір з приводу участі батьків у вихованні дитини та щодо визначення місця проживання дитини. Станом на 01.09.2021р. син проживав разом з батьком по [ADDRESS] . Позивач періодично забирала його на вихідні дні та періодично приходила відвідувати його. Внаслідок вказаного син виявив бажання проживати з батьком, та все рідше просив маму про зустріч, та все рідше проявляв бажання проводити час з мамою [PERSON] . З 2019 р. по час звернення до суду із зустрічним позовом син сторін проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] . [PERSON] стверджує, що син сторін [PERSON] , [INFO] , ставиться до мами [PERSON] позитивно, але виявляє бажання та надає перевагу проживати разом з батьком. Впродовж останніх декількох років дитина проживає разом з батьком в [ADDRESS] . У квартирі для дитини облаштована окрема кімната з меблями, іграшками, дитячими речами. Впродовж всього періоду часу проживання сина з батьком [PERSON] - саме батько забезпечує дитину всім необхідним: одягом, їжею, підручниками, товарами, необхідними для навчання, та впродовж двох років виключно батько відвозив сина на навчання та забирав з навчання, допомагав виконувати домашні завдання. Батько забезпечує сину відвідування спортивної секції та гуртку «Молодість». Батько являється приватним підприємцем та має гнучкий графік роботи, працює дома. За 4 місяці роботи отримав дохід в розмірі 123000 грн. Батько позитивно характеризується за місцем проживання. До кримінальної відповідальності НЕ притягувався. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. [PERSON] зазначає, що позиція його [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини разом з нею викликана тим, що вона хоче вийти заміж за іноземця [PERSON] , та виїхати разом з дитиною на постійне місце проживання за кордон. На думку [PERSON] наявність рішення суду про визначення місця проживання дитини разом з мамою [PERSON] дозволить їй вивезти дитину за межі України без згоди батька. Далі з посиланням на позицію ВП ВС у справі №402/428/16-ц від 17.10.2018р. та позицію ВС від 28.12.2020р у справі №487/2001/19-ц, [PERSON] просив визначити місце проживання дитини разом з батьком. Та стягнути з [PERSON] понесені [PERSON] при зверненні до суду судових витрат. При цьому щодо судових витрат зазначив, що ним сплачено судовий збір в сумі 908 грн., та орієнтовний розрахунок суми витрат, які [PERSON] очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді, становить 50000 грн. Позовна заява надійшла до Вижницького районного суду Чернівецької області з Шевченківського районного суду м.Чернівці 14.05.2021р. та ухвалою від 17.05.2021р. було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою від 17.06.2021р. було задоволено клопотання представників [PERSON] адвокатів Мінгайлєнє О.В. та Пазюка П.П. про витребування доказів. Ухвалою від 05.08.2021р. було відмовлено у задоволенні клопотання представників [PERSON] адвокатів Мінгайлєнє О.В. та Пазюка П.П. про забезпечення позову. Ухвалою від 25.03.2022 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні. Ухвалою від 05.05.2022 р. зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №726/533/22. Ухвалою від 20.03.2023 поновлено провадження у справі у зв`язку з тим, що ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці віл 22.02.2023 р. по цивільній справі №726/533/22 залишено без розгляду позов [PERSON] про справі №726/533/22. Ухвалою віл 10.04.2023 задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів та витребувано з ГЦОСІ Державної прикордонної служби України інформацію про перетину кордону [PERSON] в період з січня 2022 по 29 березня 2023. В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Кутровська Н.М. позовні вимоги за первісним позовом підтримали, просили їх задовольнити. Не визнали позовні вимоги за зустрічним позовом, та просили відмовити у його задоволенні.. [PERSON] та його представник адвокат Тарновецький В.І. позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Просили відмовити у задоволенні первісного позову у зв`язку з його необгрунтованістю. Служба у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання свого представника не направила. Надала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. На вирішення спору між сторонами щодо місця проживання дитини надала Висновок від 30.12.2021р. №091/02-24/3444 про доцільність визначенні місця проживання дитини згідно з договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення режиму відвідин дитини від 08.01.2019р. На повідомлення суду про те, що договір між батьками від 08.01.2019р. був розірваний рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 23.11.2022 по цивільний справі №726/224/21 - іншого висновку не надала. Заслухавши сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що уточнений позов [PERSON] слід залишити без задоволення та зустрічний позов слід задовольнити, виходячи з такого. Так, свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що вони являються батьками [PERSON] . При цьому [PERSON] являється колишнім чоловіком їх доньки [PERSON] , та [PERSON] - є їх внуком. Після одруження донька разом з [PERSON] проживали в будинковолодінні у свідків. [PERSON] займався програмуванням, а донька працювала в стоматологічному кабінеті та повинна була ходити на роботу, в той час як [PERSON] працював вдома біля комп`ютера та постійно був з дитиною. Потім донька [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та дитиною [PERSON] пішли проживати і інше житло. Через декілька років повернулись знову до житла свідків. [PERSON] сидів з дитиною постійно біля комп`ютера, по господарству не допомагав. Пізніше [PERSON] пішов проживати окремо. Донька [PERSON] та дитина залишились проживати в будинковолодінні у свідків. [PERSON] періодично забирав дитину, але повертав [PERSON] . Близько 2-років тому [PERSON] забрав дитину та перестав повертати. Свідки вказують, що [PERSON] не можуть спілкуватись з дитиною [PERSON] . Свідки не чули, щоб [PERSON] погано відзивався про [PERSON] 21.09.2021р. свідок [PERSON] разом з [PERSON] були у дитини [PERSON] в квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона проживає по [ADDRESS] та являється сусідкою сім`ї [PERSON] . Знає [PERSON] , саме [PERSON] завжди займалась дитиною, та бабуся литовська [PERSON] - батька [PERSON] - ніколи не бачила. Допити в судовому засіданні в режимі відеоконференції експерт [PERSON] повністю підтримала свій висновок від 28.12.2021 №3143/3649/3650/21-26. Вказала, що дитина [PERSON] з 2020 р проживає з батьком. Психологічне діагностування [PERSON] здійснювалось. При цьому серед іншого було виявлено, що [PERSON] каже, що хоче бачитись і спілкуватись з дитиною, але для цього нічого не робить. На виконання ч.2 ст.160 СК України, опитаний в судому засіданні [PERSON] (дитина сторін), опитування кого відбувалось у присутності психолога [PERSON] показав, що хотів би проживати з батьком [PERSON] . Батько його водить у школу, на гуртки. З батьком весело. Батько постійно дома. [PERSON] може дзвонити коли захоче. Батько не забороняє спілкуватись з мамою. Але мама дзвонить дуже рідко. Десь раз у місяць. Хотів би, щоб мама проживала біля тата, і хотів би, що були дні, щоб мама спілкувалась з ним. Але поїхати відпочивати з мамою (без тата) - не хотів би. Тато постійно дома, у нього гнучкий графік роботи і він працює вдома. З татом весело. Коли проживав з мамою у бабусі - мама була вдома тільки ввечері. Дослідженими доказами судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження дитини (т.1 а.с.13) Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці вуд 19.09.2018р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З довідки про реєстрацію місцю проживання вбачається, що місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , зареєстроване в [ADDRESS] . (т.1. а с.15). З довідки про склад осіб від 17.02.2021р. №22д/1893 вбачається, що за адресою [ADDRESS] , крім [PERSON] та сина [PERSON] , зареєстроване місце проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Аналогічна інформація зафіксована в Акті обстеження від 09.01.2019р. Між [PERSON] та [PERSON] 08.01.2019р. було укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення режиму відвідин дитини.(т.1. а.с.14). Рішенням від 23.11.2022 р. Садгірського районного суду м.Чернівці по справі №726/2241/21 договір між батьками [PERSON] та [PERSON] від 08.01.2019р. щодо здійснення батьківських прав та визначення режиму відвідин дитини - розірвано. У зв`язку з викладеним даний договір не підлягає застосуванню до врегулювання спору між [PERSON] та [PERSON] . З довідки про результати розгляду повідомлення [PERSON] від 16.10.2019р. вбачається, що поліцейським Тодоріко А.М. було встановлено, що 11.10.2019р. до Садгірського ВП звернулась [PERSON] з приводу зловживання батьком [PERSON] своїх батьківських прав відносно дитини [PERSON] . За наслідками перевірки було встановлено, що [PERSON] виконує свої батьківські обов`язки. Також було встановлено, що дитина сама виявляє бажання проживати з батьком чи з матір`ю. За наслідками перевірки НЕ було встановлено в діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення. З листа Служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 22.10.2019р., наданого [PERSON] вбачається, що Служба повідомила [PERSON] про те, що з приводу визначенні місця проживання дитини [PERSON] може звернутись до суду. При цьому [PERSON] повідомлено, що з батьком [PERSON] проведено профілактичну бесіду про недопущення протиправної поведінки та попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Зі звернення №11 від 22.01.2021р. Приватного закладу гімназії «Соломон» вбачається, що адміністрація закладу звернулась до батьків з приводу того, що дитина [PERSON] багато разів пропустив уроки та запізнювався на уроки, а також не відвідував онлайн заняття. У зв`язку з цим погіршився рівень навчання дитини. [PERSON] направила на адресу [PERSON] 25.03.2021р. заяву про передачу дитину мамі [PERSON] (а.с.21-23 т.1). Разом з тим вказана заяву, згідно трекінгу Укрпошти станом на 30.043.2021р. не була вручена під час доставки. Аналогічно [PERSON] надсилала заяви [PERSON] 30.03.2021р. Вказана заяву не була доставлена під час доставки. Листом від 28.12.2018р. [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей Чернівецької міської ради з повідомленням про те, що 10.12.2018р. батько [PERSON] забрав сина [PERSON] , [INFO] , з дошкільного закладу [ADDRESS] та дитину не повернув. На вимоги [PERSON] повернути дитину - батько відмовляється. У зв?язку з викладеним [PERSON] просить Службу у справах дітей відновити права дитини. З характеристики від 19.12.2018р. з дошкільного закладу №14 на [PERSON] вбачається, що він характеризується позитивно. Мама відвідує батьківські збори та виявляє інтерес до консультацій та рекомендацій вихователів. Коли дитина перебуває у батька, якого дуже любить та з радістю зустрічає, батько обмежує період перебування дитини в дитячій установі. З довідки від 12.02.2019р. №08 ПП «Центр стоматології «Діана» вбачається, що [PERSON] дійсно працює в цьому закладі та за період часу з 01.08.2018р. по 31.01.2019р її зарплата становить 22995 грн. З Акту від 29.04.2021р. про фактичне місце проживання вбачається, що мешканці ОСББ «Рівненська,5-А» за адресою [ADDRESS] , склали цей акт про те, що [PERSON] та його син [PERSON] фактично проживають без реєстрації по [ADDRESS] . З довідки від 28.07.2021р. ПП «Центру стоматології «Діана» вбачається, що [PERSON] працює в центрі стоматології з 01.06.2016р. на посаді лікаря-стоматолога. За період часу січень-липень 2021р. її заробітна плата становить 49117 грн., 58 коп. З висновку психологічного дослідження від 09.08.2021р. Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернівецької ОДА відносно [PERSON] вбачається, що враховуючи думку дитини для збереження психоемоційного стану дитини запобіганню психотравмуючих ситуацій Даніелю слід дозволити проживати з батьком. З квитанцій від 18.12.2018р., 13.02.2019р., 17.03.2019р., 06.04.2019р., вбачається, що [PERSON] сплачував по 300 грн. за навчання сина [PERSON] в ДУ №14. З довідки №2 від 09.04.2019р. вбачається, що [PERSON] починаючи з 2015р. відвідує заняття з плавання. На заняття його приводить та забирає батько [PERSON] . З заяви-повідомлення [PERSON] від 30.10.2019р. щодо неправомірних дій батька, поданої Начальнику Садгірського Вп вбачається, що [PERSON] повідомляє, що [PERSON] 27.09.2019р. забрав сина [PERSON] зі школи та до дня зверення до Садгірського ВП - не повернув. З письмових пояснень [PERSON] від 15.10.2019р. вбачаєтся, що жодних обмежень що місця проживання сина [PERSON] не допускає. З довідки Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області від 16.03.2021р. за результатами розгляду звернення [PERSON] від 09.03.2021р. вбачається, що [PERSON] повідомила, що її колишній чоловік [PERSON] обмежує її доступ до малолітнього сина, не дає їй спілкуватись з дитиною. Під час опитування [PERSON] було встановлено, що дійсно [PERSON] проживає разом з сином. Разом з тим будь-яких перешкод у спілкування [PERSON] з сином сам [PERSON] не чинить. Мама [PERSON] постійно спілкується з сином. Проте останнім часом сам син [PERSON] , [INFO] , відмовляється зустрічатись з мамою [PERSON] 19.04.2021р. [PERSON] звернулась із заявою до Чернівецького РУП, в якій повідомила, що її колишній чоловік [PERSON] [INFO] забрав дитину сторін [PERSON] , [INFO] , та не повертає. Зв`язатись з [PERSON] заяник [PERSON] не може. Місце проживання та перебування дитини заявнику не відоме. Аналогічна інформація викладена в заяві [PERSON] від 23.04.2021р. З письмових пояснень [PERSON] від 28.04.2021р. вбачається, що дійсно дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком в [ADDRESS] .. 27.08.2020р. він зателефонував дружині [PERSON] з приводу того, щоб забрати сина до себе. З того часу дитина проживає разом з батьком. Дружина [PERSON] знає де знаходиться дитина. Дружина періодично приходить до сина, спілкується з ним, часом бере його на прогулянку до парку. Батько [PERSON] не забороняє їй у спілкуванні. З письмових пояснень малолітнього [PERSON] , [INFO] , взятого 28.04.2021р. інспектором Оленою Кав?юк вбачається, що дитина дійсно проживає з батьком [PERSON] в [ADDRESS] .Батьком [PERSON] сину НЕ забороняє бачитись з мамою. Мама знає де проживає дитина, і також мама [PERSON] неодноразво приходилпа на дитячий майданчик, де зустрічалась з сином. Також [PERSON] вказує, що він надає перевагу проживати з батьком, оскільки батько постійно вдома. А мама перебуває на роботі, тому дитину буде сумно. З мамою син спілкується по телефону. Останній раз спілкувалвся 26.04.2021р. (тобто за 2 дні до дачі пояснень). З довідки від 30.04.2021р. Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області за результатами розгляду звернення [PERSON] від 19.04.2021р. та від 23.04.2021р. вбачається, що в ній зафіксовані зазначені письмові пояснення. Та за результатами перевірки було встановлено відсутність в діях [PERSON] ознак кримінальних правопорушень. Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 22.06.2021р. по справі №726/689/21 надано дозвіл [PERSON] на тимчасовий виїзд [PERSON] без згоди та супроводу мами [PERSON] за межі України з 14.08.2021р. по 30.08.2021р. Вказане рішення набуло законної сили на підставі постанови Чернівецького апеляційного суду від 15.09.2021р. З висновку про результати психологічної діагностики [PERSON] від 10.08.2021р., складеного психологом ІІ категорії ЧМЦСС Поліщук В.О. вбачається, що [PERSON] прихильно ставиться до обох батьків, проте найбільш психологічно значимим членом сім?ї дитина вважає батька. Ставлення до мами позитивне, він за нею сумує тьа прагне зустрічей, проте виявляє бажання житини разом з батьком. З висновку психологічного дослідження від 09.08.2021р. [PERSON] , [INFO] , вбачається, що для збереження психоемоційного стану дитину, запобіганню психотравмуючих ситуацій, слід дозволити [PERSON] проживати з батьком (враховуючи думку дитини. З договору оренди від 21.11.2018р. вбачається, що [PERSON] орендує квартиру [ADDRESS] . З довідки №92 від 2021р. вбачається, що [PERSON] відвідує МСКЄ «Централ». З довідки від 30.04.2021р. №1/350 вбачається, що [PERSON] відвідує заняття у гуртку «Молодість». З виписки з ЄДРПОУ вбачається, що [PERSON] зареєстрований приватним підприємцем. З податкової декларації вбачається, що за 3 квартали 2021р. [PERSON] отримав прибутки 123000 грн. [PERSON] по місцю проживання характеризується позитивно, що підтверджується довідкою- характеристикою. З довідки від ВМС вбачається, що станом на 11.08.2021р. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має. Станом на 09.08.2021р. у [PERSON] відсутні ознаки наркопатології, на д-Обліку у психіатра не перебуває. Вказане підтверджується Сертифікатом та Медичною довідкою. З Висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради від 30.12.2021р. №01/02-24/3444 «Про доцільність визначення місця проживання дитини», вбачається, що виконком Чернівецької міської ради як орган опіки та піклування, враховуючи рівні права батька та матері на проживання з дитиною, та її виховання, виконання батьківських обов`язків, вік дитини, прихильність дитини до кожного з батьків, стан здоров`я дитини та інші чинники, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , згідно з договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення режиму відвідин дитини від 08.01.2019р. З висновку експерта від 09.03.2022 №3475/21-26 (т.2 а.с.106-118) вбачається, що Даніель емоційно віддалений від мами [PERSON] в їх почуттях присутня дистанція. Дитина емоційно позитивно сприймає батька [PERSON] . Дитина виявляє бажання та твердо відстоює позицію щодо спільного проживання з батьком. Ід час обстеження НЕ виявлено примусових обмежень в зустрічах чи спілкуванні дитини з мамою. Витіснення мами з підсвідомості - не виявлено. З висновку експерта від 28.12.2021 №3143/3649/3650/21-26 (т.2 а.с.173-184) вбачається, що для [PERSON] характерна висока емоційна близькість з сином. Під час експертизи виявлена прихильність дитини проживати з батьком [PERSON] . Витіснення мами за результатами діагностики не виявлено. Окремо з мамою без тата [PERSON] проживати не хоче. Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 23.11.2022 по справі №726/224/21 розірвано договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення режиму відвідин дитини, укладений між [PERSON] та [PERSON] 08.01.2019р. Рішення набуло законної сили 23.12.2022 (т.2 а.с. 236-238). З довідки від 18.04.2023 Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що [PERSON] в період часу з 01.01.2022 по 29.03.2023 перетинала кордон України вбачається, що [PERSON] , 02.08.2022 р виїхала з території України через Ужгород та станом на 29.03.2023 вона на територію України не повернулась. Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає доведеним, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу батьки уклали між собою договір щодо участі батьків у вихованні дитини та місця проживання дитини. Разом з тим під час розгляду даної справи договір між батьками розірвано рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці. При цьому з доказів, доданих до матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] проживає з батьком [PERSON] з серпня 2020р., він виявляє схильність до батька та проявляє бажання проживати разом з батьком, який піклується про нього, забезпечує всім необхідним, водить до школи, на гуртки, та не забороняє спілкуватись з мамою [PERSON] . При цьому дитина спілкується з мамою кожен раз, коли мама дзвонить або коли сам має бажання. Але мама [PERSON] активну участь у вихованні дитини не приймає, дзвонить дитині 1 раз на місяць. Виходячи з цього [PERSON] не хоче проживати з мамою окремо від тата, та не хоче їхати з мамою на відпочинок без тата. Крім того, [PERSON] вказав, що хотів би проживати з батьком [PERSON] , оскільки мама постійно перебуває на роботі та дитині «сумно». Батько, внаслідок гнучкого графіку та специфіки роботи, працює вдома та може приділити дитині більше часу. Разом з тим батько не обмежує маму у спілкуванні з дитиною. З висновку психолога вбачається, що дитину слід залишити проживати з батьком, оскільки дитина виявляє більшу схильність до батька. Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч.ч1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення . Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитині законом і іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, етично, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Враховуючи все вищенаведене, суд знаходить, що при вирішенні даного спору слід першочергово виходити з інтересів самої дитини, та вже після цього враховувати права та обов`язки батьків щодо своїх дітей. Виходячи з викладеного, суд знаходить, щодо оскільки з одного боку - у батьків виник спір щодо місця проживання дитини [PERSON] , і батьки його не можуть його між собою вирішити, з іншого боку - син сторін [PERSON] з серпня 2020 року, тобто впродовж 3 років,- проживає з батьком [PERSON] , і бажає надалі проживати з батьком, при цьому мама не приймає активну участь у вихованні дитини, дуже рідко спілкується з сином по телефону, хоча має можливість спілкуватись - суд знаходить, що в найвищих інтересах дитини буде залишити дитину з батьком. За таких обставин первісний уточнений позов [PERSON] до [PERSON] слід залишити без задоволення, та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком - слід задовольнити. При цьому така позиція суду обгрунтовується ще й тим, що батько НЕ забороняє сину бачитись з мамою, яка відвідує дитину по місцю проживання з батьком. Вказане означає, що батько [PERSON] виконує свій обов`язок щодо забезпечення матері [PERSON] виконання нею своїх батьків прав та обов`язків. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на задоволення позовних вимог за зустрічним позовом, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача за зустрічним позовом слід стягнути на користь позивача за зустрічним позовом сплачений при зверненні до суду судовий збір.

Outcome: approved