Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

05 квітня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що шлюб із відповідачем було зареєстровано 27.08.2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського міського управляння юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 844. Від шлюбу мають трьох синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На початку вересня 2021 року сімейне життя між нею та відповідачем почало поступово погіршуватися, що в результаті в лютому 2022 року призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально різні погляди на шлюб та сім`ю, тому просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача - адвокат Заіменко Д.В. надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та визнання ним позовних вимог. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.08.2005 року між [PERSON] та [PERSON] . Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського міського управляння юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 844. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 264, [PERSON] , [INFO] , актовий запис 768, [PERSON] , [INFO] , актовий запис 1939. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] збереження їх сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved