Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав посилаючись на те, що остання не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її життям, навчанням, здоров`ям, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не спілкується із нею. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Позивач в судовому засіданні 30.06.2023 року позов підтримав та просив його задовольнити. Він пояснив, що відповідач приблизно як два роки із їх спільною донькою не проживає та не спілкується із нею. Дитина проживає разом із ним, він здійснює за останньою догляд, відводить у садочок. Відповідач в судове засідання не з`явилася хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомила про причини неявки. В судовому засіданні 30.06.2023 року позов фактично визнала та пояснила, що дійсно в неї із відповідачем є спільна донька [PERSON] , з якою вона не проживає та практично не спілкується, оскільки не бажає. Вона більше уваги приділяє своїм двом старшим дітям від іншого шлюбу. Матеріально вона доньці не допомагає, оскільки не має можливості, через те, що ніде не працює. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. В судовому засіданні 30.06.2023 року представник третьої особи не заперечувала щодо задоволення позову, оскільки відповідач не проживає із донькою, не спілкується із нею та не приділяє їй жодної уваги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що він є батьком позивача. Відповідача останній раз він бачив десь приблизно два роки назад. Остання поїхала на заробітки до Італії, а дочка залишилася із його сином. Його внучка ходить в садочок, там вона перебуває до 16 години, його син працює з 08 години до 17 години. Внучка після садочка залишається із ним, а потім позивач приходить та забирає її. Суд, вислухавши показання свідка, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом із дитиною спільно не проживає тривалий час, зовсім не цікавиться її духовним та фізичним розвитком, не займається її вихованням, не спілкується із нею та не надає жодної матеріальної допомоги. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав затвердженого рішенням виконавчого комітету Новоселицької міської ради від 07.12.2022 року №203 було вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, в тому числі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 6 вказано статті передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно абзацу першого п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] умисно не виконує своїх батьківських обов`язків відносно власної дитини, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України вона має бути позбавлена батьківських прав. На підставі ст.164 СК України,

Outcome: approved