Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 16 квітня 1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №\~99. В обґрунтування позову зазначав, що 16 квітня 1988 року він і [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачем у них не склалося через різні погляди на сімейне життя, обов`язки чоловіка та жінки у шлюбі, унаслідок чого між ними часто виникали непорозуміння і сварки. Спроби налагодити відносини виявилися марними. Із 14 березня 2022 року подружніх відносин сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За цей час вони стали зовсім сторонніми людьми та втратили почуття любові і поваги один до одного. Він не прагне відновити сімейні стосунки з відповідачем, оскільки у них різні інтереси та плани на майбутнє. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує повністю, просив суд розглянути справу за його відсутності та позов задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що 16 квітня 1988 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №\~99. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що з 14 березня 2022 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, оскільки примирення подружжя є неможливим, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved