Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

ТОВ «Харківгаз збут» звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання, яка утворилася за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2018 по 28.02.2021 в сумі 10359,92 грн., а також відповідно до ст. 625 ЦК України нарахованих 3% річних у розмірі 489,12 грн., інфляційних витрат - 988,06 грн., та судових витрат у сумі 2270,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є споживачем природного газу, але за зазначений період надані послуги не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зазначає, що відносини, які виникають між постачальниками та споживачем природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 (надалі - Правила постачання природного газу). Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015, та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua). За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника зі спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Фактом згоди про приєднання умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу. Так, за даними Оператора ГРМ за адресою: Харківська обл., Ізюмський р-н, с.Заводи, вул.Миру, 4, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Між ТОВ «Харківгаз збут» та відповідачем договір на постачання природного газу є таким, що укладений шляхом заявочного приєднання. Позивач вважає, що внаслідок систематичного нехтування боржником своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка не погашена. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року залучено у якості третьої особи Оператора ГРМ - АТ «Харківгаз» та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 399/0/15-23 від 20.04.2023 «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» змінено з 01 травня 2023 року територіальну підсудність судових справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області - Дзержинському районному суду міста Харкова. 06 червня 2023 року вищевказана цивільна справа надійшла до Дзержинського районного суду м.Харкова. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2023 року, вищевказана цивільна справа надійшла у провадження судді Дзержинського районного суду м.Харкова Теслікової І.І. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова Теслікової І.І. від 21 червня 2023 року вищевказану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача 01.12.2021 надійшов відзив у справі, в яких стверджує, що заборгованість за спожитий газ у сумі 10359,92 грн. за період з 01.11.2018 по 28.02.2021, а також нараховані позивачем 3% річних у розмірі 489,12 грн. та інфляційні витрати у сумі 988,06 грн. є необґрунтованими та нарахованими з порушенням законодавства, оскільки в період з 2018 року по 2021 рік опалення поміщення проводилось дровами, газ використовувався тільки для приготування їжі. Крім того, зазначив, що 19.07.2019 у нього було знято лічильник газу для перевірки, а інший лічильник не встановили. Лічильник визнаний непридатним. 14.12.2019 відключені та опломбовані крани до опалювального приладу в будинку та кухні. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій представник зазначає, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які ним надаються, оскільки фактично з 01.07.2015 ТОВ «Харківгаз збут» став єдиним постачальником природного газу в Харківської області. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», як ліцензіат з постачання природного газу, виконує функції постачальника природного газу у чіткій відповідності до Правил Постачання природного газу. Також, АТ «Харківгаз» (код ЄДРПОУ 03359500) відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема №789 від 13.03.2015, №2284 від 08.09.2015, №809 від 19.06.2017 провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є Оператором ГРМ. Вказав, що типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015р., та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua). Відповідачем не було повернуто/надано позивачу як постачальнику заяви -приєднання до Типового договору постачання природного газу. Тобто, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Також вказав, що внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилась заборгованість, яка не погашена. Нерегулярними сплатами відповідач підтверджує факт споживання послуг з газопостачання, приєднання до умов типового договору. Відносно визначення об`єму спожитого -розподіленого/поставленого природного газу, то нарахування за використаний споживачем природний газ здійснюється постачальником (ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ») виключно за інформацією про об`єми та обсяги споживання природного газу, яка надходить від Оператора ГРМ (АТ «ХАРКІВГАЗ»). Визначені Оператором ГРМ обсяги газу є обов`язковими для використання ТОВ «Харківгаз Збут», останній не вправі самостійно нараховувати та коригувати кількісні показники обсягу розподіленого природного газу, оскільки таке має вирішуватись між Оператором ГРМ та споживачем. Також, позивачем надана до суду Довідка про розрахунок заборгованості за природний газ, яка місить в собі відомості фінансового стану по особовому рахунку відкритого на ім`я відповідача, в якій відображений визначений Оператором ГРМ об`єм спожитого -розподіленого/поставленого природного газу відповідачу в розрізі розрахункових періодів, а тому вимога позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованою. Твердження відповідача про те, що зазначена довідка є неналежним документом є безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідачем жодним чином не спростовано наведену в ній інформацію. Представник позивача в судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з?явились з невідомих суду причин, про час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Харківгаз збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу та території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно постанови №1588 від 21.05.2015р. (переоформлена на безстрокову постановою від 08.09.2015р. № 2283), та згідно постанови від 11.05.2017 року №633 (виданої на постачання природнього газу на території України). На ТОВ «Харківгаз збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015, з 01.04.2017 - відповідно до Постанови КМУ № 187 від 22.03.2017, з 01.11.2018 - відповідно до Постанови КМУ № 867 від 19.10.2018). Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] (а.с. 10) Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Відповідно до п.2 ч.1ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживачів оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За правилами ч. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 № 2496, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року- за № 1382/27827, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Вартість наданих послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , регулярно не сплачується, що підтверджується довідкою про заборгованість за природний газ. (а.с. 10) Згода споживача про приєднання до умов договору також підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного Оператором ГРМ згідно п. 13 розділу ІІІ Правил. Таким чином, у відповідності з зазначеними нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18. Згідно наданого ТОВ «Харківгаз збут» розрахунку заборгованість [PERSON] за несплату послуг з газопостачання за період з 01.11.2018 по 28.02.2021 становить 10359,92 грн., та є непогашеною станом на день подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, належних доказів щодо його спростування суду не надано. (а.с. 10) Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, позов підлягає задоволенню, та суд стягує з відповідача суму заборгованості за надані послуги з газопостачання за період з 01.11.2018 по 28.02.2021 у розмірі 10395,92 грн. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено прострочення оплати за послуги з газопостачання, позивач має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. За розрахунком, доданим до позовної заяви, інфляційні витрати складають 988,06 грн., 3% річних від простроченої суми - 489,12 грн. від загальної суми заборгованості у розмірі 10395,92 грн. за період з 01.11.2018 по 28.02.2021. (а.с. 10) Зважаючи на те, що умовами типового договору передбачено сплату платежів не пізніше 10 числа наступного місяця, то саме після цього числа кожного місяця наявні підстави вважати, що боржник прострочив виконання зобов`язання. Тому саме за цей період з 01.11.2018 по 28.02.2021 підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 489,12 грн. та інфляційні витрати у розмірі 988,06 грн. Щодо незгоди відповідача з нарахованими об`ємами спожитого газу, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не оскаржував до суду такі об`єми. Споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (пункт 2 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV). Виконавець, тобто суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, зобов`язаний надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (абзац 5 частини першої статті 1, пункт 4 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV). Норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (абзац 13 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV). Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу (частини друга та четверта статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV). Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що споживач має право знати, які норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газового лічильника існують станом на час надання йому послуги з постачання природного газу. Таке право постачальник (виконавець) забезпечує, зокрема, вказуючи відповідну норму у платіжному документі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (провадження № 14-137цс20) зроблено висновок, що вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивачки в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. Крім того, ефективним способом захисту прав є і вимога зобов`язати відповідача списати з особового рахунку донараховану заборгованість за спожитий природний газ. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо. Таким чином у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за житлово-комунальні послуги споживач має право оскаржити у судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 08.03.2023 року у справі № 753/20733/19. З урахуванням викладеного та враховуючи те, що розрахунок об`ємів споживання газу [PERSON] не було оскаржено у судовому порядку та вони є чинним та ту обставину, що відповідач не позбавлений можливості звернутися у встановлений законом спосіб за перерахунком вказаних об`ємів або оскаржити їх у судовому порядку суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "Харківгаз збут" підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Отже, з відповідачів на користь ТОВ «Харківгаз збут» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved