Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

\~ \~\~ \~ \~ \~ \~21 червня 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що він\~перебував у\~трудових відносинах\~із ДП\~«СхідГЗК».\~22.03.2023\~року позивача\~було звільнено\~з посади\~сторожа охорони\~служби фізичного\~захисту ДП\~«СхідГЗК» за\~власним бажанням\~у зв`язку\~з невиконанням\~роботодавцем умов\~колективного договору,\~на підставі\~ч.3\~ст.38\~КЗпП України.\~На момент\~звільнення з\~ДП «СхідГЗК»\~рахується заборгованість\~перед позивачем по невиплаченій заробітній платі в розмірі 52199,58 грн., що підтверджується довідкою відповідача №181-р від 27.03.2023 року. Відповідно до\~судового наказу,\~виданого Жовтоводським\~міським судом\~Дніпропетровської області\~11\~квітня 2023\~року,\~справа №176/749/23,\~з відповідача\~на користь\~позивача було\~стягнуто заборгованість\~по нарахованій,\~але невиплаченій\~заробітній платі.\~28\~квітня 2023\~року до\~Жовтоводського міського\~суду Дніпропетровської\~областінадійшла заява ДП «СхідГЗК» про скасування судового наказу від 11 квітня 2023 року, та ухвалою суду судовий наказ було скасовано. Згідно довідки відповідача від 29.03.2023 року №122 середньоденна заробітна плата позивача складає 523,13 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку. Таким чином,\~позивач просить\~стягнути з\~ДП «СхідГЗК»\~на його\~користь заборгованість\~по нарахованій\~та невиплаченій\~заробітній платі\~у розмірі 52199,58грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 47604,83грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивачу, відповідно до вимог ЦПК, було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Заперечень про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження від позивача не надійшло. Відповідно до вимог ЦПК України, представнику відповідача ДП «СхідГЗК» було вручено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 07 липня 2023 року від ДП «СхідГЗК» на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив, який ухвалою суду від 07 липня 2023 року було залишено без розгляду та повернуто відповідачу. 13 липня 2023 року від ДП «СхідГЗК» на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив, в якому ДП «СхідГЗК» просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] \~в частині\~стягнення заборгованості по\~нарахованій та\~невиплаченій заробітній\~платі саме\~у розмірі 52199,58грн. та в частині стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку саме у розмірі 47604,83грн.\~Відповідач у\~відзиві зазначає,\~що тривалість\~затримки виплат\~зумовлено фінансово-економічною\~кризою,\~нестабільним державним\~фінансуванням та\~затримками у\~взаєморозрахунках,\~а також\~введеним воєнним\~станом в\~Україні та\~як наслідок\~перебування ДП\~«СхідГЗК» із\~01.03.2022\~у вимушеному\~тимчасовому простої.\~17.03.2023\~року боржником\~було здійснена\~виплата заробітної\~плати за\~жовтень 2022\~року,\~що підтверджується\~переліком виплат\~станом на\~17.03.2023\~у розмірі\~2417,17\~грн.\~та платіжним\~дорученням від\~31.03.2023\~№3149.\~11.04.2023\~року боржником\~було здійснено\~часткову виплату\~заробітної плати\~за листопад\~2022\~року,\~що підтверджується\~переліком виплат\~станом на\~11.04.2023\~у розмірі\~2954,00\~грн.\~та платіжним\~дорученням від\~14.04.2023\~№3341.\~17.04.2023\~року боржником\~було здійснено\~часткову виплату\~заробітної плати\~за листопад\~2022\~року,\~що підтверджується\~переліком виплат\~станом на\~17.04.2023\~у розмірі\~2954,41\~грн.\~та платіжним\~дорученням від\~09.05.2023\~№5301.\~05.05.2023\~року боржником\~було здійснено\~часткову виплату\~заробітної плати\~за грудень\~2022\~року,\~що підтверджується\~переліком виплат\~станом на\~05.05.2023\~у розмірі\~2963,00\~грн.\~та платіжним\~дорученням від\~09.05.2023\~№5487.\~11.05.2023\~року боржником\~було здійснено\~часткову виплату\~заробітної плати\~за грудень\~2022\~року,\~що підтверджується\~переліком виплат\~станом на\~11.05.2023\~у розмірі\~2963,97\~грн.\~та платіжним\~дорученням від\~09.05.2023\~№5487.\~29.06.2023\~року боржником\~було здійснено\~часткову виплату\~заробітної плати\~за грудень\~2022\~року,\~що підтверджується\~переліком виплат\~станом на\~29.06.2023\~у розмірі\~4400,00\~грн.\~та платіжним\~дорученням від\~30.06.2023\~№7629.\~Таким чином,\~представник відповідача\~зазначає,\~що підприємством\~виплачена заробітна\~плата у\~розмірі 18652,55\~грн.,\~залишок нарахованої\~але не\~виплаченої заробітної\~плати з\~урахуванням виплат\~складає у\~розмірі 33547,03грн. Таким чином, оскільки відповідачем виплачена заробітна плата у розмірі 18652,55 грн., то стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, на думку відповідача, є безпідставним. /а.с.23-54/ Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. \~ \~ \~ \~Згідно\~зі ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Приписами\~ст.43 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено із трудової книжки позивача [PERSON] , що він дійсно з 15.09.2015 року по 22.03.2023 року знаходився у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 22.03.2023 року позивача звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем умов колективного договору, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. /а.с.6-9/ Згідно довідки №12 від 29.03.2023 року середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 523,13 грн. /а.с.5/ Відповідно до довідки ДП «СхідГЗК» №121 від 29.03.2023 року станом на 27.03.2023 року за підприємством рахується заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] в\~сумі 52199,58\~грн.,\~а саме:\~за жовтень\~2022\~року \~2417,17\~грн.;\~за листопад\~2022\~року \~5908,41\~грн.;\~за грудень\~2022\~року \~5926,97\~грн.;\~за січень\~2023\~року \~5499,91\~грн.;\~за лютий\~2023\~року \~5559,01\~грн.;\~за березень\~2023\~року \~989,95\~грн.;\~вихідна допомога\~ 17059,92\~грн.;\~компенсація за\~невикористану відпустку\~(46\~к.д.)\~ 8838,24\~грн. /а.с.4/ Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. За змістом\~ст.\~116\~КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Відповідно ч.2 ст.233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати, а саме: - \~ \~ \~ \~основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; - \~ \~ \~ \~додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; - \~ \~ \~ \~інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Проаналізувавши зазначені норми, суд приходить до висновку, що всі суми (заробітна плата, компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Судом не приймаються до уваги викладені у відзиві доводи відповідача щодо виплати позивачу заробітної плати у розмірі 18652,55 грн., оскільки з наданих відповідачем платіжних інструкцій №7629, №6383, №5487, №5301, №3341, №3149 вбачається, що як платником так і отримувачем коштів є ДП «СхідГЗК». Надані відповідачем списки на виплату робітникам СхідГЗК заробітної плати також не є належними доказами виплати позивачу заборгованості по заробітній платі, оскільки вони не містять підписів позивача про отримання зазначених в списках коштів. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що позивач звернувся до суду в строк, визначений ст.233 КЗпП України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню, оскільки з ним не проведений розрахунок по заробітній платі. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по розрахунковій сумі у розмірі 52199,58 грн. Що ж стосується середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то слід зазначити наступне. Позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 47604 грн. 83 коп. Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (постанова у справі № 6-64цс13 від 3 липня 2013 року) згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» Порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із наданої позивачем довідки №122 від 29.03.2023 року /а.с.5/\~вбачається,\~щосередньоденна заробітна плата [PERSON] складає 523,13 грн. Таким чином, оскільки позивач був звільнений з роботи 22.03.2023 року, час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, станом на 27 липня 2023 року, складає 91робочих днів. Отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні в сумі 47 604,83 грн. (523,13 грн./день * 91 робочих днів). Доводи відповідача про необхідність зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника не приймаються судом до уваги, оскільки сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача всю суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 47 604,83 грн., вважаючи її співмірною розміру заборгованості на день звільнення, та діям відповідача щодо якнайшвидшого погашення заборгованості. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Таким чином, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за дві вимоги майнового характеру: судовий збірна користь позивача в розмірі\~1073\~грн.\~60\~коп.\~та судовий\~збірна користь держави в розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved