Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову позивач [PERSON] , вказував, що на земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок, що належить на праві приватної власності в 1/2 частині його дідові [PERSON] та в 1/2 частині його бабусі [PERSON] .. [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, що складалася із 1/2 частини вказаного житлового будинку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] та його син [PERSON] , оскільки вступили в управління спадковим майном та використовували 1/2 частину вказаного житлового будинку для проживання. Тобто після смерті [PERSON] належна йому 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , почала належати [PERSON] в 1/4 частині та [PERSON] також в 1/4 частині, однак, ані [PERSON] , ані [PERSON] свої спадкові права в нотаріальному порядку не оформили. Потім [INFO] померла [PERSON] , та внаслідок чого відкрилася спадщина, що складалася з 3/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син та рідний дядько позивача по справі [PERSON] , оскільки вступив в управління спадковим майном та використовував належну частину житлового будинку для проживання. Тому [PERSON] в цілому став належати житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , але на жаль свої спадкові права в нотаріальному порядку за життя він не оформив. В подальшому [PERSON] та його дружина [PERSON] стали людьми похилого віку, а зважаючи на те, що їхній єдиний син [PERSON] зловживав спиртними напоями, то позивач з 2017 року змушений був переїхати жити до родини свого дядька з метою догляду за ним та його дружиною, та проживання однією сім`єю разом з ними. [INFO] [PERSON] помер, а тому відкрилася спадщина, що складалася із зазначеного житлового будинку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] та його дружина [PERSON] , так як проживали на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Проте жоден із них не звертався до органів нотаріату з метою оформлення своїх спадкових прав. Внаслідок зловживання спиртними напоями [INFO] [PERSON] помер, а тому відкрилася спадщина, що складалася із 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] у виді 1/2 частини вказаного житлового будинку прийняла мати спадкодавця [PERSON] , оскільки використовувала житловий будинок для проживання та була зареєстрована із [PERSON] за однією адресою на час відкриття спадщини. Таким чином житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в цілому став належати [PERSON] , однак, за своє життя право власності на нього вона так і не зареєструвала. [INFO] [PERSON] померла, а тому відкрилася спадщина, що складалася із житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину у виді вказаного житлового будинку прийняв позивач по справі, як спадкоємець четвертої черги, оскільки останні п`ять років до моменту відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем однією сім`єю. Проте оформити свої спадкові права на зазначене спадкове майно в нотаріальному порядку він не має змоги, оскільки він не звернувся до нотаріальної контори в шестимісячний строк після відкриття спадщини, також він не є кровним родичем спадкодавця, крім того, у позивача відсутні документи, які б підтверджували факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] .. Саме тому позивач [PERSON] був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі її представника за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Спірним є житловий будинок, житловою площею 30,10 кв.м., загальною площею 47,80 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який згідно із довідкою КП «Люботинське АПБ» №58/01-32 від 08 квітня 2023 року зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, який було посвідчено Харківською обласною державною нотаріальною конторою 16 квітня 1938 року за реєстровим номером 16671, що також підтверджується копією вказаного договору. А відповідно до ст. 125 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану Української РСР 1926 року, в редакції чинній за період 1940-1968 роки майно, набуте подружжям в період зареєстрованого шлюбу, вважається належним обом із подружжя на правах спільної власності. Таким чином житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (колишня назва [ADDRESS] ) належав [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині відповідно. Щодо факту перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, то він підтверджується наданою позивачем копією книги для реєстрації місця проживання громадян, відповідно до відомостей якої [PERSON] та [PERSON] , проживали однією сім`єю в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , а також відповідно до ст.121 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану Української РСР 1926 року, в редакції чинній за період 1938-1968 роки, подружжя, яке перебуває в зареєстрованому шлюбі, може носити спільне прізвище чоловіка або дружини, або ж залишитися при своїх дошлюбних прізвищах. Також [PERSON] та [PERSON] мали спільного сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] , яке було видане Люботинським міським бюро ЗАГС 01 жовтня 1936 року, а відповідно до ст.ст. 13, 26, 130 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану Української РСР 1926 року, в редакції чинній за період 1936-1968 роки, діти іменуються прізвищем своїх батьків, місцем проживання неповнолітніх дітей є місце проживання їх батьків. Зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно за однією адресою, мали спільного сина та іменувалися одним прізвищем, суд приходить до висновку про те, що вони були чоловіком і дружиною один відносно одного та перебували в зареєстрованому шлюбі. Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого ФОП « [PERSON] » на замовлення [PERSON] станом на 03 травня 2023 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , були побудовані: житловий будинок літ. «А-1», з сіньми літ. «а», навісом літ. «а1», загальною площею 47,80 кв.м, житловою площею 30,10 кв.м, а також сарай літ. «Б», погріб літ. «В», ворота з хвірткою №1, огорожа №2. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 20 січня 1984 року, виданим Люботинським міським відділом ЗАГС Харківської області. Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] , тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв`язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Згідно із повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції №1252/01-21 від 01 червня 2023 року за наявними в архіві даними, згідно із записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ за 1984-1995 роки Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] , до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцем на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його дружина - [PERSON] , та його син - [PERSON] , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Враховуючи ту обставину, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] та його син [PERSON] залишилися проживати в належній йому 1/2 частині житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем відкриття спадщини, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян за вказаною адресою, суд приходить до висновку, що спадщину у виді 1/2 частини житлового будинку за вказаною адресою після смерті [PERSON] прийняли дружина спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] .. Таким чином після смерті [PERSON] житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , став належати [PERSON] в 3/4 частині та [PERSON] в 1/4 частині. Але за час свого життя [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину не отримувала та право власності на 3/4 частини житлового будинку так і не зареєструвала. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 27 грудня 1986 року, виданим Люботинським міським відділом ЗАГС. Тобто спадщина, яка складається з 3/4 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Згідно із повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції №1252/01-21 від 01 червня 2023 року за наявними в архіві даними, згідно із записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ за 1984-1995 роки Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] , до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. А спадкоємцем на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є її син - [PERSON] , який прийняв спадщину у виді 3/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вступивши в управління спадковим майном, та використовуючи житловий будинок для приживання що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян за вказаною адресою. Тобто суд приходить до висновку про те, що після смерті [PERSON] , житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , став належати [PERSON] в цілому. Однак за час свого життя [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину не отримував та право власності на житловий будинок так і не зареєстрував. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09 жовтня 2019 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після його смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] , що відповідає ст. 1261 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, який пережив спадкодавця, батьки померлого. Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №362/01-16/п від 28 червня 2023 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання спадкоємців [PERSON] , [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] . А факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємицею [PERSON] підтверджується копією запису акта про одруження №117, який був складений 04 червня 1966 року Люботинським міським бюро ЗАГС Харківського району Харківської області, а факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією запису акта про народження №137, який був складений 06 квітня 1967 року Люботинським міським бюро ЗАГС Харківського району Харківської області. Тому суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , успадкували [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожний із них. Однак за час свого життя [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину не отримував та право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , так і не зареєстрував. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №224 від 22 листопада 2021 року, який був складений виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області. Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON] , що відповідає ст. 1261 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, який пережив спадкодавця, батьки померлого. Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №362/01-16/п від 28 червня 2023 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання спадкоємиці [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] . А факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємицею [PERSON] підтверджується копією запису акта про народження №137, який був складений 06 квітня 1967 року Люботинським міським бюро ЗАГС Харківського району Харківської області. Таким чином суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON] , а тому житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , став належати їй в цілому. Проте за час свого життя [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину не отримувала та право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , так і не зареєструвала. [INFO] [PERSON] помела, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , щ обуло видане 23 травня 2022 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Тому з [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , яка складається із житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А згідно із положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Також відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Постійне проживання спадкоємця зі спадкодавцем може бути підтверджено відміткою у паспорті такого спадкодавця про реєстрацію його місця проживання разом зі спадкодавцем або довідкою органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Так, у позовній заяві позивач [PERSON] вказує, що його дядько [PERSON] та дружина дядька [PERSON] були людьми похилого віку та потребували стороннього догляду, оскільки інших близьких родичів, окрім їхнього сина [PERSON] , який зловживав спиртними напоями, вони не мали, тож позивач із січня 2017 року змушений був проживати разом із ними однією родиною, щоб забезпечити життєдіяльність [PERSON] та [PERSON] .. Згідно із актом, виданим органом самоорганізації населення № 66 від 28 квітня 2023 року, засвідченого відділом забезпечення діяльності виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області 02 травня 2023 року, що знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] на день смерті [PERSON] постійно проживав разом із нею за адресою: [ADDRESS] , та вів з нею спільне господарство. А відповідно до акту органу самоорганізації населення № 66 від 28 квітня 2023 року [PERSON] з січня 2017 року по 16 травня 2022 року проживав за адресою: [ADDRESS] , разом із рідним дядьком [PERSON] та дружиною дядька [PERSON] .. Також із акту вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, а [PERSON] здійснював догляд за [PERSON] , забезпечував її всім необхідним для життя, піклувався про стан її здоров`я до моменту смерті останньої. А тому у суду не виникає сумнівів з приводу, того, що [PERSON] та [PERSON] на момент смерті останньої проживали однією сім`єю на час відкриття спадщини. Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №362/01-16/п від 28 червня 2023 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв після смерті дружини його дядька - [PERSON] спадщину у виді житлового будинку з господарським будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому задовольняє позов повністю і визнає за позивачем право власності на житловий будинок в поряду спадкування за законом після смерті дружини дядька - [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved