Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в якому просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2015 року (справа №352/15615-ц) та стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] в користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 6000 грн (по 3000 грн, на кожну дитину), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2015 року шлюб між ними розірвано. Сторони є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2015 року стягнено з відповідача [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1000 грн щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивач вважає, що з часу присудження відповідачу до сплати аліментів у розмірі 1000,00 грн. змінилися обставини, що впливають на визначений розмір аліментнів, а саме: значне подорожчання продуктів харчування, одягу, ліків та засобів гігієни, відвідування необхідних гуртків тощо. Також змінився матеріальний стан позивача, в неї народилась третя дитина, яку вона самостійно виховує, оскільки її батько з початку повномасштабної війни воює в лавах Збройних сил України. Відповідач аліменти на дітей не сплачує у зв`язку із чим вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2016 року його було засуджено за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді громадських робіт строком сто двадцять годин. Зазначає, що звернувшись до органу опіки та піклування для отримання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача за невиконання батьківських обов`язків щодо дітей, останній заявив, що має роботу і готовий в значно більшому розмірі здійснювати оплату аліментних платежів ніж визначена в 2015 році сума в 1000 грн. Згідно зазначеного просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі вказаного рішення суду та стягувати аліменти в новому розмірі на утримання дітей, а саме в розмірі 3000 грн. щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. 19 червня 2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позові, в якому він зазначив, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в збільшеному розмірі. Просив врахувати, що його середньомісячний заробіток складає 11 000 грн. Окрім того, він має на утримання ще одну малолітню дочку. Позивачка не довела належними доказами обсяг витрат, необхідний на утримання дітей, а також не надала доказів витрат, які вона витрачає на їх утримання. Вважає, що розмір аліментів в сумі 1500 грн на утримання кожного з дітей буде достатнім для їх утримання та виховання. 05 травня 2023 року суд ухвалою відкрив спрощене позовне провадження у справі і призначив справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року судом було задоволено клопотання позивача про виклик свідка, відмовлено у витребуванні доказів і визнано обов`язковою явку відповідача для дачі особистих пояснень. Позивач [PERSON] в судовому засідання наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] просили врахувати відзив на позов і не заперечували проти збільшення аліментів до 1500 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який між ними розірвано 11 серпня 2015 року згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (а.с.5). Сторони є батьками двох дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.9-10). Відповідно до рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2015 року стягнено з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання двох дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (а.с.6). Згідно довідки Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві [NUMBER] від 18 січня 2023 року відомості щодо сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1000 грн щомісячно на утримання двох дітей, дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в період з 08 липня 2016 року по 31 грудня 2022 року у виконавчому провадженні відсутні (а.с.7). Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментах у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів у період з лютого 2015 року по квітень 2023 року в розмірі 173364 грн. Згідно довідки Виконавчого комітету Ямницької сільської ради №33 від 30 січня 2022 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею проживають: чоловік - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком сто двадцять годин (а.с.13-14). Відповідачем надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого він є батьком - [PERSON] , [INFO] (а.с. 36). Згідно довідки про доходи № 2595 від 07 квітня 2023 року, [PERSON] працює машиністом в КП «Івано-Франківськводоекотехпром» і отримував заробітну плату в таких розмірах: Жовтень 2022 - 10673,67 грн; Листопад 2023 - 11719,28 грн.; Грудень 2022 - 11218,92 грн.; Січень 2023 - 9547,60 грн.; Лютий 2023 - 14686,86 грн.; Березень 2023 - 11623,08 грн. (а.с. 37). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 138/594/17-ц. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Предметом доказування є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, які мають бути враховані при зміні розміру аліментів. Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2272 грн; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн. Дочці сторін по справі [PERSON] виповнилось 10 років, а сину [PERSON] 9 років. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька. Встановлено, що неповнолітні діти сторін проживають та перебувають на утриманні позивачки [PERSON] , відповідач [PERSON] згідно рішення суду зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн щомісячно. Позивачем пред`явлено вимогу про збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі 6000 грн (по 3000,00 грн. на кожну дитину) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, розмір аліментів, які сплачує відповідач у 1000 грн на двох дітей, є незначним, не задовольняє мінімальних потреб дітей, у зв`язку із погіршенням матеріального становища матері (отримувача аліментів), збільшення витрат, пов`язаних із змінами цін, витрат на повсякденні та необхідні продукти харчування, а також і на підтримання фізичного, інтелектуального та культурного розвитку дітей. При цьому, позивач зазначила, що у зв`язку з зростанням цін на продукти харчування, одяг та комунальні платежі розмір аліментів в сумі 500 грн на одну дитину є мізерним та не достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у 2015 році змінилися відповідні обставини (вік дітей, рівень їх потреб, економічна ситуація в державі тощо), як і змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Крім того, змінилося матеріальне становище отримувача аліментів, оскільки в неї народилась третя дитина. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. За вказаний період часу з 2015 року неповнолітні діти виросли, змінилися їх потреби в розвитку, харчуванні, побуті. У ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Виходячи із рівності прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, вони в однаковій мірі несуть тягар їх утримання. Законом гарантований мінімальний рівень аліментів одного з батьків на рівні, не нижчому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак цей розмір застосовується в тих окремих випадках, коли існують об`єктивні обставини, які свідчать про неможливість стягнення аліментів у більшому розмірі. Такі об`єктивні обставини мають бути підтверджені певними доказами про стан здоров`я відповідача і витрати на лікування, про неможливість працевлаштування і обмеження щодо виконання певних видів робіт, про наявність інших утриманців і витрати на їх утримання тощо. Так, відповідач [PERSON] на теперішній час має трьох малолітніх дітей, а тому враховуючи, що діти мають однакові права, для них мають бути створені рівні умови і щодо утримання. Відповідно розмір аліментів у розмірі по 2000 грн на кожну дитину відповідає критеріям розумності, достатності і відповідає інтересам дітей, при цьому не порушує прав та інтересів відповідача і не є для нього надто обтяжливим. Щодо посилань відповідача на те, що він працює та отримує заробітну плату в розмірі в середньому 11000 грн на місяць і цих коштів замало на його самостійне проживання та утриманні ще третьої малолітньої дочки, то такі не є підставою для відмови у задоволенні позову про збільшення розміру аліментів на дитину. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.03.2020 року по справі №759/10277/18, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суддя виходить з того, що батьки дітей повинні забезпечити для їх утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. Однак таке забезпечення є мінімальною гарантією утримання дітей, застосування якої можливе за певних об`єктивних обставин, підтверджених відповідними доказами і інтереси дітей і їх право на достатній рівень матеріального забезпечення не можуть бути обмежені рівнем цієї мінімальної гарантії, а аліменти можуть бути стягнені з одного із батьків і в більшому розмірі, зокрема і наближеному до розміру прожиткового мінімуму. Оскільки обов`язок утримувати дітей є обопільним обов`язком батьків, а тому суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача у новому розмірі на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а відтак позов підлягає до часткового задоволення. Вказаний розмір аліментів є справедливими та достатнім на час постановлення рішення саме для забезпечення прав дітей в даній справі. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1073,60 грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік», ст. 180-182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial