Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування рішення про державну реєстрацію речового права. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 18.04.2019 року Радомишльською міською радою Житомирської області за результатом розгляду його заяви було прийнято рішення №602 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для укладання договору оренди землі із земель комунальної власності», яка прилягає до його земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий №18250101100:06:009:0107. Таким чином, позивач на даний час має законне право замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для укладання договору оренди землі із земель комунальної власності на земельну ділянку орієнтованою площею 0,20 га для сінокосіння і випасання худоби за вказаною адресою. Радомишльська міська рада рішенням одинадцятої сесії 23.03.2004 року затвердила технічну документацію по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки, яку передала [PERSON] в довгострокову оренду терміном на 50 років земельну ділянку по [ADDRESS] ставу загальною площею 0,77га також надала право [PERSON] укласти договір оренди з міською радою на земельну ділянку виділену в натурі на місцевості по [ADDRESS] та посвідчити його нотаріально. У відповідності до даного рішення Радомишльської міської ради [PERSON] заключила з міською радою договір оренди терміном на 50 років на земельну ділянку по [ADDRESS] ставу загальною площею 0,77га, який посвідчено нотаріально. Отже. внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 1825010100:06:004:0110 з зміною місця розташування та розміру орендованої [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] ставу загальною площею 0,77га на розташування [ADDRESS] ставу загальною площею 0,7304га незаконно позбавило права позивача на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для укладання договору оренди землі із земель комунальної власності, яка прилягає до його земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кад. № 18250101100:06:009:0107. Також позивач вважає, що Договір оренди терміном на 50 років на земельну ділянку по [ADDRESS] ставу загальною площею 0,77га має ознаки нікчемності, оскільки в договорі взагалі відсутні додатки, які повинні бути невід`ємною частиною договору оренди землі згідно ст..15 Закону України «Про оренду землі». Окрім того, документація із землеустрою [PERSON] виготовлялася на підставі рішень Радомишльської міської ради Житомирської області та договору оренди від 2004 року, однак внесення до Державного земельного кадастру відбулося у 2021 році. Тобто на підставі рішень, які приймались в період в який не діяв ні Закон України «Про державний земельний кадастр», ні сам Державний земельний кадастр. Тобто, необхідно було виготовити нові документи із землеустрою, як такі що відповідають чинному законодавству України. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення винесене Державним кадастровим реєстратором Відділу у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Білозерська-Заяць Т.О. від 09.04.2021 року № 41625101 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 1825010100:06:004:0110, цільового призначення 01.08 Для сінокосіння і випасання худоби, категорії земель, землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки 0.7304, за адресою: [ADDRESS] , що передалася в оренду [PERSON] . Ухвалою суду від 15.11.2022 року за клопотанням позивача замінено первісного відповідача - Державного кадастрового реєстратора Відділу у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Білозерську-Заяць Т.О. належним відповідачем - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області. Позивач в судове засідання з`явився, заявлений позов підтримав з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача до суду з`явився, проти задоволення позову заперечив. Подав до суду письмовий відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що оскільки Позивачем проект землеустрою (відведення) не розроблявся, а йому було надано лише дозвіл на розроблення такого проекту, то у Державного кадастрового реєстратора не було підстав для відмови у реєстрації земельної ділянки, а документація із землеустрою на підставі якої, було здійснено реєстрацію Земельної ділянки за кадастровим номером 1825010100:06:004:0110 відповідала всім вимогам законодавства. Також зазначає, що відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка за кадастровим номером 1825010100:06:004:0110 не має спільної межі із земельною ділянкою, яка належить позивачу за кадастровим номером 1825010100:06:009:0107. Відтак, погоджувати межі з Позивачем не було необхідності. Зазначає, що відповідно до п.30 Постанови від 17.10.2018 року по справі №380/624/16-ц Велика Палата Верховного Суду, дійшла до висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом. Також, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку за кадастровим номером 1825010100:06:004:0110, право власності на неї зареєстровано за Радомишльською сільською радою та право користування за [PERSON] . Позивач зазначає про порушення його права на розроблення проекту землеустрою, та законних очікувань щодо отримання невизначеної ділянки в оренду, однак таке його право Головним управлінням не порушене. Загалом у Позивача, не виникло жодних індивідуально визначених прав щодо спірної земельної ділянки, що саме по собі є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, на думку відповідача, ні в матеріалах справи, ні в позові не міститься підтверджуючої інформації про те, чим саме Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області порушили права Позивача. Заслухавши сторони по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 16 сесією Радомишльської міської ради Житомирської області за результатами розгляду заяви [PERSON] прийнято рішення від 18.04.2019 № 602 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для укладання договору оренди землі», відповідно до якого [PERSON] , надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для укладення договору оренди землі із земель комунальної власності на земельну ділянку орієнтованою площею 0,20 га для сінокосіння і випасання худоби за адресою: [ADDRESS] , яка прилягає до його земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 18250101100:06:009:0107. 23 квітня 2019 року до Радомишльської міської ради надійшов лист від [PERSON] , в якому повідомлялось про те, що згідно з технічною документацією із землеустрою був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,7708 га, розташованої по [ADDRESS] (вздовж Папірянського ставу) для сінокосіння, посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Ліпїїним М.О. 19.07.2004 за реєстровим №1974, та зареєстрований реєстратором Радомишльського районного відділу Житомирської регіональної філії ДЗК 21.04.2004 за №0142200001. У листі також зазначено, що [PERSON] стало відомо, що згідно з рішенням сесії Радомишльської міської ради від 18 квітня 2019 року надано дозвіл на виготовлення землевпорядної документації для передачі в оренду земельної ділянки у розмірі 20 соток для сінокосіння громадянину [PERSON] , яка з 2004 року перебуває у її користуванні. 07 травня 2019 року листом за вих.№01-28/1239 позивачу повідомлено про те що згідно з рішенням сесії міської ради №602 від 18.04.2019 йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння орієнтовною площею 0,2 га по [ADDRESS] . 23.04.2019 до міської ради надійшла інформація (договір оренди земельної ділянки №010422000001 від 21.10.2004) проте, дана земельна ділянка раніше була передана в оренду іншому землекористувачу. Враховуючи зазначене, питання про відміну рішення №602 від 18.04.2019 буде винесене на розгляд сесії міської ради, яка відбудеться 30.05.2019. Згідно з пунктом 1 рішенням 18 сесії VII скликання Радомишльської міської ради Житомирської області від 30.05.2019 №653 «Про відміну окремих пунктів рішень сесій», відмінено рішення 16 сесії Радомишльської міської ради №602 від 18.04.2019 в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для укладання договору оренди землі із земель комунальної власності [PERSON] на земельну ділянку орієнтовною площею 0,20 га для сінокосіння і випасання худоби за адресою: [ADDRESS] , яка прилягає до його земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1825010100:06:009:0107, у зв`язку з тим, що зазначена земельна ділянка перебуває в оренді іншої особи (договір оренди земельної ділянки №010422000001 від 21.10.2004), відомості про яку в Державному земельному кадастрі на час прийняття рішення 16 сесії Радомишльської міської ради №602 від 18.04.2019 були відсутні. Не погоджуючись із рішенням від 30.05.2019 №653 «Про відміну окремих пунктів рішень сесій», [PERSON] звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом про його скасування. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року справа № 240/9931/19, яке залишено в силі постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року, позов [PERSON] до Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 рішення вісімнадцятої сесії сьомого скликання Радомишльської міської ради Житомирської області "Про відміну окремих пунктів рішень сесій" від 30.05.2019 №653. Доказів звернення до землевпорядної організації щодо виготовлення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки для укладення договору оренди землі із земель комунальної власності на земельну ділянку орієнтованою площею 0,20 га для сінокосіння і випасання худоби за адресою: [ADDRESS] , яка прилягає до земельної ділянки позивача за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 18250101100:06:009:0107 та відомостей про неможливість її виготовлення у зв`язку із передачею в оренду [PERSON] , земельної ділянки загальною площею 0,7708 га, розташованої по [ADDRESS] (вздовж Папірянського ставу) для сінокосіння - позивачем не надано. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26.04.2021 надану позивачем слідує, що земельна ділянка за кадастровим номером 1825010100:06:004:0110 площею 0,7304 перебуває у власності Радомишльської міської ради (дата державної реєстрації права в державному реєстрі прав 09.04.2021 № 41625101) та передана в оренду [PERSON] (дата державної реєстрації права в державному реєстрі прав 21.10.2004 № 41625151). Вирішуючи позовну заяву в межах заявлених позовних вимог до відповідача суд зазначає наступне. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, ці вимоги не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Належними відповідачами в даній справі має бути Радомишльська міська рада Житомирської області та [PERSON] , які є володільцем та користувачем спірної земельної ділянки, яких позивач не залучив до участі у справі як відповідачів або ж співвідповідачів, не зважаючи на те, що він був про них обізнаний. Встановивши, що спірні правовідносини стосуються прав та обов`язків Радомишльської міської ради Житомирської області та [PERSON] , однак позивач не залучив їх до участі у цій справі як співвідповідачів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом у справі. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Учасники судового процесу та їхні представники, як зазначено у частині першій статті 44 ЦПК України,повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. В контексті забезпечення права особи на доступ до правосуддя, суд звертає увагу на те, що позивач, користуючись належним чином своїми процесуальними правами, з урахуванням наведених вище обставин мав реальну можливість як звернутись із позовом до належних відповідачів, так і подати клопотання про залучення їх в якості співвідповідачів. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Наведене узгоджується з постановою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 21.11.2022 у справі № 754/16978/21 та підтверджено правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20. При ухваленні рішення із вищезазначених підстав суд вважає недоцільним робити аналіз іншим обставинам і доказам, досліджених в судовому засіданні, оскільки суд не розглядає обґрунтованість позовних вимог та не вирішує спір по суті. До того ж, позовні вимоги [PERSON] можуть стати предметом розгляду справи при повторному зверненні до суду з позовом до всіх належних відповідачів, що узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Щодо зазначеного позивачем відповідача суд зазначає, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача. Таким чином, Державний реєстратор не є належним відповідачем про що неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду у вищезазначених постановах. Відповідно до статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Зважаючи на вищевказане, рішення суду в частині скасування державної реєстрації оренди спірної земельної ділянки є неможливим без скасування запису про усі речові права на спірну земельну ділянку, про що позивач в поданому позові не заявляв. Також суд зазначає, що на момент звернення до суду та розгляду справи по суті позивач не надав доказів реалізації свого права на виготовлення проекту землеустрою наданого рішенням Радомишльської міської ради Житомирської області № 602 від 18.04.2019 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для укладання договору оренди землі із земель комунальної власності» та виникнення перешкод в його реалізації у зв`язку із реєстрацією договору оренди спірної земельної ділянки, що може свідчити про відсутність порушення прав взагалі. Таким чином аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що позовні вимоги не заявлені до осіб, чиїх прав та інтересів стосується предмет спору, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed