Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що 26 грудня 2020 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання малолітньої дитини та дружини, хоча має таку можливість. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку - до [INFO] . Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 19 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 09 серпня 2023, про що учасники справи повідомлені належним чином. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла до суду заява в позовній заяві просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином - матеріали справи містять поштову розписку про вручення відповідачу судового виклику, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень з приводу позову від відповідача [PERSON] до суду не надійшло, тому розгляд справи проводиться судом на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4) Шлюб між сторонами розірваний рішенням Талалаївського районного суду від 22 липня 2022 року, (а.с.8-9) Судовим наказом Талалаївського районного суду від 27 вересня 2021 року із [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи з 22 вересня 2021 року і до повноліття дитини (а.с.3) Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Корінецького старостинського округу від 07.07.2023 року (а.с.5). Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. ч. 2, 4, ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 85 СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина під час вагітності потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині під час вагітності незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач є чоловіком позивача, яка потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка до досягнення народженою дитиною трьох років, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки у позивача [PERSON] виникло право на утримання аліментів від чоловіка, а відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальну допомогу в необхідному розмірі, будь-яких заперечень проти позову відповідачем не надано, тому позов підлягає задоволенню. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, судом враховується, що відповідач є працездатний, жодних доказів того що він не може сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення народженою дитиною трирічного віку суду не надав. Так будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять. Відтак, суд приходить до висновку, що з урахуванням положень ст. ст. 77, 80 СК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання колишньої дружини [PERSON] до досягнення народженою в шлюбі дитиною трирічного віку частці від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 18 липня 2023 року. Суд вважає, що пред`явлений розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача є достатнім, та не поставить його у скрутне матеріальне становище. Крім цього слід зазначити, що відповідачем не надано до суду доказів неспроможності його надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, та матеріали справи таких доказів не містять, або доказів які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Також до суду не надано доказів протипоказань до праці відповідача за станом здоров`я чи з інших причин, тому має можливість матеріально утримувати дружину - позивача по справі, до досягнення народженою дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходу (щомісячно) починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на положення ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved