Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до Поліського районного суду м. Києва з позовом до відповідача в якому просив суд визнати недійсним договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200318023 від 16.03.2020 укладений між [PERSON] та ТОВ «КФ.ЮА». Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та ТОВ «КФ.ЮА» було укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200318023 від 16.03.2020. Вказує, що ним даний договір не було підписано, сторонами не було дотримано умов письмової форми договору, а тому наявні підстави для визнання даного договору недійсним. Зазначає, що укладений договір має ознаки кредитного договору, а тому недодержання письмової форми договору є підставою для визнання такого договору недійсним. Посилається, що в оспорюваному договорі не було зазначено інформацію про ціну договору та сукупну вартість кредиту, що є порушенням істотних умов договору. Стверджує, що дії ТОВ «КФ.ЮА» мають ознаки нечесної підприємницької практики. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19.02.2021 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.04.2021 дану справу було передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. 28.04.2021 представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву у якому остання проти позовних вимог заперечувала. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2022 головуючим суддею у даній справі визначено суддю Букіну О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.05.2022 справу прийнято до провадження суду та розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то сторони у судове засідання не викликалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.03.2023 між [PERSON] та ТОВ «КФ.ЮА» був укладений договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200318023 відповідно до умов якого Товариство на умовах цього договору та Правил надало Клієнту грошові кошти у сумі визначеній п.5. Договору, а Клієнт у свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п.5.3. даного Договору (а.с. 29-31). Таким чином вбачається, що спірний договір було укладено між [PERSON] та ТОВ «КФ.ЮА». Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Відповідно до частини другої статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 ЦК України). У справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них. Такий правовий висновок зроблений у постанові Верховного суду від 30.07.2020 у справі 670/23/18. Як було встановлено судом вище, сторонами у оспорюваному правочині є [PERSON] та ТОВ «КФ.ЮА». Будь-яких доказів того, що між ТОВ «КФ.ЮА» та ТОВ «ФК «Форза» було укладено правочин на підставі якого відбулася заміна сторони (кредитора) у зобов`язані за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200318023 від 16.03.2023 укладеним між [PERSON] та ТОВ «КФ.ЮА» до суду не надано та матеріали справи не містять. Таким чином суд приходить до висновку, що належним відповідачем у даній справі за таких обставин має бути саме ТОВ «КФ.ЮА», як сторона оспорюваного правочину. Згідно статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Протягом усього часу передання справи у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва позивачем клопотання про заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача до суду подано не було. Також не було подано до суду доказів того, відбулася заміна кредитора (сторони) у зобов`язані за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200318023 від 16.03.2023 укладеним між [PERSON] та ТОВ «КФ.ЮА» З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із тим, що він пред`явлений до неналежного відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed