Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника - адвоката Даниленка Платона Олександровича, який діє на підставі ордеру №1354258 від 05.07.2023 року, звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 16.06.2011 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 553. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаємопорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Починаючи з січня 2023 року вони не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки це буде суперечити інтересам сім`ї, а тому звернулася до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.07.2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак, до початку судового засідання представником позивачки - адвокатом Даниленком П.О. до суду було подано заяву від 01.08.2023 року, в якій останній просить розглянути справу без його участі та без участі позивачки. Також вказує, що позивачка позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак, подав до суду заву від 01.08.2023 року, в якій вказує, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без його участі. Також, додав до даної заяви клопотання від 28.07.2023 року, в якому просить врахувати добровільне відшкодування позивачці суми судового збору. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 16.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб, який 16.06.2011 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 553. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , спір про місце проживання яких між сторонами відсутній. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Майновий спір між сторонами відсутній. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх перебування у шлюбі не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Тому, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу визнав та не заперечує проти їх задоволення, про що подав відповідну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою заявлялось клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища, тому, беручи до уваги бажання позивачки, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Судові витрати по справі складаються з витрат позивачки з оплати судового збору, сплаченого за подання позову в розмірі 1073,60 грн. /а.с. 1/. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що в позовній заяві позивачка просила стягнути такі витрати із відповідача. Разом з тим, суд враховує, що згідно платіжної інструкції P24A1498027065D3468 від 20.07.2023 року, доданої відповідачем до заяви про розгляд справи без його участі (а.с. 41 - зворотна сторона), позивачці 20.07.2023 року був відшкодований судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп. Тому підстав для стягнення такого судового збору з відповідача на користь позивачки в судовому порядку на даний час немає.

Outcome: approved