Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з заявою та просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , 1927 року народження, яка померла [INFO] , як онуком та бабусею по маминій лінії споріднення. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що його батьками є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьками його мами є [PERSON] , 1925 року народження, який помер [INFO] , та [PERSON] , 1927 року народження, яка померла [INFO] . Батьки заявника нетривалий час перебували у зареєстрованому шлюбі, а саме з 20.07.1974 по 17.06.1977, після чого обоє виїхали із с. Семаківці. Про місце знаходження тата у заявника відсутня будь-яка інформація, а мама 1983 р. проживає у росії. З часу народження заявник фактично проживав разом з бабусею і дідусем по маминій лінії споріднення, які виховували та утримували його. При житті, 06.12.2004, дідусь [PERSON] зробив письмове розпорядження, яким все своє майно заповів заявнику. Після смерті діда заявник вчасно оформив своє право на спадщину. Баба [PERSON] заповіту не складала, а тому після відкриття спадщини заявник оформляє своє право на спадщину за законом на належне їй майно. 26 квітня 2023 р. державний нотаріус Капріян С.В. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв?язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між ним та спадкодавцем через різне написання прізвищ його батьків « [PERSON] » та « [PERSON] ». Причини, чому допущено такі помилки заявнику невідомі, однак саме ці обставин унеможливлюють реалізувати його права спадкоємця. Документів на підтвердження того, що [PERSON] , [INFO] , є його мамою та дочкою [PERSON] , 1927 року народження, яка померла [INFO] , а відповідно [PERSON] , 1927 року народження, яка померла [INFO] , - його бабусею, заявник не має. Встановлення факту родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] , як онуком та бабою, потрібне заявнику для оформлення спадщини та одержання відповідного правовстановлюючого документу. Ухвалою суду від 22.02.2023 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження. Представник заявника - адвокат Бундзяк У.М. у судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] , яка померла [INFO] , як онуком та бабою, з наведених в заяві підстав, просить заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи - Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився. Городенківська міська рада 19.06.2023 на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами. Дії заінтересованої особи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи. У постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, заслухавши вступне слово представника заявника, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п.7 вищеназваної Постанови Пленуму ВС України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 червня 1975 р. Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, вбачається, що заявник [PERSON] народився [INFO] у с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області; його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відомості про [PERSON] , [INFO] , та його батьків [PERSON] , [PERSON] містяться в книзі реєстрації народжень за 1972 р. Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, пор. № 23. Відповідно до положень сімейного законодавства України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям. Складовим елементом імені фізичної особи є по батькові. За загальним правилом, по батькові дитини утворюється від власного імені батька. Копією витягу № 00039439843 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, сформованого 27 квітня 2023 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стверджується, що прізвище батька заявника - « [PERSON] », ім?я - « [PERSON] », дата народження [INFO] , актовий запис № 2 від 05 січня 1954 р., його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Однак, із копії витягу № 00039409537 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, сформованого 25 квітня 2023 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що 20 липня 1974 р. виконавчим комітетом Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 21. 17 червня 1977 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 71; після розірвання шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », прізвище дружини - « [PERSON] », про що свідчить копія витягу № 00039406478 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу, сформованого 25 квітня 2023 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Співзвучність прізвищ « [PERSON] » та « [PERSON] » дає суду підстави вважати, що [PERSON] та [PERSON] (прізвище до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », за свідоцтвом про народження заявника - « [PERSON] », після розірвання шлюбу - « [PERSON] є батьками заявника [PERSON] . Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 лютого 1957 р., заповненого російською мовою, вбачається, що батьками матері заявника [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 51 від 19 березня 1954 р. Згідно вільної енциклопедії спорідненість (родинні зв`язки) - це стан пов`язаності між родичами. Дід - батьків або материн батько, баба - батькова або материна мати, внук (онук) - син сина або дочки. Наведене свідчить, що заявник [PERSON] є онуком [PERSON] та [PERSON] . Дід заявника [PERSON] помер [INFO] у віці 79 років у с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 17 від 11 грудня 2004 р. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Заявник [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON] та отримав 14.02.2006 в Городенківській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 176, на спадкове майно спадкодавця (спадкова справа № 70). Баба заявника [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років у с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 1 від 16 лютого 2008 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 лютого 2008 р. Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч.1 ст.1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. Заявник, як спадкоємець п`ятої черги за законом після смерті баби [PERSON] , звернувся до державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця. Із копії Витягу № 68354805 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 02.02.2022 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 69074718 (номер у нотаріуса 30/2022), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Однак, нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця з посиланням на те, що неможливо встановити родинний зв`язок між ним та [PERSON] , як між онуком та бабою, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2023 № 571/02-31. Згідно п.4.2 гл.10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею були зареєстровані та проживали однією сім`єю: внук [PERSON] , 1975 р.н., невістка [PERSON] , 1983 р.н., правнук [PERSON] , 2003 р.н., правнук [PERSON] , 2004 р.н., правнук [PERSON] , 2007 р.н., що стверджується копією Акту № 16/55 обстеження житлово-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 01.05.2023, складеного комісією в складі старости с. Семаківці та членів громадської ради. Копіями квитанцій про оплату за електроенергію підтверджується, що заявник [PERSON] оплачує комунальні послуги, надані за вищевказаною адресою. Мати заявника [PERSON] , 1954 р.н. (після розлучення [PERSON] ), була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; в листопаді 1983 р. вибула в росію та по даний час за вказаною адресою більше не зареєстрована та не проживала, про що свідчить копія Акту № 16/56 обстеження житлово-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 01.05.2023, складеного комісією в складі старости с. Семаківці та членів громадської ради. У судовому засіданні свідок [PERSON] , який є сусідом заявника, суду пояснив, що йому відомо, що матір`ю заявника є [PERSON] , батьками якої є [PERSON] і [PERSON] . Мати заявника десь у 1980- рр.. виїхала в росію на роботу, батько [PERSON] виїхав з села Семаківці та більше не повертався. Також свідку невідомо, чи контактує заявник з матір`ю. Підтвердила, що заявник проживав з бабусею та дідусем та опікувався ними. У судовому засіданні свідок [PERSON] , яка живе поряд із заявником суду пояснила, що мати заявника [PERSON] одружилась з чоловіком [PERSON] , проте проживали вони нетривалий час, пізніше мати заявника залишила його з дідусем [PERSON] і бабусею [PERSON] та виїхала до росії на роботу, з того часу у село не поверталась, батько заявника теж виїхав з села та не повертався. Заявник проживав з бабусею та дідусем, опікувався ними. Отже, у судовому засіданні здобуто достатньо доказів на підтвердження факту родинних відносин між заявником [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , як онуком та бабою. Встановлення даного факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки надасть йому можливість реалізувати права спадкоємця. Враховуючи, що іншим шляхом, окрім судового рішення, встановити зазначений факт неможливо, суд приходить до переконання, що заявлені [PERSON] вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved