Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

16 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Веснянської сільської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] посилався на те, що він є громадянином держави Ізраїль. [INFO] в місті Хайфа, держави Ізраїль померла його дружина [PERSON] , яка теж була громадянкою держави Ізраїль. Даний випадок смерті зареєстровано в книзі реєстрації актів про смерть за 2020 рік, про що складено відповідне свідоцтво, яке видане в Бюро реєстрації населення та імміграції в місті Хайфа, держави Ізраїль. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла трикімнатна квартира [ADDRESS] . Позивач [PERSON] вказував на те, що після смерті дружини [PERSON] він за законом є єдиним її спадкоємцем, і тому 27 червня 2021 року він звернувся до нотаріуса в місті Хайфа, держави Ізраїль, з метою оформлення спадщини за законом після смерті дружини. Оскільки Україна та Ізраїль є учасниками Гаазької конвенції від 05 жовтня 1961 року, відразу вказана вище заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] була направлена авіапоштою до Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори. Раніше, 12 квітня 2021 року нотаріус в місті Хайфа, держави Ізраїль - Ієхіель Дівілов посвідчив переклад ізраїльського біометричного посвідчення особи позивача [PERSON] № [NUMBER] , що видане Міністерством внутрішніх справ держави Ізраїль від 07 грудня 2015 року та переклад свідоцтва про смерть [PERSON] від [INFO]. 13 квітня 2021 року на вказаних документах проставлено апостиль. 27 липня 2021 року нотаріус в місті Хайфа, держави Ізраїль - Ієхіель Дівілов посвідчив довіреність, якою позивач [PERSON] уповноважив громадянина України [PERSON] на оформлення спадкових прав після смерті громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з вимогами Гаазької конвенції від 05 жовтня 1961 року, 28 липня 2021 року зроблений переклад з івриту та на довіреності також проставлено апостиль. Позивач [PERSON] зазначив, що 09 серпня 2021 року на адресу [PERSON] авіапоштою були направлені: засвідчена копія ізраїльського біометричного посвідчення особи позивача; засвідчена копія свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] . Вказані вище документи були доставлені [PERSON] 11 серпня 2021 року. 07 вересня 2021 року [PERSON] знята з реєстрації місця свого проживання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку зі смертю. При цьому, 11 вересня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку, передбаченого Цивільним кодексом України, для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві позивач вказував на те, що причиною затримки направлення ним заяви про прийняття спадщини та інших документів послугувало те, що він зареєстрований та постійно проживає в місті Хайфа, держави Ізраїль, при цьому спадкове майно знаходиться в селищі Надбузьке, Миколаївського району Миколаївської області. Він є людиною похилого віку (на час звернення до суду досяг семидесяти чотирьох річного віку), особисто прибути в Україну для оформлення спадщини за місцем її відкриття позивач не мав можливості через карантинні обмеження COVID-19 та відсутність авіасполучення на час локдауну. Водночас позивач [PERSON] посилався на відміності Українського законодавства та законодавства Ізраїлю. У тому числі, позивач посилався на обмеженість авіасполучення та роботи установ, організацій, підприємств після локдауну. Крім цього, позивач [PERSON] зазначив у позові, що 10 травня 2021 року в Ізраїлі оголошено надзвичайний стан, у зв`язку з загостренням Ізраїльсько - Палестинського конфлікту. На думку позивача усі фактори у їх сукупності підтверджують поважність причин пропуску ним шестимісячного строку, передбаченого Цивільним кодексом України, для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки у позивача відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку, він просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2021 року вказаний позов [PERSON] прийнято до розгляду, у цивільній справі відкрито провадження. Постановлено разглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2023 року постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі № 945/1807/21 за позовом [PERSON] до Веснянської сільської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та призначити справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2023 року постановлено призначити у справі підготовче судове засідання; у даній справі замінено первісного відповідача Веснянську сільську об`єднану територіальну громаду Миколаївського району Миколаївської області на належного відповідача Веснянську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, при цьому 08 серпня 2023 року його представник [PERSON] подав на адресу суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. Розгляд справи представник позивача просив проводити за його відсутності. Представник відповідача Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області у підготовче судове засідання не з`явився, при цьому 13 липня 2023 року керівник сільської ради в системі "Електронний суд" сформував заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача. Суд дослідив у підготовчому судовому засіданні наявні у справі письмові докази та дійшов такого: [PERSON] померла [INFO] в місті Хайфа, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, видане в Бюро реєстрації населення та імміграції в місті Хайфа, держави Ізраїль 3 січня 2021 року, доданою позивачем до позовної заяви в перекладі на українську мову. Свідоцтво про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Хайфа, складено на івриті. 12 квітня 2021 року нотаріусом в місті Хайфа, держави Ізраїль - Ієхіелем Дівіловим (номер ліцензії 200633) засвідчено вірність перекладу на українську мову свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Хайфа, складеного на івриті; підтверджено власним підписом і печаткою. 13 квітня 2021 року нотаріусом Ієхіелем Дівіловим на вказаному вище документі проставлено апостиль (а. с. 14 - 16). За життя [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Георгієвою О.Г. 01 червня 2007 року за реєстровим № 862, була власницею квартири [ADDRESS] (а. с. 26). Позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 13). Згідно з положеннями ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . 27 червня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса в місті Хайфа, держави Ізраїль, з метою оформлення спадщини за законом після смерті дружини [PERSON] ; подав заяву до Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. 27 червня 2021 року нотаріус в місті Хайфа, держави Ізраїль - Ієхіель Дівілов (номер ліцензії 200633) власним підписом і печаткою підвердив підпис [PERSON] на заяві, поданої до нотаріального органу; 28 червня 2021 року проставив апостиль на зазначеній вище заяві (а. с. 17, 18). 27 липня 2021 року нотаріус в місті Хайфа, держави Ізраїль - Ієхіель Дівілов (номер ліцензії 200633) посвідчив довіреність, якою позивач [PERSON] , уповноважив громадянина України [PERSON] , у тому числі, на оформлення спадкових прав після смерті громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] ; 28 липня 2021 року проставив апостиль на вказаній вище довіреності (а. с. 19 - 21). 11 вересня 2021 року [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, що посвідчена 27 липня 2021 року нотаріусом в місті Хайфа, держави Ізраїль - Ієхіелем Дівіловим (номер ліцензії 200633), від імені громадянина держави Ізраїль [PERSON] , до Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області подано документи для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 вересня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку, передбаченого ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 31). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд бере до уваги той факт, що позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса в місті Хайфа, держави Ізраїль, з метою оформлення спадщини за законом після смерті дружини [PERSON] , у строк, встановлений статтею 1270 ЦК України. Крім цього, позивач [PERSON] є громадянином держави Ізраїль, що підверджується посвідченням особи, вірність перекладу якого 27 липня 2021 року засвідчив та підвердив власним підписом нотаріус Ієхіель Дівілов (номер ліцензії 200633) і 28 липня 2021 року проставив апостиль, при цьому спадкове майно після смерті його дружини [PERSON] знаходиться в селищі Надбузьке, Миколаївського району Миколаївської області. Також суд зважає на той факт, що позивач є людиною похилого віку, у зв`язку з чим особисто прибути в Україну для оформлення спадщини за місцем її відкриття не мав можливості. У тому числі, суд не відхиляє доводи позивача щодо введення і в Україні і в Ізріїлі карантинних обмежень, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та відсутність авіасполучення на час локдауну, що у свою чергу також слугувало тому, що позивач не міг вчасно доставити документи щодо оформлення спадщини саме до нотаріального органу України. Отже, зазначені позивачем обставини є достатніми підставами вважати причину пропуску строку поважною. При цьому, позивач [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] не подавав, від права на спадкування не усунутий і бажає прийняти спадщину. Крім цього, з Інформаційної довідки Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66689747 від 02 жовтня 2021 року, наданої на запит суду від 21 вересня 2021 року слідує, що після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не відкривалася. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згіно з положеннями ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved