Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що 21 червня 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 124. Згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2021 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що в період шлюбу за спільні кошти подружжя ними було придбано нерухоме майно. А саме, 15 серпня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н. А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2366 було придбано квартиру [ADDRESS] . За період перебування у шлюбі з відповідачем та до укладення шлюбу, вона постійно працювала на різних посадах. Тобто, квартира [ADDRESS] була придбана нею та відповідачем в період спільного проживання та шлюбних відносин за спільні накопичення, які утворилися в процесі їхнього спільного проживання. Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач. Вона ж разом з дочкою була вимушена переїхати до іншого житла (винаймати житло), оскільки, проживати разом з відповідачем стало неможливо. Житла, яке б належало їй на праві особистої приватної власності в неї немає. Спірна квартира є єдиним житлом в якому б вона могла проживати разом з дочкою. Просить суд визнати квартиру [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] ; визнати за нею у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; судові витрати стягнути з відповідача. 21 вересня 2021 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. 24 грудня 2021 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника (правонаступників). 25 жовтня 2022 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, справу призначено до судового засідання. 07 листопада 2022 року ухвалою суду провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] закрито в зв`язку зі смертю особи; залучено в якості відповідачів до участі у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] ); залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Черкаської міської ради. 07 лютого 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи його тим, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. від 15 серпня 2012 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 21 червня 2012 року. Незважаючи на те, що дана квартира придбана в період перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, але за кошти, отримані від реалізації 1/2 частини трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому на праві особистої власності, яку він отримав за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2011 року по справі № 2-486/11 при розподілі спільного сумісного майна подружжя з першою дружиною [PERSON] . Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 03 серпня 2012 року, укладеного між [PERSON] та його донькою [PERSON] , 1/2 частини трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , продана за 126270 грн. Квартира номер [ADDRESS] придбана [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н. А. від 15 серпня 2012 року, відповідно п. 4 Договору, вартість квартири становить 114 000 грн. 00коп. З даних договорів чітко вбачається хронологія подій та той факт, що вартість придбаної квартири номер [ADDRESS] значно менша за вартість проданої 1/2 частини трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому на праві особистої власності. Згідно п. 6 Договору купівлі-продажу квартири від 03 серпня 2012 року, укладеного між [PERSON] та його донькою [PERSON] , продавець повідомив покупця про те, що відчужувана частина квартира є його особистою власністю, оскільки, набула в результаті поділу спільного майна подружжя. Таким чином, оскільки, частина квартири [ADDRESS] була особистою власністю [PERSON] , тому, кошти в сумі 126270 грн.00коп., отримані від реалізації вказаної квартири та вкладені для придбання квартири [ADDRESS] мали статус особистих в розумінні ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України та ст. 60 СК України. Вказує, що встановлення юридичного факту про те, що квартира [ADDRESS] була особистою власністю [PERSON] , який помер [INFO] необхідно для спадкування спадкоємцями спадщини. Просить встановити факт, який має юридичне значення про те, що квартира [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. від 15 серпня 2012 року, який помер [INFO] , була особистою власністю [PERSON] , відповідно до ч. 3 ст. 57 СК України; судові витрати, в тому числі, відшкодування сплаченого судового збору та вартість юридичних послуг, орієнтовний розрахунок яких становить 7000 грн. 00коп. відшкодувати за рахунок відповідача. 06 березня 2023 року ухвалою суду об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про поділ спільного майна подружжя (справа № 711/5076/21) та за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення (справа № 711/762/23). Також, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, почато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання. 14 березня 2023 року через канцелярію суду позивач [PERSON] надала відзив на позовну заяву [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому просить в задоволені позову відмовити. 06 квітня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Відносно об`єднаного позову, що зазначила, що просить в його задоволенні відмовити. Зазначила, що коли вона проживала з [PERSON] , вона ходила на роботу, а після роботи ходила ще на додаткову роботу щоб заробити гроші. На підтвердження того факту, що вона продала квартиру в м. Умань - в неї є ордер на продаж квартири, вона проживала в селі та тримала по 4 штуки свиней, а потім їх продавала. З квітня 2011 року вона проживала по [ADDRESS] вона ніколи не проживала. Коли покійний чоловік продав квартиру, то вона не допомагала йому вивозити речі, оскільки її дитині були лише три тижні. Чоловік з тієї квартири привіз стінку, побите ліжко та комод, дзеркало побила колишня дружина. На час купівлі квартири в неї було 8500 доларів США, плюс були гроші від продажу будинку в селі, який належав бабусі. Вказала, що спочатку вони з сім`єю [PERSON] уклали договір і вона віддала 1500 доларів США, але почались проблеми з сім`єю [PERSON] , вони сказали, що це просто «бумажка» , а не договір, вони хотіли отримати всю суму, і вони пішли до ріелтора і заключили другий договір «Про внесення завдатку». У померлого не було грошів і роботи. Згодом його родина сплатила кошти за його частину квартиру по [ADDRESS] і лише тоді вони склали гроші і купили квартиру. В будинку вони почали ремонт: провели воду, отеплення, поставили котел, потрібно робити стіни, потолок, заливали підлогу. Це були дорого вартісні роботи, післі купівлі квартири в них залишились гроші на ремонт. Адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов пітримала та просила його задоволити. Відносно об`єднаного позову, що зазначила, що просить в його задоволенні відмовити. Вказала, що в договірі зазначено, що квартира була куплена за спільні кошти, і в позивачки були кошти до продажу квартири померлого. Перший договір завдатку був пролонгований. Коли кошти передавались в березні, то шлюб не був укладений і це були її особисті кошти, а в липні померлий і позивачка були в шлюбі, вона була вагітна, тому, вона не заперечувала щоб пішов чоловік і уклав договір, оскільки, вона вже була на 8 місяці вагітності. Дані договори мають рівну юридичну силу, печатка агенстава ні нащо не впливає, сума в договорах є ідентичною, і свідки і сторони стверджували що в [PERSON] особистих коштів не було. Зазначила, що в договорі купівлі - продажу квартири позивачка надала згоду на купівлю квартири, цим, на її думку, нотаріус встановив, що це були спільні кошти подружжя.04 жовтня 2001 року була продана квартира в м. Умань, частка позивачки була продана за 8,8 тисяч гривень, на які вона обміняла долари в сумі 1650 доларів США. Трудовою книжкою підтверджується факт того, що на час купівлі квартири вона постійно працювала і на той час їй було вже 37 років. Вона працювала медсестрою у родині [PERSON] , доказ є заява [PERSON] , в якій зазначено, що позивачка надавала допомогу його батькам і отримувала щомісячно 500 доларів США. Про те, що допомогу надавала відповідачка [PERSON] визнає, але не визнає оплату за дану допомогу. Просила звернути увагу на книгу, де висловлена вдячність за працю [PERSON] . Договір завдатку, який був укладений в березні між позивачкою та [PERSON] , укладався ще до продажу квартири, яка належала померлому та його першій дружині. Померлий [PERSON] на той час не працював, коштів не було, [PERSON] підтверджує, що він постійно ходив та просив кошти, а тому, кошти на завдаток дала Позивачка. В двох договорах вказана сума завдатку в розмірі 1500 доларів США. Позивачка перший раз вийшла заміж в 37 років, до 37 років вона збирала кошти на власне житло, постійно працює, продала частину належної їй квартири. В той час покійний [PERSON] не працював і частину грошей, що отримав від продажу квартири транспортував в купівлю квартиру, частину в ремонт, частину в утримання родини, оскільки, позивачка щойно народила і не могла працювати. З 2008 року по 2011 рік позивачка ще надавала допомогу як медсестра, але найти ту особу не має можливості. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона є дочкою покійного [PERSON] . З позивачкою вона познайомилась задовго до розлучення батьків. Після сварки батьків вона забрала свою маму, батько залишився проживати в квартирі. Коли вона разом з мамою через пару днів прийшли до квартири, то там був батько і [PERSON] в її речах. Потім між ними було розлучення і поділ майна подружжя. Квартира була оформлена на її батька, батько почав вимагати гроші за свою половину. На той час вони збирали кошти та документи для оформлення договору купівлі-продажу квартири, але батько не хотів чекати і вимагав, щоб вони йому віддали кошти. У батька та [PERSON] не було навіть коштів для внесення завдатку, бо він ходив по всим знайомим та просив кошти. 10 серпня 2021 року був укладений Договір купівлі-продажу частина квартири батька і вона сплатила батькові 18000 доларів. Це було 03 серпня 2021 року, в день укладання договору купівлі продажу, плюс вона сплатила кошти за переоформлення. Коли батько прийшов за речами, то був разом з [PERSON] , вони вивозили все, а з дитиною була чужа жінка, яка працювала терапевтом. Вони вивезли пральну машину, меблі, вішалки, не дивлячись на те, що більшість всього цього придбала її мама. Останнє що він вивозив, це був посуд, він його скрутив в килим, також і вивозив хрустальний посуд. Від бабусі свідок дізналась, що позивачка передала гроші в сумі 10000 грн. на завдаток. Також вказала, що кошти, які були внесені за купівлю їхньої квартири були батькові, їй відомо з його слів. Також, квартира придбавалась відразу після того, як вона віддала батькові гроші. Коли в 2021 році [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, батько в неї просив документи, які підтверджують, що кошти на квартиру дала вона. Також вказала, що кошти в них були, оскільки, їхня бабуся довго працювала у неї була велика пенсія, плюс дотація та паї. Всі кошти передавалися батькові. Адвокат Джирма Алла Володимирівна, яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , в судовому засіданні просила заяву про встановлення юридичного факту задоволити, а позовну заяву про поділ спільного майна подружжя залишити без задоволення. Зазначила, що померлий відповідач висловлював свою думку щодо квартири, яку він купив сам за гроші отримані від продажу 1/2 квартири по [ADDRESS] . Бабуся проживала з ними і вона всі гроші віддавала [PERSON] . В кабінеті при отриманні коштів за квартиру вона не була присутньою, і не знає скільки він коштів отримав. За квартиру було заплачено 8,5 тисяч, в цю суму входить завдаток, квартира коштувала 15 тисяч. В період шлюбу [PERSON] було продано 1/2 квартири, яка була особистою власністю [PERSON] , через два тижні придбано іншу квартиру. Всі кошти від продажу 1/2 квартири була вкладена в квартиру по [ADDRESS] , позивачка стверджує, що половина коштів транспортована в квартиру, половина в ремонт. Кошти від продажу квартири були отримані в 2001 році, відсутні докази того, що ці кошти збереглись до часу купівлі квартири по [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона є рідною сестрою [PERSON] . В неї з ним були гарні відносини, і до розлучення з [PERSON] вон з нею тісно спілкувалась. На завдаток у них коштів не було і він у мами позичив 10000 грн в квітні місяці, вони з ним говорили по телефону і він це все зі нею проговорював, ще дві тисячі де вони взяли вона не знає. І він сплатив завдаток. А потім [PERSON] сплатила йому кошти за частину квартири. на момент проживання з першою дружиною, він працював на мебельній фабриц,і з другою дружиною він працював охоронцем. Від народження дитини [PERSON] не працювала, доки не пішла від її брата. З позивачкою свідок познайомилась до їхнього одруження, вони приїжджали до матері, вона казала, що вчилась в меді, працювала масажисткою, знає, що до декрету працювала на «м`ясокомбінаті». Після купівлі квартири не було ні опалення, ні води, але з продажу залишилось 5000 доларів і він також заробляв охоронцем, плюс додатково працював, в нього було авто, він займався перевозками, в квартирі вони викинули стіну, двері, провели отеплення, воду, пофарбували. Частину ремонтних робіт в їхній квартирі проводив кум [PERSON] , а частину ремонту робили самі. На ремонт пішло 5000 доларів і потім ще навіть їм не вистачило коштів, [PERSON] не повертав гроші на завдаток. Не відомо чи давала [PERSON] свої кошти на завдаток. Вона сказала, що в неї є гроші, і які вона буде витрачати на себе. Ця розмова була після одруження. При передачі коштів вона присутньою не була, про цей факт знає зі слів матері. 18000 доларів США давала вона, мама, чоловік, вони ці кошти позичали у кумів, більшу частину коштів дав мамин рідний брат, який працює підприємцем в іншому місці. Гроші на завдаток в розмірі 10000 грн. батькові дала мати, коли він прийшов і просив. 13 грудня до неї брат подзвонив, і сказав, що йому погано, вона приїхала до нього і викликала швидку, брата відвезли в лікарню. Ключі від квартири були разом з ним, їй ключі від квартири віддали, вона приїхала до квартири і речі в ній були вже підготовлені , вона переночувала в квартирі ,оскільки позивачка на той час з ним не проживала. Гроші від продажу попередньої квартири в них пішли і на купівлю квартири і на ремонт. Представник третьої особи Органу опіки та піклування ЧМР в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи за їхньої відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона спілкувалась з братом, коштів у нього не було, і він в матері попросив гроші на внесення завдатку. Коли вони забирали речі з квартири, вона дві години сиділа з дитиною в своїй відпустці. Мати дала 10 000 грн., коли він отримав гроші за половину квартири, то заплатив гроші за квартиру, по Договору купівлі-продажу. Жили вони не багато. Племінниця з ними спілкувалася до того моменту, як позивачка пішла жити до [PERSON] , який робив їм ремонт. Свідок була в квартирі ще до ремонту, коли гляділа дитину, а потім через три роки, вона в них жила, як приїздила на курси, меблі в них були старі, ті, які вони забрали у [PERSON] і її матері, вони добудовували кімнату і не доробили другий поверх. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він є співмешканцем позивачки, з відповідачами знайомий. З померлим знайомий з дитинства, з позивачкою познайомились після укладення ними шлюбу. Свідку було відомо про купівлю квартири по [ADDRESS] , він його запросив, щоб він подивився на ту квартиру і попросив щоб він підрахував скільки буде коштувати ремонт. Він його попередив, що якщо не має всієї суми на ремонт, то він працювати не буде, він сказав, що є гроші, якась частина у дружини, якась у нього. Свідок знав, що [PERSON] ніде не працює, але він розвівся і продавав квартиру. Позивачка казала при свідкові, що вона давала завдаток, а [PERSON] кричав, що він в мами взяв, на що позивачка казала - «як тобі не соромно, ти ж знаєш, що завдаток я давала». Спочатку гроші свідок не брав, а потім коли сказали, що він кумом буде, то не брав взагалі. [PERSON] не казав, що це тільки його квартира, коли він їздив за матеріалами то гроші давала [PERSON] . Підрахував суму ремонту на матеріали, 4000 доларів потрібно було лише на ремонт квартири. Свідок з [PERSON] познайомилися в серпні 2012 року, а проживають разом 2, 5 роки. Зараз вона проживають по [ADDRESS] . Добудова робилась через пару років після ремонту, добудова на даний час не узаконена. Щодо грошей, вкладених в ремонт відомо зі слів. Йому відомо, що [PERSON] сплачувала [PERSON] кошти за квартиру, яку саме суму він не знає. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, прослухавши звукозапис,встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). Щодо встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне. Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2021 року розірвано шлюб, укладений 21.06.2012 року (актовий запис № 124) між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Вищезазначеним рішенням встановлено, що 21.06.2012, згідно даних Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 124. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 15 серпня 2012 року (в період шлюбу), посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А., [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 269821257 від 10.08.2021 - квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу,2366,15.08.2012, приватний нотаріус Велікова Н. А. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 21.08.2012. 26 травня 2021 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2021 року розірвано шлюб, укладений 21 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] вказує, що на момент прийняття рішення щодо придбання квартири за адресою: [ADDRESS] у неї було 8500 доларів США. На підтвердження даного факту нею надано копію Договору купівлі-продажу квартири від 04 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Очеретяною В.В., з якого вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] , [PERSON] кожному по 1/2 частці належну їм на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . (п. 1 Договору купівлі-продажу квартири). Відповідно до п. 2 Договору купівлі-продажу квартири, продаж цей вчинено за 26500 грн., які вони [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали від [PERSON] повністю до підписання цього договору. Тобто, в 2001 році [PERSON] отримала 8800 грн. 00коп. за відчуження належної їй на праві власності квартири 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . За офіційним курсом НБУ, станом на 04 жовтня 2001 року, 1 долар США дорівнював 5,330 грн. Тобто, після відчуження квартири за адресою [ADDRESS] [PERSON] було отримано 1650 доларів США (8800 грн./5,330=1650). Також, позивачка [PERSON] в судовому засіданні вказувала, що в період з 2006 року по 31 грудня 2007 року вона надавала допомогу [PERSON] по догляду за його батьками [PERSON] та [PERSON] . Так, в матеріалах справи є заява [PERSON] , в якій зазначено, що з 2006 року по день смерті батьків [PERSON] проживала разом з його батьками, надавала їм допомогу, яку вони потребували за станом здоров`я, а саме, готувала їжу, прала, переодягала, прибирала, купала та ін.., при цьому маючи середню медичну освіту. В обов`язки [PERSON] входив контроль прийому ліків, надання уколів та іншої медичної допомоги. Також, зазначено, що він дуже вдячний [PERSON] за її допомогу в догляді за його батьками. Кожного місяця він надавав [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) матеріальну подяку, яка складала щомісяця в розмірі 500 доларів США. Загальна сума, яку отримала [PERSON] за свою допомогу в догляді за його батьками склала 6000 доларів США. На підтвердження вищезазначеного факту в матеріалах справи є, також, Витяг з книги, де [PERSON] (дочка) виражає вдячність [PERSON] і де зазначені спогади медсестри Ірини ( [PERSON] ), де вона зазначає, що була знайома з [PERSON] з жовтня 2006 року. У відзиві на заяву [PERSON] вказує, що в період з жовтня 2008 року по січень 2011 року вона надавала допомогу [PERSON] по догляду за її бабою [PERSON] . Загальна сума, яку вона отримала за свою допомогу в догляді за [PERSON] склала 4200 доларів США. Крім того, в матеріалах справи є копія трудової книжки [NUMBER] на ім`я [PERSON] , з якої вбачається, що вона в період з 01 вересня 1993 року по 09 жовтня 2012 року працювала на різних посадах, тобто, отримувала дохід. Також, в матеріалах справи є Угода про завдаток від 15 березня 2012 року, з якої вбачається, що завдаткодавець [PERSON] та завдаткодержатель [PERSON] уклали дану Угоду про наступне: П. 1 Угоди, Сторони дійшли згоди в тому, що для забезпечення точного та належного виконання зобов`язань з приводу купівлі/продажу вищевказаного об`єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] передбачена передоплата в розмірі 1500 доларів США, яка має статус завдатку. П. 5 Угоди, вказаний у п. 1 даного договору об`єкт буде проданий за суму, еквівалентну 14250 доларів США (курс долара 8 грн.). На думку суду, дана угода є підтвердженням того, що кошти в розмірі 1500 доларів США були особистими коштами [PERSON] 02 липня 2012 року було укладено також Договір про завдаток, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Даний договір посвідчений печаткою ПП «Ріелті-Люкс». Відповідно до п. 1 Договору, продавець продає, а покупець купує 1/4 будинку м. Черкаси, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за ціною 15000 доларів США (приблизно 120 000 грн.), що на момент підписання договору складає еквівалент 8,00, по курсу 8,00. Відповідно до п. 3 Договору, продавець отримав від покупця завдаток у рахунок вартості об`єкта у розмірі 1500 доларів США: 12000 грн., що на момент підписання цього договору складає еквівалент 12000 грн. В судовому засіданні встановлено, що дійсно даний договір був укладений саме [PERSON] , але станом на 02 липня 2012 року сторони вже перебували в офіційному шлюбі, а тому, на думку суду, даний договір укладався в інтересах сім`ї. В судовому засіданні свідки зазначили, що станом на 02 липня 2012 року у подружжя [PERSON] не було всіх коштів для оформлення Договору купівлі-продажу квартири, а тому, було укладено другий договір за участю ріелтора для забезпечення гарантій продавця квартири за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві зазначає, що квартира за адресою: [ADDRESS] була придбана за кошти, отримані від реалізації 1/2 частини трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на праві особистої власності , яку він отримав за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2011 року по справі № 2-486/11 при розподілі спільного сумісного майна подружжя з першою дружиною [PERSON] , а, отже, кошти, отримані від реалізації вказаної квартири та вкладені в придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] мали статус особистих. Так, відповідно до Договору купівлі-продажу частини квартири від 03 серпня 2012 року, [PERSON] купила у [PERSON] 1/2 частину трикімнатної квартири [ADDRESS] . Відповідно до п. 4 Договору, вказана 1/2 частина квартири продана за 126270 грн. Ці гроші продавець отримав від покупця до підписання цього договору. Доказів того, що саме ці кошти були вкладені [PERSON] в купівлю квартири за адресою: [ADDRESS] суду не надано. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1-3 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. На думку суду, [PERSON] не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] квартира була куплена саме за кошти, які були отримані померлим [PERSON] від реалізації 1/2 частини трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Щодо поділу спільного майна подружжя, суд зазначає наступне. Верховним Судом України при розгляді справи № 6-843цс17 (постанова від 24.05.2017 року) висловлена Правова позиція про те, що за загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено ст. 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма ч. 3 ст. 61 СК України кореспондує ч. 4 ст. 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Судом встановлено, що квартира за адресою [ADDRESS] була придбана під час перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] та відповідно до договору купівлі-продажу (а.с.11) від 15.08.2012 року в п.10 зазначено ,що цей договір укладається за згодою дружини покупця - [PERSON] ,в договорі не зазначено ,що квартира [ADDRESS] особиста власність померлого [PERSON] . Суд оцінює критично звукозапис розмови матері померлого [PERSON] . [PERSON] та померлого сина [PERSON] ,оскільки не зрозуміло розмови між ними ,а лише розмова на високих тонах ,померлого [PERSON] .. Крім того як вбачається з матеріалів справи що позивачкою з померлим [PERSON] проводилася ремонтні роботи в спірній квартирі,про що свідчить купівля бокса гідро масажного з піддоном(видаткова накладна від 01.10.2014 року),плити газової(товарний чек від 22.11.2012року),що свідчить про те ,що подружжя [PERSON] мали кошти на виконання ремонтних робіт в квартирі. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати квартиру [ADDRESS] , яка придбана за Договором купівлі-продажу квартири від 15 серпня 2012 року, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання про поділ спірної квартири, яка є об`єктом права спільної сумісної власності, суд враховує, що відповідно до ч.1, 2 ст. 70 СК України, - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено. За таких обставин суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] у праві власності на спірну квартиру є рівними - по 1/2 частці за кожним. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 57, 60-61, 65 СК України,

Outcome: approved