Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», в особі представника Сечко С.В., звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовомдо [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.07.2019 о 12 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Електротехнічна, 18 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля потерпілого, були застраховані а ПрАТ «СК «Українська страхова група» договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-3001-19-00026, укладений 13.03.2019 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищезазначеному транспортному засобу. Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 28.07.2019 [PERSON] визнав свою вину в даній дорожньо-транспортній пригоді. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди склала 20099,94 грн. Позивач звернувся до страхової компанії ТДВ СК «Альфа-Гарант», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача із заявою про виплату суми страхового відшкодування за полісом АО5811150, за яким страхова компанія здійснила виплату у розмірі 9573,65 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10526,29 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2021, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав та з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.07.2019 о 12 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Електротехнічна, 18 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Ford» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля потерпілого, були застраховані а ПрАТ «СК «Українська страхова група» договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-3001-19-00026, укладений 13.03.2019 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищезазначеному транспортному засобу. Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 28.07.2019 [PERSON] визнав свою вину в даній дорожньо-транспортній пригоді. Страхувальник звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Вказана заява була розглянута, пошкодження автомобіля потерпілого [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди склала 20099,94 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилась на основі Акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 30.07.2019, ремонтної калькуляції № ДККА-67119 від 07.08.2019, рахунки-фактури № КМдС-0042045 від 06.08.2019, Страхового акту № ДККА-67119 від 07.08.2019. Позивач відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 20099,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19933 від 07.08.2019. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Mitsubishi» державний реєстраційний номер [NUMBER] бла застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів АО5811150. Позивач звернувся до страхової компанії ТДВ СК «Альфа-Гарант», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача із заявою про виплату суми страхового відшкодування за полісом АО5811150, за яким страхова компанія здійснила виплату у розмірі 9573,65 грн., (страхова виплата з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіль потерпілого), яка не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-3001-19-00026. Викладене підтверджується платіжним дорученням № 3401 від 25.09.2019. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків. Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Приймаючи до уваги те, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток має відшкодувати ПрАТ «СК «Українська страхова група» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-3001-19-00026 та сумою відшкодування виплаченому за полісом АО5811150, а саме 20099,94 грн. - 9573,65 грн. = 10526,29 грн. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved