Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з ТОВ «Краснолиманське», в обґрунтування якого зазначив, що з 05.11.2018 по 20.01.2020 він перебував з відповідачем у трудових відносинах та був звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. При звільненні йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі, розміру якої він не знає. Посилаючись на ст. ст. 116, 117 КЗпП України просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі, а також середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21.01.2020 по 31.07.2023. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Сторони та їх представники до судового засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник відповідача\~до судового\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~слухання справи\~повідомлений належним\~чином,\~просив справу\~розглянути без\~участі представника\~відповідача.\~Згідно з\~наданим суду\~відзивом позовні\~вимоги не\~визнав,\~зазначивши,\~що 20.01.2020,\~у день\~звільнення позивач\~не працював,\~що підтверджується\~запискою про\~надання частини\~щорічної відпустки.\~З вимогою\~про проведення\~розрахунку при\~звільненні позивач\~також не\~звертався.\~Відповідно до\~частини першої\~статті 116\~КЗпП України\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства установи,\~організації,\~проводиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми,\~мають бути\~виплачені не\~пізніше наступного\~дня після\~пред`явлення\~звільненим працівником\~вимог про\~розрахунок.\~Згідно з\~частиною першою\~статті 117\~КЗпП України\~в разі\~невиплати з\~вини власника\~або уповноваженого\~ним органу\~належних звільненому\~працівникові сум\~у строки,\~зазначені в\~ст.\~116\~КЗпП України,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку. В\~день звільнення\~та після\~позивач до\~відповідача з\~вимогою про\~розрахунок не\~звертався.\~Звернення працівника,\~який у\~день звільнення\~не працював,\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~сум,\~які належать\~йому до\~виплати від\~підприємства,\~установи,\~організації станом\~на день\~звільнення,\~а також\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні,\~слід вважати\~пред`явленням вимоги\~про розрахунок,\~яка передбачена\~статтею 116\~КЗпП України\~(якщо\~така вимога\~раніше не\~пред`являлась).\~У такому\~випадку відповідальність\~роботодавця на\~підставі ст.\~117\~КЗпП України\~наступає після\~звернення звільненого\~працівника до\~суду та\~невиплати після\~пред`явлення\~вимоги роботодавцем\~усіх сум,\~які йому\~належать.\~Час затримки\~розрахунку при\~звільненні позивача\~починається з\~моменту коли\~відповідачеві стало\~відомо про\~вимогу позивача:\~отримання відповідачем\~копії позовної\~заяви або\~проведення судом\~судового засідання\~(за\~відсутності відомостей\~про дату\~отримання копії\~позовної заяви)\~до фактичної\~виплати заробітної\~плати.\~З позовною\~заявою відповідач\~ознайомився 16.06.2023,\~в особистому\~кабінеті «Електронний\~суд».\~Відповідальність за\~затримку розрахунку\~при звільненні\~за ст.\~117\~КЗПП України\~наступає лише\~у разі\~невиплати з\~вини власника\~або уповноваженого\~ним органу\~належних звільненому\~працівникові сум\~у строки,\~передбачені ст.\~116\~КЗпП України.\~Тягар відсутності\~вини у\~вчиненні такого\~порушення покладається\~на роботодавця\~(власника\~або уповноваженого\~ним орган). Проив суд відмовити [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. \~ \~ \~ \~ІІІ. Процесуальні дії у справі 21.06.2023 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.30 год. 14.07.2023, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 08.08.2023 позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Краснолиманське» у частині стягнення заборгованості по заробітній платі, за заявою представника позивача [PERSON] , залишені без розгляду. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» з 05.11.2018 по 20.01.2020, звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, наказ № 19к від 20.01.2020 (а. с. 7-11, 35). \~ \~ \~ \~Відповідно до заяви про надання частини щорічної відпустки, а також записки про надання відпустки, 20.01.2023 в день звільнення [PERSON] не працював, а перебував у щорічній відпустці (а. с. 36, 38). \~ \~ \~ \~Середньоденний заробіток\~ [PERSON] \~на дату\~звільнення складає\~1072,33\~грн (а. с. 7-11, 37). \~ \~ \~ \~12.07.2023 Димитровським міським судом Донецької області винесений наказ, відповідно до якого з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 21120,87 грн (а. с. 42). \~ \~ \~ \~V. Оцінка суду \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. За змістом ч. 1 ст.\~21\~Закону України\~«Про оплату\~праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст. 115 ч. 1 КЗпП України, ст. 24 ч. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Представник відповідача вважає, що 20.01.2023 в день звільнення [PERSON] \~не працював,\~а перебував\~у щорічній\~відпустці,\~в день\~звільнення з вимогою про розрахунок з ним не звертався, а тому днем звернення\~позивача за\~належними йому\~сумами вважає\~16.06.2023,\~коли дізнався\~про позовні\~вимоги з особистому кабінеті «Електронний суд». Суд не може прийняти до уваги твердження представника відповідача стосовно того, що позивач у день звільнення не працював, оскільки вони спростовуються наказом про звільнення [PERSON] № 19к від 20.01.2020, в якому є відмітка контрольного табелю про те, що останнім днем праці [PERSON] на підприємстві є 20.01.2020, тобто [PERSON] 20.01.2020 був на роботі (а. с. 35). Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього\~Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку,\~але не\~більш як\~за шість\~місяців (в редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022). \~ \~ \~ \~Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з дня наступного за звільненням по день фактичного розрахунку, з розрахунку середньоденного заробітку в сумі 1072,33 грн на 880 робочих днів, але з урахуванням розумності та співмірності в сумі 100000 грн. \~ \~ \~ \~В той же час, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. \~ \~ \~ \~Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: - розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; - період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; - ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; - інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. \~ \~ \~ \~Тому, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), приймаючи до уваги розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, період затримки виплати цієї заборгованості, а також той факт, що на день розгляду справи судом заборгованість по заробітній платі позивачу виплачена у повному обсязі, дії позивача і відповідача та інші обставини справи, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат в сумі 30000 грн. \~ \~ \~ \~VІ. Розподіл судових витрат між сторонами В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 257,66 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст. 47, 115 КЗпП України, ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial