Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 березня 2023 року між сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі у них дітей не було. Дружина неодноразово викрадала його кошти, перебуває з друзями, додому рідко повертається, приходить поїсти і прийняти душ, іноді поспати. Між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Ухвалою судді від 06 червня 2023 року відкрито провадження у справі № 607/9922/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву не подала. Згідно ч. 4 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 30 березня 2023 року сторони зареєстрували шлюб у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, актовий запис № 383, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 30 березня 2023 року. Від даного шлюбу дітей немає. У судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач [PERSON] є громадянином держави Ізраїль, що вбачається із посвідки на постійне проживання № [NUMBER] , виданої 12 лютого 2020 року. Між Україною та державою Ізраїль не укладено договору про правову допомогу в сімейних і цивільних справах, відтак при розірванні шлюбу між громадянином України та громадянином Ізраїлю в Україні слід керуватися нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та Сімейного кодексу України. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином (ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Пунктом другим частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», зокрема, передбачено, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача, а також, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території. До такої події можна віднести укладання шлюбу між громадянином України і іноземцем на території України і видання відповідного свідоцтва про шлюб. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved