Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У липні 2023 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 09 жовтня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції у Чернігівській області складено актовий запис за №93, від шлюбу дітей не мають, подружнє життя з відповідачем не склалось з тієї причини, що вони мають різні характери та погляди на життя, а також на вирішення сімейних та побутових проблем, між ними втрачено почуття поваги та кохання, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведуть, більше року проживають окремо, а тому вважає, що, за таких обставин, примирення з відповідачем є неможливим. Враховуючи викладене,\~просить шлюб\~з відповідачем\~розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 04 липня 2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 20 липня 2023 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2023 року за клопотанням представника позивача постановлено провести розгляд даної справи в режимі відеоконференції ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено актовий запис за №93, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 жовтня 2015 року (а.с.4). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач клопоче після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд приходить до висновку після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Враховуючи положення ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 858,88 грн.

Outcome: approved