Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

27 січня 2023 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 09 червня 2017 року рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1\~500 гривень 00 копійок щомісячно. Починаючи з 2017 року відповідач по справі сплачує виключно аліменти у розмірі 1\~500 гривень 00 копійок та на даний час 300 гривень на додаткові занятті дитини. Участі в додаткових витратах не приймає, як і не приймає активної участі у житті доньки, вітаючи дитину лише на свята та на день народження. Відповідно до довідки Полтавської загальноосвітньої школи № 26 Полтавської міської ради, [PERSON] є ученицею 6В класу та відповідно до заяви класного керівника дитини від 21.09.2022 року, підтверджено, що батько дитини не був жодного разу у школі, не відвідував батьківські збори, з учителями предметниками та класним керівником не спілкувався, успіхами доньки не цікавився. Відповідач не приймає участі у житті дитини. Матеріальне забезпечення, у вигляді аліментів у розмірі 1500 гривень 00 копійок щомісячно, не є достатнім для забезпечення основних потреб дитини та ці кошти йдуть виключно на харчування дитини в школі обіди. Увесь тягар матеріального забезпечення дитини, покладено на матір дитини, та протягом тривалого періоду часу [PERSON] намагалась справлятись. Але воєнний стан в країні та інфляція в країні що зросла на 30% не дає можливості справлятись їй самостійно. Індекс інфляції в Україні у серпні становив 101,1%, а у вересні - 101,9%. Позивач працює в дитячому садочку ДНЗ №34 Департаменту освіти Полтавської міської ради на посаді помічника вихователя, відповідно до довідки про доходи від 16.09.2022 року її дохід без вирахування податку складає 6\~919 гривень 50 копійок. Відповідач [PERSON] , є фізичною особою підприємцем. Основним видом діяльності є оцінка рухомого та нерухомого майна, має найманих працівників та офісне приміщення. [PERSON] , являється власником автомобілю, який придбав у 2021 році, а саме згідно довідки від 21 листопада 2022 року з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області Соколенко С.М. має автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 2017 року випуску. Відповідач допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, а позивач самостійно не має змоги на належному рівні в повному обсязі вирішувати її потреби. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки у більшому розмірі в сумі 3000 грн. Ухвалою від 01.02.2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду на 20.03.2023 року, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. 24.05.2023 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що примірник позову з додатками отримав 10.05.2023р. З огляду на зазначені обставини, вважає, що строк подання відзиву на позовну заяву пропущений з поважних причин, посилаючись на таке. Відповідач зазначив, що у нього відсутні як наймані працівники, так і офісне приміщення у власності. Відсутність доказів даних тверджень позивачки та їх заперечення відповідачем спростовує дані обставини. З 25.09.2019 року, відповідач мав у власності автомобіль Renault Megane, що підтверджується відповіддю Територіального сервісного центру №5344 № 616 від 12.05.2023р. Вартість даного автомобілю на час його продажу відповідачем склала 233000,00 грн., що підтверджується відповіддю Територіального сервісного центру №5344 № 616 від 12.05.2023р. Вартість придбаного 16.06.2021р. відповідачем автомобілю Volkswagen Passat, склала 179 800,00 грн., що також підтверджується вище вказаною відповіддю ТСЦ № 5344. Тому, з урахуванням часу продажу колишнього автомобілю та придбання теперішнього, очевидною є та обставина, що кошти, витрачені на придбання нового автомобілю, відповідачем не отримання з власного доходу, а були виручені від продажу попереднього автомобілю, з урахуванням різниці у вартостях автомобілів, вбачається, що придбаний автомобіль є дешевшим. Прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років згідно Закону України «Про Державний бюджет» від 03.11.2022р. № 2710-ІХ, складає 2833 грн. Тобто, держава встановила дану суму коштів достатньою для належного проживання дитини. Відповідач сплачує позивачці суму, навіть більшу 50% даного мінімуму. Крім того, згідно з положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України, як мати, так і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отже, позивачка також повинна нести витрати по утриманню дитини в рівній долі з батьком. Квартира, в якій проживає відповідач, належить йому на праві власності на підставі договору дарування від матері, [PERSON] , ще 17.11.2015 року. Отже, наявність квартири, подарованої відповідачу ще до винесення рішення Миргородського міськрайонного суду від 09.06.2017р. про стягнення з нього аліментів, жодним чином не підтверджує покращення його матеріального становища зараз. Відповідач має ще одну дитину від іншого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Старша донька відповідача з 2018 року навчається у Національній академії внутрішніх справ, яку нещодавно закінчила - 14.04.2023 року, що підтверджується відповідною довідкою з учбового закладу. Відповідач має матір похилого віку, [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою та потребує матеріальної допомоги єдиного сина, яким є відповідач. \~ \~ \~ \~31.05.2023 року позивачка подала до суду відповідь на відзив. Так, у відзиві представником Відповідача зазначено, що згідно з відповіддю ТСЦ №5344, вартість придбаного у 16.06.2021 році автомобілю Volkswagen Passat 2017 року випуску, склала 179 800 гривень 00 копійок, але дана вартість встановлюється виключно сторонами та не відповідає її ринковій вартості. Адже, необхідність надання оціночної або середньоринкової вартості та оподаткування виникає лише у випадку продажу/обміну протягом звітного (календарного) року більш ніж одного легкового автомобіля та/або мотоциклу, та/або мопеду). Відповідач та його представник наводять недостовірні дані - навмисно занижуючи ринкову вартість авто для створення уявлення про скрутний матеріальний стан Відповідача - адже станом на 2021 рік згідно з даними курсу долару США на сайті НБУ був 1 долар США 27, 2077, тобто вартість автомобілю зазначену Відповідачем, то він придбав її за 6 610, 29 доларів США. В той же час, з сайту продажів Авто RIA автомобілів такої ж марки та також року виписку, то вартість складає від 15 000 доларів США до 25 000 доларів США залежно від комплектації авто. Окрім того, вартість автомобілю в договорі не перевіряється представниками сервісного центру. Відповідач навпаки придбав авто класом вище та дорожче автомобілю Renault Megan, що він мав до цього у власності. Після подання Позивачем позову про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та не підтверджує фактів наявності стійкого хронічного захворювання у 2021 році або до цього часу та фактів витрачання коштів на лікування та складний матеріальний стан Відповідача, адже жодної медичної документації про лікування або наявність захворювань до моменту подання позову про збільшення аліментів, до відзиву надано не було. На підтвердження наявності на утриманні інших осіб, а саме повнолітньої доньки Відповідача, яка як він сам зазначає закінчила навчання, є повнолітньою та дієздатною та в контексті норм Сімейного кодексу України, не може визначатись як особа, що потребує матеріального забезпечення з боку Відповідача, а зазначення про необхідність пригостити повнолітню доньку не впливає на фінансову спроможність надавати не мінімальний визначений законом розмір аліментів на утримання молодшої доньки. Окрім того, матеріали справи не містять інформацію та докази на підтвердження фінансового утримання вже повнолітньої доньки, а є свідченням, що Відповідач не несе тягар утримання ще й старшої доньки та його матеріальний стан змінився. Щодо утримання непрацездатної матері [PERSON] , адже до справи не долучено жодного доказу на підтвердження факту фінансової участі Відповідача в забезпеченні матері та не долучено доказів потреби матері в такій допомозі. Позивачка надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день і час слухання справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 червня 2017 року рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1\~500 гривень 00 копійок щомісячно. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р., передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р., визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). Згідно з п.23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ураховуючи викладене, беручи до уваги положення ст.182 Сімейного кодексу України, обставини справи, зокрема, взаємний обов`язок батьків утримувати дітей, стан їх здоров`я, зростання реальних і розумних потреб дітей в їх матеріальному забезпеченні на рівні, необхідному для їх розвитку, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає за необхідне змінити розмір стягнення з відповідача аліментів з 1500,00 грн. на 3000,00 грн. до повноліття дитини.\~ Ураховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1073,60 грн. відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved