Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Представник позивача [PERSON] - адвокат Палішева Н.О. 27 березня 2023 року звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Криворізької міської Ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, - двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано 16.01.2006 року Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою реєстровий номер 1-55 , яке зареєстровано КП ДОР «Криворізьке БТІ» 02.02.2006 року відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9739318. У відповідності до ст.. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є її позивач - [PERSON] , інших спадкоємців першої черги немає. 21 березня 2023 року для оформлення спадщини на майно, що залишилося після матері, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округа Дніпропетровської області Андрух І.В. на підставі його заяви було заведено спадкову справу №9/2022, але нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено в зв`язку із тим, що ним у встановлений законом строк тоб-то на протязі 6-ти місяців після смерті матері, не було подано відповідну заяву про прийняття спадщини для вирішення питання поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини запропоновано звернутися до суду, що позивач і вимушений зробити. Позивач вважає, що строк пропущений ним з поважних причин, а саме: мати позивача [PERSON] померла [INFO] , після її смерті позивач звертався до нотаріуса, але йому було пояснено, що з 24 лютого 2022 року у країні введено воєнний стан, державні реєстри не працюють і відкрити спадкову справу неможливо, до того ж відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці, з цих підстав позивач вважав, що часу на прийняття спадщини достатньо і чекав закінчення воєнного стану, але не так давно він дізнався, що нотаріуси працюють в звичайному режимі, звернувся до нотаріуса 21 березня 2023 року, але виявилося, що строк для прийняття спадщини ним пропущено, але зважаючи на пояснення, що зазначені вище, сторона позивача вважає, що він пропущений з поважних причин, а саме зважаючи на ті обставини, що склалися у країні у період з 24 лютого 2022 року і по теперішній час. Заяви про відмову від спадщини позивач не подавав, інших спадкоємців 1 черги за законом немає. Аргументи учасників справи Представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.67,68,101). Представником відповідача подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами справи. Крім того, представником відповідача подано до суду відзив на уточнену позовну заяву згідно якого вважають, що вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (а.с.79,80-81,98,106). Крім того, згідно ухвали суду від 10 квітня 2023 року на адресу суду надані письмові докази. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України - суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судами Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис №1857 (а.с.6). [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується актовий записом про смерть №654 серії [NUMBER] від 10.03.2022р. (а.с.5). Окрім [PERSON] у [PERSON] ще був син, [PERSON] , [INFO] , що не спростовується позивачем та про що було ним зазначено в заяві, яку ним було подано до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області (а.с.41). 27 липня 2023 року [PERSON] подав до суду заяву про відмову від спадщини, яка посвідчена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області (а.с.109-111). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та яке було видано 16.01.2006 року Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 1-55, зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» 02.02.2006 року відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9739318 (а.с.7,8,9). Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач не встиг оформити спадщину після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , через що державним нотаріусом 21 березня 2023 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.10,58). Згідно листа Департаменту адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради від 26.04.2023 року [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21.02.2006 по 10.03.2022. Станом на 10.03.2022року за вищевказаною адресою інші зареєстровані особи відсутні (а.с.64). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Андрух І.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом строк прийняття спадщини після її смерті (а.с. 58). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а позивач - [ADDRESS] . Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадщина, на яку претендує позивач, відкрилась [INFO] внаслідок смерті [PERSON] . Згідно зі ст.ст. 1217, 1218, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За положеннями пункту 2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до статті 1269 ЦК України обов`язковою умовою реалізації спадкових прав спадкоємцем, який не проживав постійно разом зі спадкодавцем, є подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Наслідком невчинення таких дій є пропущення строку для прийняття спадщини. З копії спадкової справи №9/2023, наданої Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області І.В.Андрух вбачається, що позивач звернувся до нотаріуса заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом лише 14.03.2023 року (а.с.41), тобто після спливу строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, в зв`язку з чим нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 58). Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Фактично, пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (висновок Верховного Суду у постанові від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20). Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. В залежності від конкретних обставин справи суд може визнавати ті чи інші причини пропуску строку як поважними, так і такими, що не перешкоджали особі звернутися із відповідною заявою в межах визначеного законом строку. Визначальним у такому випадку є саме критерій наявності об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця. Для вирішення питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини стосується періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. У постанові Верховного Суду в справі № 681/203/17-ц зазначено, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. В контексті даної справи та поважності пропуску строку для прийняття спадщини суд зазначає наступне. Позивач в позові стверджує, що причиною пропуску для прийняття спадщини було те, що він звертався раніше до нотаріуса після смерті матері, але йому було пояснено, що з 24 лютого 2022 року у країні введено воєнний стан, державні реєстри не працюють і відкрити спадкову справу неможливо, та йому роз"яснено, що відповідно до постанови КМУ «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану і саме з цих підстав позивач вважав, що часу на прийняття спадщини достатньо і чекав закінчення воєнного стану, але згодом він дізнався, що нотаріуси працюють в звичайному режимі, звернувся до нотаріуса 21 березня 2023 року, але виявилося, що строк для прийняття спадщини ним пропущено Дійсно відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Станом на дату смерті спадкодавця норма вже діяла. Вказаний пункт виключено на підставі постанови КМУ від 9 травня 2023 р. № 469 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану". Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 11 березня 2022 року № 1118/5 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату», що набрав чинності 19 березня 2022 року, внесені зміни, зокрема, до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Тобто, на момент смерті спадкодавця (який припадає на початок повномасштабного вторгнення) в нотаріаті діяли правила, що свідоцтво про право на спадщину видавалось лише тим спадкоємцям, в яких цей строк завершився до 06.03.2022 року, що пов`язувалося із законодавством, прийнятим в умовах воєнного стану та відсутності доступу до Спадкового реєстру. Також з початку внесення змін до інструкцій, що регулювали діяльність нотаріусів, в ситуації, якщо строк видачі свідоцтва про право на спадщину припадав на дати після 06.03.2022 року, то документ мав оформлюватися через 10 місяців від дати смерті людини. Строк міг зменшитися у разі припинення воєнного стану. Таким чином, [PERSON] з урахуванням діючої на той час практики, з урахуванням внесених постановою КМУ змін до інструкцій, що регулюють діяльність нотаріусів, був впевнений, що воєнний стан є перепоною для прийняття спадщини та отримання свідоцтва на право на спадщину. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», тобто норма в підзаконному акті, призвела до неправильного тлумачення, а так само й її застосування. В той же час, її тлумачення, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що (Постанова КЦС ВС від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21) : правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України. Отже, кінцевий строк для прийняття спадщини, на момент виникнення спірних правовідносин становив 10 вересня 2022 року, а для видачі свідоцтва про право на спадщину - 10 січня 2023 року. Тобто позивач пропустив строк, визначений статтею 1270 Цивільного Кодексу України, для прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, син померлої [PERSON] - [PERSON] не заперечує щодо задоволення позовних вимог, про що надав нотаріально завірену заяву (а.с.111). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан через військову агресію російської федерації проти України, який діє до цього часу. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року. У подальшому, термін дії воєнного стану неодноразово продовжувався. Станом на день смерти спадкодавця доступ до спадкового реєстру був обмежений, а на території України велися активні бойові дії, які призвели у тому числі до знеструмлення та відсутності безперебійного електропостачання, запровадження шрафіків стабілізаційних відключень тощо. Крім того, впродовж тривалого періоду нотаріуси у своїй діялності керувалися пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», які введені 06 березня 202 року, та були чинні до травня 2023 року, що призвело до неправильного тлумачення положень статті 1270, 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, які пов"язані з неправильним тлумаченням та застосування ст. 1270, 1272 ЦК України з урахуванням постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», відсутністю доступу до Спадкового реєстру певний час після запровадження військового стану, а так само й частими обстрілами та пошкодження об"єктів інфраструктури, повітряними тривогами, тощо, тому суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною, та позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивачів на справедливий суд відповідно до ст.ст. 6 , 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи, а так само наявності ефективних способів захисту. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Суд зазначає, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею заяви про її прийняття, та зверненням до суду із позовом для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини свідчить про його бажання реалізувати свої права, а невизначеність щодо дій правових норм - ЦК чи постанови КМУ в ієрархії правових актів, призвела до неправильного розуміння та тлумачення акту, що має нижчу юридичну силу та суперичить ЦК України. Виходячи з наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд визнає причини пропуску [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначає додатковий строк один місяць для подання відповідної заяви до нотаріуса. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: approved