Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

Перечинська міська рада в особі органу опіки та піклування звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав відносно сина, який перебуває у КНП «Обласний будинок дитини» Закарпатської обласної ради, а також стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини на користь закладів інтернатного типу, в яких буде перебувати дитина або осіб, які будуть її утримувати, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що до служби у справах дітей Перечинської міської ради 03 квітня 2021 року у телефонному режимі надійшло повідомлення від лікаря КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради [PERSON] про те, що до неї звернувся медичний працівник [PERSON] та повідомив, що з 14 березня 2023 року у Мукачівському дитячому відділенні лікарні перебуває [PERSON] , [INFO] . На даний час дитину можна виписувати з лікарні, оскільки її вага вже в нормі та становить 2,600 кг, однак матір [PERSON] , [INFO] , жодного разу сина в закладі не відвідала, з нею не можна зв`язатися, її телефон постійно вимкнений. 03 квітня 2023 року о 14.30 год начальником служби [PERSON] , начальником Перечинського відділу охорони здоров`я [PERSON], директором центру надання соціальних послуг [PERSON] , фахівцем із соціальної роботи ЦНСП [PERSON] здійснено виїзд до місця проживання матері дитини за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеженням матеріально-побутових умов проживання та бесіди з матір`ю [PERSON] виявлено наступне. Так, остання стверджує, що у дитини не була, оскільки не мала коштів на транспорт. Поряд з цим, належних умов проживання для повноцінного розвитку та виховання дитини не створила, відсутній косметичний ремонт, стіни обшарпані, темні від диму із печі (чаду), кімнати дуже брудні, речі дуже брудні і всюди розкидані, дрова відсутні. На це [PERSON] , яка ніде не працює, повідомила, що ще не відійшла від пологів, почувається слабкою. Комісія надала жінці термін в один тиждень для приведення до ладу кімнат та подвір`я. Також комісія вважає, що матеріально-побутові умови проживання жінки є вкрай небезпечні для життя та здоров`я немовляти. В поле зору соціальних служб відповідач потрапила ще з 11 жовтня 2019 року, так як має старшу дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . У телефонному режимі під час розмови з медиком Мукачівської дитячої лікарні [PERSON] (28 квітня 2023 року об 11.21 год та 04 травня 2023 року об 11.00 год) начальник служби у справах дітей [PERSON] з`ясувала, що [PERSON] жодного разу не відвідувала немовля, яке у період з 14 березня по 04 травня 2023 року знаходилось у цьому закладі. Дитина повністю здорова (вага 3,550 кг) та готова до виписки. Окрім цього, до служби у справах дітей надійшов Акт № 1 закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 08 травня 2023 року, оскільки мати станом на 08 травня 2023 року долею дитини після її народження не цікавилася взагалі. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Жінка доставлена в пологове відділення КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради, де [INFO] передчасно народила дитину, а після пологів 14 березня 2023 року її разом з сином направлено в Закарпатську обласну дитячу лікарню м. Мукачево. Однак цього ж дня [PERSON] повернулась додому, а дитина перебувала у стаціонарі вказаного закладу з 14 березня по 08 травня 2023 року. Службою у справах дітей було негайно підготовлено пакет документів та клопотання до Служби у справах дітей Закарпатської обласної військової адміністрації від 15 травня 2023 року № 248/19-11 про влаштування малолітньої новонародженої дитини на цілодобове перебування у КНП «Обласний будинок дитини» Закарпатської обласної ради відповідно до віку та потреб дитини. Рішенням виконкому Перечинської міської ради від 25 травня 2023 року № 116 відповідно до подання Служби у справах дітей Перечинської міської ради від 15 травня 2023 року № 249/19-11дитині [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини в Перечинській ТГ від 25 травня 2023 року № 5 рекомендовано за доцільне Органу опіки та піклування Перечинської міської ради звернутися із позовною заявою до Перечинського районного суду про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який перебував в дитячому відділенні КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради з 08 травня 2023 року. Рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 25 травня 2023 року № 115 затверджено висновок органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно малолітньої дитини. Так, згідно направлення (путівки) на влаштування/зарахування дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, до закладу охорони здоров`я, загальної середньої освіти (у тому числі спеціальної та спеціалізованої), іншого закладу або установи (незалежно від форми власності та підпорядкування) № 46 від 01 червня 2023 року та Акту про факт передачі дитини від 01 червня 2023 року дитина влаштована в КНП «Обласний будинок дитини» Закарпатської обласної ради на цілодобове перебування та повне державне утримання. Оскільки відповідач [PERSON] за період часу з 14 березня по 01 червня 2023 року не облаштувала належним чином кімнату для дитини (відсутність дотримання будь-яких елементарних санітарно-гігієнічних норм, відсутнє окреме спальне місце та місце для проведення індивідуального часу), не забезпечила її одягом, взуттям, сумішшю для годування, підгузками, засобами гігієни, ковдрою, медичними засобами для оброблення пуповини, ванночкою для купання та іншими речами, необхідними для новонародженого сина, не спілкується з медиками в лікарні м. Мукачева хоча б у телефонному режимі, не порушувала питання про його повернення взагалі, не відвідувала сина в обласній дитячій лікарні жодного разу, тому з метою захисту прав дитини на належну батьківську турботу, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 09 червня 2023 року прийнято подану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 05 липня 2023 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник органу опіки та піклування не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, позиція органу опіки та піклування викладена у відповідному висновку, який наявний у матеріалах справи, не заперечує проти винесення заочного рішення суду у разі неявки відповідача [PERSON] . Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що [INFO] народився [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18 березня 2023 року (а. с. 31). Згідно вказаного свідоцтва та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00039284990, сформованого 14 квітня 2023 року та наданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , державна реєстрація проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а. с. 5-6). Згідно Акту № 1 закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 08 травня 2023 року, 08 травня 2023 року в 11.52 год в дитяче відділення КНП «Перечинської лікарні» Перечинської міської ради доставлена дитина чоловічої статі [PERSON] , [INFO] , яку мати не відвідувала жодного разу у обласній дитячій лікарні м. Мукачево (а. с. 8). З цього ж Акту вбачається, що мати зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; жінка доставлена в пологове відділення КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради, де [INFO] передчасно народила дитину; після пологів [INFO] дитину з матір`ю направлено в Закарпатську обласну дитячу лікарню в м. Мукачево, натомість мати повернулася того ж дня додому; за період перебування дитини в стаціонарі (з 14 березня по 08 травня 2023 року) мати жодного разу не відвідувала дитину). Наказом служби у справах дітей Перечинської міської ради Закарпатської області від 08 травня 2023 року № 5 «Про взяття на первинний облік дитини [PERSON] », взято на первинний обліку вказаної служби дитину, яка залишилася без батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області (а. с. 8). Рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 25 травня 2023 року № 116 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] », [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18 березня 2023 року) надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а. с. 12). Також суд встановив, що на підставі направлення (путівки) на влаштування/зарахування дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, до закладу охорони здоров`я, загальної середньої освіти (у тому числі спеціальної та спеціалізованої), іншого закладу або установи (незалежно від форми власності та підпорядкування) № 46 від 01 червня 2023 року та акту про факт передачі дитини від 01 червня 2023 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , передано такого до КНП «Обласний будинок дитини» Закарпатської обласної ради (а. с. 13, 14). З акту обстеження умов проживання від 03 квітня 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , [INFO] , бабусею [PERSON] та дідом [PERSON] . Житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з двох кімнат (спальні та кухні) і коридору. Умови проживання незадовільні, у всіх кімнатах санітарно-гігієнічні умови не відповідають нормам, не проведений косметичний ремонт кімнат, речі розкидані, на подвір`ї розкидані різні речі, у тому числі сміття. Для виховання та розвитку дитини не створено жодних умов для новонародженого сина [PERSON] , [INFO] . За результатами обстеження та бесіди виявлено, що умови проживання незадовільні, антисанітарні умови не відповідають нормам; умови проживання є вкрай небезпечні для життя та здоров`я дитини; матері надано термін один тиждень для приведення до ладу кімнати для новонародженого сина, на що жінка погодилася (а. с. 16 та зворот). При цьому, з 11 жовтня 2019 року відповідач [PERSON] вже неодноразово потрапляла в поре зору органу опіки та піклування у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків відносно своєї першої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 11 жовтня 2019 року, актами обстеження умов проживання від 02 червня 2021 року та 20 липня 2022 року, довідками про проведення індивідуальної роботи від 02 червня 2021 року та 20 липня 2022 року (а. с. 15, 17, 18-19, 20, 21). Крім цього, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] також встановлено висновком органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області, затвердженим рішення виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 25 травня 2023 року № 115 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відносно дітей», в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне надати згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області, що перебуває в КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради (а. с. 24-30). Так, відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п. 100). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 (провадження № 61-19550св19), від 24 грудня 2020 року у справі № 676/3740/19 (провадження № 61-8098св20), від 28 липня 2021 року у справі №225/134/20 (провадження № 61-18248св20), від 12 серпня 2021 року у справі №263/401/20 (провадження № 61-8118св21). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Як роз`яснено в п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тому суд вважає, що її слід позбавити батьківських прав відносно останнього. При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що позов щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягає задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , то з урахуванням вищевказаних норм та ч. 1 ст. 182 СК України, а також того, що відомості про заробіток (дохід) платника аліментів у матеріалах справи відсутні, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання сина в мінімальному розмірі, а саме однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позов органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області містить вимоги немайнового характеру (батьківських прав) та вимоги майнового характеру (стягнення аліментів). Таким чином, оскільки позивач відповідно до пункту 14 частини другої статті 3 та пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому з врахуванням ціни позову суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мав понести позивач у сумі 5 368 грн (2 684 грн за вимогою немайнового характеру + 2 684 грн за вимогою майнового характеру), підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved