Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, де просить ухвалити рішення, яким встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України [INFO] у м. Макіївка Донецької області. На обґрунтування заяви зазначила, що вона за заповітом є спадкоємицею [PERSON] , померлої [INFO] у м. Макіївка Донецької області, яке наразі входить до переліку територій, які тимчасово окуповані російською федерацією. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] серії ДНР та лікарським свідоцтвом про смерть № 302. Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій медичний документ встановленого зразка, який може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті, не видається. Вказала, що вона зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою державної реєстрації факту смерті [PERSON] , але їй було усно відмовлено у проведені державної реєстрації факту смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть з посиланням на те, що нею не пред`явлено необхідних, визначених законодавством, документів. Зазначила, що встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та вирішення питань, пов`язаних із спадкуванням. В судовому засіданні допитана за її клопотанням як свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є єдиною спадкоємицею [PERSON] , близьких родичів у неї не було. З 2003 року вона, [PERSON] , доглядала за [PERSON] , обоє проживали в м. Макіївка Донецької області. Після окупації м. Макіївка, у 2016 році, вона виїздила та була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, а потім повернулася до постійного місця проживання. Останні три роки, після того, як у [PERSON] стався інсульт, вони проживали разом, як одна сім`я, з відносинами, подібними до матері і доньки. [PERSON] приблизно за півтора роки до смерті почала хворіти на хворобу серця, за два дні до смерті швидка медична допомога приїздила кожен день. [INFO] близько 9 год. ранку [PERSON] померла. На момент смерті [PERSON] було 90 років. Поховання [PERSON] вона здійснювала за свої кошти і за кошти померлої, будь-яких квитанцій не збереглося. Вказала, що за життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала їй, [PERSON] , тому вона є заінтересованою особою. Оскільки документи, видані органами на тимчасово окупованій території, є недійсними, вона не може отримати свідоцтво про смерть та реалізувати спадкові права. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти задоволення заяви не висловив. В заяві вказав, що актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , в архіві відділу не виявлено. Суд, вислухавши заявницю, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована як проживаюча в м. Макіївка Донецької області з 1987 року, що підтверджується її паспортом громадянина України. Відповідно до довідки від 19.12.2016 за № 977 [PERSON] була взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання якої: [ADDRESS] . З копії «Врачебного свидетельства о смерти № 302» від [INFO], виданого незаконним органом «Государственным бюджетным учереждением Центр первичной медико-санитарной помощи г.Макеевки ДНР» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , на момент смерті проживала в м. Макіївка, причина смерті - ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертензія. [INFO] незаконним органом «Горняцким отделом ЗАГС Макеевского городского управления юстиции министерства юстиции донецкой народной республіки» за актовим записом № 2044 видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Лука Станіславського району Вінницької області, згідно якого вона померла [INFO] в м. Макіївці. Згідно копії заповіту, посвідченого 07.08.2008 державним нотаріусом П`ятої макіївської державної нотаріальної контори Самсоновою Т.А., [PERSON] , [INFO] , заповідала все своє майно [PERSON] , [INFO] . Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. В силу ст.. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є в тому числі смерть. Державній реєстрації підлягає в тому числі смерть. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню, суд вважає те, що станом на день розгляду справи територія м. Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією з 2014 року, що встановлено також Указом Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 07.02.2019. Отже, судом на підставі поданих доказів, в тому числі показів [PERSON] , допитаної як свідка, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Макіївка Донецької області у віці 90 років. Здійснити державну реєстрацію смерті та отримати відповідне свідоцтво заявник, яка є заінтересованою особою, позбавлена можливості у зв`язку з відсутністю оригінала документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Суд враховує, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, в тому числі спадкових, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав. Наявності спору про право власності судом не встановлено. З огляду на викладене та враховуючи, що встановлення факту смерті надасть заявниці можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини, тобто породжує юридичні наслідки, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved