Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-01 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною. В обґрунтування вимог заяви [PERSON] , вказує, що [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] доводиться їй матір`ю. Через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки та постійного догляду. Вона не може самостійно вирішувати побутові проблем, не може розпоряджатися своєю пенсією, не може себе обслуговувати, не орієнтується в часі та на місцевості, не пам`ятає події які щойно відбувалися, не може контролювати свої емоції. У зв`язку з тим, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона може цим самим поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей, у зв`язку з чим просить заяву задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 6-7). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2023 року відкрито провадження у справі, призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі (а.с. 10-11). 13.07.2023 року Державна установа «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» повернула до суду матеріали справи та висновок судового експерта № 489 від 25.05.2023 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.07.2023 року поновлено провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 27). Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав вказаних в ній. Представник Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, просили заяву задовольнити з врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи. Київський міський психоневрологічний диспансер №4 свого представника до суду не направив, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку заявника, представника заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.02.1980 року. Вказаний документ підтверджує, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . За результатами проведеної у справі судово-психіатричної експертизи (висновок судово-психіатричного експерта № 489 від 25.05.2023 року) встановлено, що [PERSON] , [INFO] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу - судинної деменції (F01 згідно з МКХ-10). [PERSON] за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідь на питання обмеження або позбавлення в дієздатності знаходяться поза межами компетенції судово-психіатричного експерта (а.с. 23-26). Даний висновок засновано експертами на безпосередньому огляді хворого, та на детальному аналізі медичної документації щодо нього, кваліфікація експертів та їх регалії сумнівів не викликають, узгоджується висновок і з іншими наданими доказами, а тому суд визнає даний висновок належним і кладе його в основу рішення. Відповідно до статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За приписом статті 41 цього Кодексу у зв`язку із визнанням фізичної особи недієздатною вона не вправі вчиняти правочини, тобто дії, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки. Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу дає Закон України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Зважаючи на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який повністю позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Частиною 6 статті 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом і не може перевищувати два роки. Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок держави. На підставі ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved