Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 10 січня 2023 року керівник Шепетівської Шепетівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» про конфіскацію земельної ділянки. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] , яка є громадянкою рф, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.03.2018 року, р. №461, набула права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825583800:04:024:0057 площею 1,7971 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.03.2018 року. В подальшому 29.03.2018 року вказану земельну ділянку передала в оренду (користування) для ТОВ «Лотівка-Еліт». Разом із цим, перебування у приватній власності [PERSON] зазначеної земельної ділянки суперечить ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України у зв`язку з тим, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Порушення інтересів держави полягає в тому, що [PERSON] порушила визначену законодавством процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та, як іноземний громадянин, не вжила заходів для її відчуження, в зв`язку з чим на теперішній час є власником спірниої земельної ділянки на території України. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб, у першу чергу громадян України. Крім цього, воєнні дії, які ведуться на території України, вкрай негативно впливають на продовольчі процеси в державі, зокрема, багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка незаконно перебуває у власності та використовується громадянами рф з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, який за законом є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурора наділено правом на звернення до суду за захистом інтересів держави у випадку коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Звернення прокурора з вказаним позовом переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, оскільки реагування прокурора у даному разі спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності володіння та використання іноземним громадянином земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке відбувається з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Враховуючи, що [PERSON] є іноземним громадянином, впродовж року після набуття права власності на земельну ділянку не відчужила її, а лише передала в оренду, а тому керівник Шепетівської окружної прокуратури просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вищевказану земельну ділянку, що належить [PERSON] . В судовому засіданні прокурор Облог Р.А. позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених в позові. Представник позивача Головного управління Дежгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився. Проте представник за довіреністю Плюх В.О. подала до суду письмові пояснення, у яких позовні вимоги підтримала, посилаючись на їх обгрунтованість, просила їх задовольнити у повному обсязі, розгляд справи провести без участі представника Головного управління Дежгеокадастру у Хмельницькій області. Позиція відповідача, третьої особи Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення, посилаючись на те, що позов подано не органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, а прокурором та він є безпідставним, оскільки конфіскація має застосовуватись виключно як покарання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - директор ТОВ «Лотівка-Еліт» С.Філюк в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив розгляд справи провести без участі представника товариства. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.01.2023 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 10 год. 00 хв. 13.02.2023 року, яке за клопотанням представника відповідача [PERSON] відкладено до 09 год. 00 хв. 15.03.2023 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.01.2023 року задоволено заяву керівника Шепетівської окружної прокуратури про забезпечення позову; накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер 6825583800:04:024:0057, площею 1,7971 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; заборонено [PERSON] розпоряджатись нею, здійснювати її перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.03.2023 року повернуто представнику позивача [PERSON] подану ним зустрічну позовну заяву в інтересах [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» про зобов`язання вчинити дії; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 год. 00 хв. 10.04.2023 року, який за клопотанням відповідача [PERSON] відкладено до 11 год. 00 хв. 10.05.2023 року, у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] відкладено до 11 год. 00 хв. 05.06.2023 року та до 10 год. 00 хв. 28.06.2023 року, за клопотанням представника відповідача [PERSON] у зв`язку із його хворобою відкладено до 14 год. 00 хв. 18.07.2023 року. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази Між сторонами виникли правовідносини щодо припинення права власності на земельні ділянки, які регулюються нормами Земельного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 6825583800:04:024:0057, площею 1,7971 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №052802, виданого 16 січня 2008 року Шепетівським районним відділом земельних ресурсів у Хмельницькій області, на підставі розпорядження Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 21 березня 2006 року за №130/2006 р., та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010850000086. 12.11.2012 року на підставі договору оренди землі [PERSON] передано вказану земельну ділянку в оренду ТОВ «Лотівка-Еліт» строком на 5 років, який 21.07.2017 року на підставі додаткової угоди про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12.11.2012 року продовжено до 19.11.2027 року. [INFO] [PERSON] помер. 28.03.2018 року його дочка - відповідач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ННВ №383159, зареєстроване в реєстрі за № 461, на підставі якого набула право власності на спірну земельну ділянку. 28.03.2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. 29.03.2018 року земельну ділянку з кадастровим номером 6825583800:04:024:0057 [PERSON] передала в оренду ТОВ «Лотівка Еліт» на підставі додаткової угоди про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12.11.2012 року на строк до 19.11.2037 року. Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №318963877 від 27.12.2022 року, договором оренди землі від 12.11.2012 року, актом приймання-передачі об`єкту оренди за договором оренди землі від 12.11.2012 року, додатковою угодою про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 21.07.2017 року. На момент успадкування зазначеної вище спірної земельної ділянки та державної реєстрації права власності [PERSON] була іноземцем. Згідно листа Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області від 20.10.2022 року №72/5/2/202/8312, адресованого заступнику керівника Хмельницької обласної прокуратури, Управлінням СБУ встановлено ряд земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Хмельницької області, якими протиправно володіють громадяни рф в порушення норм Земельного кодексу України, серед яких вказана земельна ділянка, власником якої є [PERSON] . Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 15.11.2022 року, відповідно до обліків управління ДМС України в Хмельницькій області, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Котлос Архангельської області, документована посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] від 01.04.2015 року з терміном дії «безстроково» (орган, що видав 6801), на підставі наданого ВГІРФО УМВСУ в Хмельницькій області 25.10.2010 року дозволу на імміграцію в Україну відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про імміграцію», зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В заяві-анкеті зазначено: паспорт громадянина [NUMBER] від 24.03.2014 року терміном дії до 24.03.2024 року (орган, що видав МЗС росії [NUMBER] ), місце проживання на території рф: [ADDRESS]. Шепетівський відділ ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у своїй відповіді за вих. №1160/23.21-36 від 04.11.2022 року повідомив про відсутність в архіві відділу та у відомостях Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] , 1963 року народження. Згідно листа Головного управління Держгеокадатру у Хмельницькій області за вих. №10-22-0.4-2907/2-22 від 20.12.2022 року, у зв`язку з відсутністю коштів, виділених на сплату судового збору, просить Шепетівську окружну прокуратуру вжити в інтересах Управління як органу, уповноваженого на здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, заходи представницького характеру з метою усунення порушень законодавства. Застосовані норми права Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.ст. 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Власність зобов`язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Якщо спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна (ч.1 ст.181 ЦК України), знаходяться на території України, то на них поширюється дія права України. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно пункту «е» ч. 1 ст. ст. 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Мотиви та висновки суду У зв`язку з тим, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідно до положень ст. 145 Земельного кодексу України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Положення про Головне управління Держгеокадастру в області» здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, наділене правом на подання такого роду позовів, на лист прокурора про виявлені порушення із вимогою вжити заходів щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку, повідомили про неподання позову щодо усунення даних порушень у зв`язку з відсутністю коштів та не заперечує проти звернення з позовом органів прокуратури, станом на день надходження даного позову до суду самостійно не реалізувало своє процесуальне право, то відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України є всі підстави для підтвердження представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 травня 2020 року в справі №912/2385/18 за схожих обставин. Враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 28 березня 2018 року по даний час) не відчужила її, а лише передала в оренду, є підстави для її конфіскації у власність держави. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яку [PERSON] незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ст. 348 ЦК України, якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Судові витрати, заходи забезпечення позову Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 3721 грн. судового збору, що складається з судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 2481 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2970 від 27.12.2022 року та судового збору, сплаченого при поданні заяви про забезпечення позову в розмірі 1240 грн. 50 коп, що підтверджується платіжною інструкцією №2957 від 27.12.2022 року. Вирішуючи питання про судові витрати, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2481 грн за подання позовної заяви та 1240 грн 50 коп за подання заяви про забезпечення позову. Щодо заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.01.2023 року у даній справі, суд зазначає таке. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Враховуючи, що учасниками справи не заявлено вмотивованого клопотання про скасування арешту земельної ділянки та заборони [PERSON] вчиняти певні дії стосовно спірної земельної ділянки, то такі заходи забезпечення позову продовжують діяти відповідно до положень ст. 158 ЦПК України.

Outcome: approved