Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Позов обґрунтовано тим, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 30.06.2021 мало місце залиття вказаної квартири з вини відповідачки, яке є власницею квартири [ADDRESS] поверхом вище. Комісією житлово-будівельного кооперативу «Шевченківський» встановлено, що залиття виникло внаслідок несправності водопровідних мереж, пошкоджено стіни кухні та ванної кімнати квартири позивачки, про що було складено відповідний акт. Вартість відновлювального ремонту своєї квартири оцінила в 5000грн. На переконання позивачки, відповідальність за матеріальну шкоду, завдану їй внаслідок затоплення квартири відповідачка має нести, як власник майна. На підставі наведеного позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь 5000грн заподіяної матеріальної шкоди, судовий збір, витрати на правову допомогу та проведення судової експертизи. Ухвалою суду від 02 червня 2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.07.2022 на стадії підготовчого розгляду по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та 03.10.2022 провадження по цивільній справі поновлено. 21.10.2022 позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] на її користь 11993грн заподіяної матеріальної шкоди, 992,4грн судового збору, 7500грн витрати за проведення експертизи, та 5000грн правова допомога адвоката. Представник позивача адвокат Жук Ю.Б. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, які зазначені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що сторона відповідача не скористалась можливістю оспорити суму завданої шкоди. Відповідачка та її представник адвокат Лесик С.І. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, обґрунтовуючи тим, що вина відповідачки не доведена, основним доказом є акт про залиття, однак його зміст і форма не відповідають встановленим законодавством вимогам, крім того не встановлено причинно наслідковий зв`язок заподіяної шкоди. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши у судовому засіданні письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про право власності та реєстраційним написом серія АБ №06320 від 06.03.2000 За технічними характеристиками квартира позивачки є однокімнатною, житлова площа складає 20,1 кв.м, кухня, площею 6,7 кв.м, балкон 2,8кв.м, ванна кімната 3,4 кв.м, коридор 5,2 кв.м та комора -1,1кв.м. Квартира розміщена на п`ятому поверсі дев`ятиповерхового багатоквартирного будинку, обладнана водопостачанням (гарячим, холодним), каналізацією, газопостачанням, центральним опаленням. Відповідачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності /70 від 19.02.2009/25.02.2009 є власником квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні відповідачка пояснила, що укладала з [PERSON] договір оренди, за що платила податки, військовий збір. Однак про залиття квартири ніхто її не повідомив, на складання акту не запрошували. Відповідно до Акту від 30 червня 2021 року комісія у складі: голови правління ЖБК «Шевченківський» [PERSON] , членів правління кооперативу [PERSON] та [PERSON] , члену кооперативу власниці кв. [ADDRESS] [PERSON] , на звернення власниці квартири [ADDRESS] [PERSON] про те, що її затопили мешканці квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище, було проведено обстеження квартири [ADDRESS] членами комісії. В результаті обстеження встановлено наявність двох мокрих плям жовтого кольору, овальної форми, розміром 15х33 і 5х7см на стелі в кухні на стику між панелями перекриття. Та двох мокрих плям жовтого кольору, овальної форми, розміром 15х37 і 3х4см в кутку між стелею та стіною. Також у ванній кімнаті було виявлено відшарування штукатурки у верхньому кутку під стелею по всій довжині стіни, що розташована навпроти вхідних дверей. Актом встановлено, що затоплення квартири [ADDRESS] , відбулось внаслідок несправності водопровідних мереж в квартирі [ADDRESS] , де проживає сім`я [PERSON] , якого попереджено про необхідність терміново усунути несправності водопровідних мереж та відшкодувати збитки завдані майну [PERSON] , з чим він повністю погодився. За висновком судової будівельно-технічної експертизи №24/009 від 05.09.2022, огляд об,єкту дослідження проводився експертом 30.08.2022, методом зіставлення результатів візуального та інструментального обстеження об,єкта та наданої технічної документації, з вимогами нормативних документів. Відповідно до поставлених на експертизу питань, дослідженню підлягали пошкодження, зазначені в акті від 30.06.2021. в ході дослідження експерт прийшов до висновку, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень приміщення квартири [ADDRESS] , унаслідок залиття, яке відбулося 30 червня 2021 складає 11993грн. Технічною причиною затоплення частини квартири [ADDRESS] є залиття рідиною через будівельні конструкції з вище розташованої квартири [ADDRESS] даного житлового будинку внаслідок несправності сантехнічного обладнання в квартирі [ADDRESS] . Допитаний в ході судового слідства експерт [PERSON] пояснив, що під час проведення дослідження ознайомлювався з актом від 30.06.2021, досліджував візуально, враховував інформацію присутніх при обстеженні, які не заперечували щодо пошкодження бойлеру. Також зазначив, що не має права перевіряти акт обстеження або ставити його під сумнів, тому робив на нього посилання. Термін з моменту залиття до моменту обстеження звичайно впливає, деякі ознаки можуть зникнути, бралися до уваги ознаки визначені в акті від 30.06.2021. Положеннями ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України). У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в\~\~Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). Так, згідно з вказаними Правилами акт складається комісією\~за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини». Проста фіксація замокання стін та стелі не буде розцінена судом як належний доказ того, що залиття сталося з вини Відповідача. Аналогічної позиції викладена у Постанові Верховного Суду України: у справі № 6-2125цс16 від 23.07.2017 року, в який було зазначено, що позивачі не надали комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири, не з`ясували причини залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду. Враховуючи вказані вимоги, в наданому суду Акті від 30 червня 2021 року не відображено, що була запрошена та присутня як власник, відповідачка [PERSON] при його складанні. Не зазначено, що присутні [PERSON] як власниця, а [PERSON] , як орендар квартири, відповідно. При цьому він попереджений про необхідність терміново усунути несправності водопровідних мереж та про відшкодування збитків [PERSON] , та йому вручено примірник акту. Не вказано конкретних причин залиття квартири позивача. Таке формулювання причини залиття як «несправність водопроводних мереж у квартирі [ADDRESS] », на думку суду, свідчить про недотримання комісією нормативно визначених вимог щодо форми та змісту Акту про залиття. З тексту Акту, від 30 червня 2021 року не вбачається, що його затверджено начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. До членів комісії по складанню Акту від 30 червня 2021 року увійшли: голова правління ЖБК «Шевченківський» [PERSON] , члени правління кооперативу [PERSON] та [PERSON] , член кооперативу власниця кв. [ADDRESS] [PERSON] . Отже, в порушення вказаних вимог щодо участі в складанні Акту, у склад комісії не був включений представник організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення. Судом враховується правова позиція, викладена у Постановах ВС від 21.02.2018 в справі №2-1974/11, згідно до якої зазначено, що акт, який не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. У постанові від 10.05.2018 року в справі №465/2120/14-ц суд касаційної інстанції також наголосив, що суди не звернули увагу на невідповідність акта обстеження від 6 лютого 2014 року зазначеним Правилам, оскільки він не містить відомостей щодо характеру залиття, не зазначено осіб, а також інші потрібні відомості, які слід зазначити під час складання такого виду документа. Щодо експертного висновку будівельно-технічної експертизи. Згідно висновку експерта огляд об`єкту дослідження проводився 30.08.2022, тобто більше ніж через рік після залиття. Як зазначив експерт дослідження проводилось методом зіставлення результатів візуального та інструментального обстеження об`єкта та наданої технічної документації, з вимогами нормативних документів. Визнав той факт, що помилково вказав у висновку, що Акт від 30.06.2021 підписаний відповідачкою [PERSON] , яка в дійсності там не була присутня. В судовому засіданні він підтвердив, що термін з моменту залиття до моменту обстеження звичайно впливає, і за основу він брав Акт від 30.06.2021, який не має права перевіряти або ставити його під сумнів, крім того, момент утворення плям залиття технічно визначити неможливо. Однак, він прийшов до висновку, що технічною причиною затоплення частини квартири [ADDRESS] є залиття рідиною через будівельні конструкції з вище розташованої квартири [ADDRESS] даного житлового будинку внаслідок несправності сантехнічного обладнання в квартирі [ADDRESS] . При цьому протиправність дій та причинно-наслідковий зв`язок між залиттям і діями саме відповідачки не встановлено. Згідно пункту 4\~статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободтаке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Незважаючи на те, що чинним законодавством встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди, останні наділені правом здійснювати захист своїх прав та інтересів шляхом подання заперечень, апеляційних скарг тощо, тобто вживати заходи, спрямовані на спростування такої презумпції. Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справ доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України. При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також, враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ст.76 ЦПК України. Наведене дає підстави для висновку про те, що Акт від 30 червня 2021 року не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем [PERSON] майнової шкоди позивачці, а оскільки він покладений в основу висновку судової будівельно-технічної експертизи, суд приходить до висновку про його неспроможність і невідповідність фактичним обставинам. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позивачка не довела належними та допустимими доказами завдання їй майнової шкоди внаслідок залиття квартири саме відповідачкою [PERSON] , у зв`язку з чим в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди слід відмовити. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то судові витрати в цій справі покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed