Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.03.20007 між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір № 2007/840-МК/68, за умовами якого Банк надає грошові кошти у тимчасове користування Позичальнику на суму 7\~800 доларів США у порядку і на умовах, визначених цим Договором. Зазначає, що 04.08.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 2007/840-МК/68 від 16.04.2007, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 20.08.2020 між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено Договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_А_102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 2007/840-МК/68 від 16.04.2007, перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп». 26.08.2020 між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ « ФК «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 2007/840-МК/68 від 16.04.2007, перейшло до ТОВ « ФК «Інвест Хаус». 29.12.2020 між ТОВ « ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 2007/840-МК/68 від 16.04.2007, перейшло до ТОВ «ФК Форт». Зазначає, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.03.2011 задоволено позовні вимоги ПАТ Комерційний банк «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Чернівецького регіонального управління до [PERSON] , [PERSON] , приватного підприємства «Будкомплект-Строй» про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом. Стверджує, що описане вище судове рішення станом на 29.05.2023 не виконано, грошове зобов`язання, визначене таким рішенням суду, вважається простроченим, тому позивачем нарахована заборгованість за період з 15.05.2020 по 15.05.2023, у розмірі 20\~110,09 грн інфляційних втрат та 3\~715,49 грн сума 3 (трьох) відсотків річних. На підставі наведеного вище, з посиланням на норми закону, просить суд її стягнути та задовольнити позовні вимоги. Справа слухалася за відсутність представника позивача, який в судове засідання не з`явився. Надав заяву, у якій просив судове засідання провести за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що повідомлявся судом про час та місце розгляду справи за останнім відомим місце його проживання. Крім того, його виклик було здійснено через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. ч. 11, 12\~ст. 128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог п.п 1,2,4, ч.1 ст.280ЦПК\~України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних\~причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду цієї справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.03.2011 задоволено позовні вимоги ПАТ Комерційний банк «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Чернівецького регіонального управління до [PERSON] , [PERSON] , приватного підприємства «Будкомплект-Строй» про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором між ВАТ «Надра» та [PERSON] укладено договір застави № МК68/1 від 16.04.2007 . Звернувшись з цим позовом до суду, представник позивача стверджує, що рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.03.2011 наразі не виконано, грошове зобов`язання, визначене таким рішенням суду, вважається, на його думку, простроченим. Станом на дату звернення до суду сума 3 (трьох) відсотків річних та інфляційних втрат становить 23\~825,58 грн. Для визначення розміру простроченого грошового зобов`язання з метою нарахування 3 (трьох) відсотків річних та понесених інфляційних втрат позивачем враховувався розмір заборгованості, визначений рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.03.2011 у справі № 2-247/2012. Згідно з ч.1ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Посилаючись на положення\~ст. 625 ЦК України, позивач стверджує, що відповідачем не виконано рішення суду про стягнення боргу, а тому є підстави стягнути з [PERSON] суму 3 (трьох) відсотків річних та понесених інфляційних втрат, яка становить 23\~825,58 грн. Разом з тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог та існування правової підстави для стягнення таких витрат, враховуючи наступне. Статтею 598\~ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з вимог ст.599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законом встановлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625\~ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Велика Палата Верховного Суду в постановах від 19.06.2019 по справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц зазначила, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625\~ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Проте, представником позивача не надано доказів отримання ним рішення суду та виконавчих листів у справі № 2-247/2012, також не надано доказів щодо невиконання рішення суду у цивільній справі № 2-247/2012 відповідачем [PERSON] . Доказів про пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання, відкриття виконавчого провадження чи закриття виконавчого провадження про примусове стягнення з боржника заборгованості на користь позивача суду не надано. Водночас, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового розгляду: як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, та відбувається виключно за відповідним рішенням суду, незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений виконавчий лист до примусового виконання. Позивач на обґрунтування своїх вимог зазначив договір факторингу від 29.12.2020, за яким ТОВ «ФК «Інвест Хаус» відступив право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 2007/840-МК/68 від 16.04.2007, на користь ТОВ «ФК «Форт». Проте, сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав позивача на виконання судового рішення і відповідно нарахування штрафних санкцій у зв`язку з його невиконанням боржником. Тому й відсутні підстави для стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних витрат,\~адже позивач не довів набуття ним права вимоги за грошовими зобов`язаннями, яке виникло з рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.03.2011 у справі № 2-247/2012.\~ \~ Звернення до суду першої інстанції в межах цивільної справи із заявою про заміну сторони у справі є дискреційним правом позивача, реалізацію якого наразі ТОВ «ФК «Форт» не довело. Доказів звернення стягнення на предмет застави відповідно до договору застави автотранспорту № МК 68/1 від 16.04.2007 позивачем також не надано. Згідност.625\~ЦК України базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями, що відповідає позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 12.03.2018 по справі №914/712/16. Позивач посилається на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.03.2011, яким задоволено позовні вимоги ПАТ Комерційний банк «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Чернівецького регіонального управління до [PERSON] , [PERSON] , приватного підприємства «Будкомплект-Строй» про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом на суму 41\~269,31 грн., однак саме рішення ним не подано, тому суд немає можливості встановити структуру загального боргу. Враховуючи описане вище, нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат на загальну суму заборгованості, що включає в себе як основний борг, так і пеню, суперечить приписам ст.625 ЦК України. Інфляційні втрати та 3% річних можуть бути нараховані на суму основного боргу, необтяжену іншими нарахуваннями, що відповідає позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 12.03.2018 по справі № 914/712/16. Окрім того, спірні правовідносини у цій справі в період з 24.02.2022 регулюються п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого \~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивач зобов`язаний був врахувати вище описану норму матеріального права під час звернення до суду із досліджуваним позовом. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, оцінюючи надані суду докази та зазначені норми права, суд доходить висновку, що позивачем не обґрунтовано позовні вимоги та не підтверджено їх належними доказами, у зв`язку зі чим у задоволенні позову слід відмовити На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed