Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У червні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред?явлення позову до досягнення дітьми повноліття та стягнути аліменти на утримання дружини [PERSON] щомісячно у розмірі від усіх видів заробітку, починаючи з дня пред?явлення позову до досягнення [PERSON] трирічного віку. В обгрунтування позову посилалася на те, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з квітня 2023р. відповідач не дає належні кошти на утримання дітей Враховуючи ту обставину, що відповідач останнім часом не надає зароблені кошти на потреби сім`ї, в тому числі дітям, є підстави вважати, що він і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дітей , тобто сплати аліментів. На даний час позивач не працює, знаходиться у декреті по догляду за малолітнім [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з досить раннім віком молодшого сина, позивач не може відвести його у дитячий садочок та вийти на роботу. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.06.2023р. позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2023р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідач відзив на позов не надав. Однак на електронну адресу направив заяву про визнання позову та просив задовольнити вимоги позивача. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 25.01.2014 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 63/а.с.11/. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 12,13/. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги не надає, при цьому є працездатним, інших утриманців немає, а отже може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище позивача, а також розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітніх дітей відповідного віку щомісяця. Також суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин не надано. В той же час, позивач при зверненні до суду належним чином не обґрунтувала та не надала відповідних доказів про розмір витрат, які вона несе на дитину, які б підтверджували обґрунтованість заявлених вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини доходів відповідача. Відповідно до ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням потреб дітей та матеріального становища сторін, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1\\3 частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня звернення позивача до суду. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Відповідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що на даний час дитина сторін проживає з позивачем, а отже позивач наділена правом звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Враховуючи те, що менша дитина сторін потребує догляду та старшому сину тільки чотири роки, перебування позивача у декретній відпустці по догляду за дитиною, суд враховує, що відповідачем не надано суду доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, не надано доказів стану здоров`я, який би перешкоджав відповідачу утриманню дружини, а тому суд виходить з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, вважає за можливе задовольнити позов частково в цій частині та стягнути з відповідача на утримання дружини 1/6 частину його заробітку (доходів). VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору за дві вимоги у розмірі 2 147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial