Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Представник позивача Запєвалова Т.В., діючи в інтересах КПТМ «Криворіжтепломережа», звернулася до суду з позовною заявою 27 січня 2022 року, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] за період з 19 червня 2019 року по 14 квітня 2021 року в розмірі основного боргу 16\~059 грн. 87 коп., інфляційні втрати 1061 грн. 57 коп., 3% річних 383 грн. 20 коп., а також 2\~270 грн. 00 коп. витрати по сплаті судового збору. Пред`явлені вимоги\~мотивовано тим,\~що КПТМ\~«Криворіжтепломережа» по\~специфіці своєї\~виробничої діяльності\~надає послуги\~з централізованого\~опалення і\~централізованого постачання\~гарячої води\~споживачам від\~транзитних трубопроводів\~до багатоквартирних\~будинків.\~Нарахування вартості\~послуг здійснюється\~відповідно до\~тарифів на\~теплову енергію,\~встановлених постановами\~Національної комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сфері\~енергетики та\~комунальних послуг\~(на\~кожен окремий\~період).\~На виконання\~своєї статутної\~діяльності КПТМ\~Криворіжтепломережа здійснює\~постачання теплової\~енергії до\~багатоквартирного будинку,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~ [PERSON] \~є споживачем\~послуг,\~що надаються\~КПТМ «Криворіжтепломережа»\~до нежитлового\~приміщення [ADDRESS] ,\~де опалення\~приміщення,\~не виокремленого\~від внутрішньобудинкового\~комплексу трубопроводів,\~здійснюється від\~транзитних трубопроводів\~будинку та\~є невід`ємною\~частиною системи\~опалення цього\~будинку загалом.\~Свої договірні\~зобов`язання перед\~ [PERSON] \~підприємство виконувало\~належним чином,\~здійснюючи постачання\~теплоносія протягом\~всього опалювального\~періоду,\~не порушуючи\~щорічні розпорядження\~виконкому Криворізької\~міської ради\~«Про початок\~та закінчення\~опалювального періоду»,\~та \~з урахуванням\~наявного акта\~розмежування балансової\~належності від\~05\~квітня 2019\~року між\~КПТМ «Криворіжтепломережа»\~та КЖП\~№11\~(управляючою\~на той\~час компанією).\~Однак у\~зв`язку з\~неналежним виконанням\~споживачем своїх\~зобов`язань,\~за період\~з 19\~червня 2019\~року по\~14\~квітня 2021\~року утворилась\~заборгованість в\~розмірі 16\~059\~грн.\~87\~коп.,\~на яку\~підприємством нараховано\~збитки в\~порядку ч.2\~ст.625\~ЦК України\~у виді інфляційних\~втрат \~1061\~грн.\~57\~коп.,\~3%\~річних \~383\~грн.\~20\~коп.\~ У\~2021\~року КПТМ\~«Криворіжтепломережа» звернулося\~до суду\~із заявою\~про видачу\~судового наказу\~за вимогою\~про стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості в\~безспірному порядку.\~01\~вересня 2022\~року Саксаганським\~районним судом\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~у справі\~№214/6157/21\~судовий наказ\~було видано,\~який ухвалою\~суду від\~06\~грудня 2021\~року за\~заявою [PERSON] \~було скасовано.\~Після цього\~жодних дій\~щодо погашення\~заборгованості у\~добровільному порядку\~відповідач не\~вчинив,у зв`язку з чим представник позивача, діючи від імені та в інтересах КПТМ «Криворіжтепломережа», вимушена звернутися до суду з даним позовом на захист майнових інтересів теплопостачальної компанії. Ухвалою суду від 06 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.33). Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі залишено без задоволення (п.15 протоколу с/з, а.с.97-зворот). Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача [PERSON] адвокат Щербань В.С. подав відзив (а.с.46-49). Свої заперечення по суті пред`явлених вимог мотивував тим, що КПТМ «Криворіжтепломережа» не надано доказів наявності між сторонами договірних правовідносин з надання послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Крім того, позивачем не надано доказів того, що [PERSON] отримував такі послуги, та взагалі, що до вказаного приміщення є технічна можливість постачати теплову енергію, не доведено наявність сполучення вказаного приміщення з централізованою системою постачання теплової енергії, не зазначено наявність / відсутність трубопроводів саме у приміщенні відповідача, не вказано про їх технічний стан та здатність витримувати теплове навантаження. Відтак, [PERSON] не отримував та не отримує житлово-комунальні послуги з централізованого опалення до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Долучені до позовної заяви акти про підключення та виключення опалення до об`єкта теплоспоживання та копії відомостей про тепло споживання по приладам обліку є неналежними доказами з огляду на наявність в них низки недоліків: в цих «документах» відсутні підписи уповноважених осіб, споживача, відсутні докази на підтвердження повноважень осіб, вказаних в документах, на їх складання. Позаяк, жоден з цих доказів не доводить подачу/припинення подачі опалення у приміщення відповідача. Як зазначає позивач, відомості про теплоспоживання складені по приладам обліку. Разом з тим, позивач не надає доказів повірки приладу обліку, дати опломбування, технічного стану. Відтак сторона відповідача не може вважати вказані відомості достовірними, оскільки вони складені на підставі приладів обліку, щодо яких відсутні докази на підтвердження їх об`єктивності в обліку теплопостачання. Окремо зауважив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» вже зверталося до суду з приводу стягнення заявленої заборгованості в наказному провадженні (справа №214/6157/21), однак судовий наказ було скасовано, та у позовному провадженні (справа №214/7818/21), однак позов залишено без розгляду у зв`язку з неявками представників позивача. Окремо представник відповідача акцентував увагу на невідповідності позову вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме неподання оригіналів доказів на підтвердження сплати судового збору, невжиття заходів позасудового врегулювання спору. Задля захисту своїх прав [PERSON] вимушений був звернутися за правничою допомогою до адвоката Щербаня В.С., з яким він уклав договір №108 від 31 травня 2022 року. За надання правничої допомоги відповідачем сплачено 5000 грн. Відтак, у разі відмови у задоволенні позовних вимог при ухваленні рішення вказані процесуальні витрати відповідач просив стягнути з позивача на його користь. 07 березня 2023 року від представника позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Костікової Є.В. надійшли письмові пояснення на відзив [PERSON] (а.с.101). Свою позицію представник позивача мотивувала тим, що до відзиву, поданого адвокатом Щербанем В.С., не долучено доказів на підтвердження його повноважень на представництво ним інтересів відповідача [PERSON] , а відтак відзив підписаний неповноважним представником і не може враховуватись судом. Що стосується предмету спору, то [PERSON] не надано жодного доказу на спростування того, що він не отримував послуги з постачання теплової енергії в нежитловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , а так само доказів, що постачання теплової енергії до цього приміщення в межах заявленого у позові періоду не здійснювалось. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, акта про відключення приміщення від мережі централізованого опалення відповідачем також не надано. Фактично усі доводи відзиву зводяться до незгоди відповідача із заявленими вимогами за відсутності доказів їх обґрунтованості. Проти відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. представник позивача також заперечувала, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Присутній в судовому засіданні представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» - Демченко А.Г. позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Будучи присутнім в судовому засіданні 11 травня 2023 року, представник відповідача [PERSON] адвокат Щербань В.С. заперечував проти задоволення позовних вимог, однак просив в судовому засіданні оголосити перерву з наданням йому додаткового часу для встановлення інформації щодо наявності між [PERSON] та КПТМ «Криворіжтепломережа» договору про надання послуг. За клопотання представника відповідача, в судовому засіданні оголошено перерву до 11.30 год. 13 червня 2023 року. Однак у призначене судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи повідомленим належним чином. Цього ж дня, о 16.19 год. 13 червня 2023 року, представник направив через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в інших справи, яких саме ним не деталізовано, доказів на підтвердження до клопотання не долучено. Аналогічне клопотання представником подано щодо відкладення чергового судового засідання, призначеного на 09.30 год. 26 липня 2023 року, за відсутності доказів поважності неприбуття. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача та його представника, подання ними відзиву, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення за відсутності сторони відповідача. Суд вважає, що у відповідача та його представника було достатньо часу для вчинення процесуальних дій, надання доказів на підтвердження своїх вимог чи заперечень. Неможливість особистого прибуття представника відповідача в судове засідання не позбавляє права на подання клопотання про участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, у тому числі з використанням власних технічних засобів. Відтак ухилення відповідача та його представника від явок за відсутності доказів поважності неприбуття суд розцінює як намір затягування розгляду справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Заходи забезпечення позову / доказів, зупинення / поновлення провадження по справі не вживались. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст.ст.67, 68, 162 ЖК України зобов`язане робити оплату, відповідно до особового рахунка і тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (на кожен окремий період). [PERSON] є споживачем послуг, що надаються КПТМ Криворіжтепломережа до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вказане приміщення належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19 червня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рисіною С.В. Нотаріально посвідчену згоду у формі заяви на укладення договору надано дружиною [PERSON] [PERSON] , про що є відмітка у п.1.6 договору (а.с.5-6). Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Суб`єктами правовідносин\~у сфері\~надання житлово-комунальних\~послуг є:\~орган державної\~влади та\~органи місцевого\~самоврядування у\~сфері житлово-комунальних\~послуг;\~учасники -\~споживачі (індивідуальні\~та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем\~(крім\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, система теплоспоживання нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] є єдиною із системою опалення будинку та під`єднана до системи теплопостачання КПТМ «Криворіжтепломережа». Тобто, опалення цього приміщення, не виокремленого від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів, здійснюється від транзитних трубопроводів будинку та є невід`ємною частиною системи опалення цього будинку загалом. Факт споживання відповідачем теплової енергії за вказаною адресою підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними актами, підписаними сторонами та скріпленими їх печатками (а.с.10-24), а також актом розмежування балансової приналежності теплової мережі з схемою (а.с.75). Докази відключення вказаного приміщення від системи централізованого опалення з дотриманням встановленого законом порядку, в матеріалах справи відсутні. Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між КПТМ «Криворіжтепломережа» та [PERSON] не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Верхового Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 та ВП Верховного Суду у п.51 постанови від 21 серпня 2019 року у справі №922/4239/16. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень ч.1 ст.714, так і інших норм глави 54 ЦК України дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач\~не звільняється\~від оплати\~житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору. Крім того, в силу ст.322 ЦК України тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, покладається на власника приміщення, який є споживачем таких послуг. Отже, за змістом\~ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник приміщення зобов`язаний здійснювати оплату житлово-комунальних послуг. Як визначено ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги\~з постачання\~теплової енергії\~повинен забезпечити\~постачання теплоносія\~безперервно,\~з гарантованим\~рівнем безпеки,\~обсягу,\~температури та\~величини тиску. Параметри\~якості теплової\~енергії повинні\~відповідати нормативним\~документам у\~сфері стандартизації. Постачання\~теплової енергії\~для потреб\~централізованого опалення\~здійснюється в\~опалювальний період. Порядок\~визначення дати\~початку і\~закінчення опалювального\~періоду визначається\~законодавством. Постачання\~теплової енергії\~на індивідуальні\~теплові пункти\~споживачів для\~потреб опалення\~та приготування\~гарячої води\~здійснюється безперервно,\~з урахуванням\~перерв,\~визначених статтею\~16\~цього Закону. Ціною\~послуги з\~постачання теплової\~енергії є\~тариф на\~теплову енергію\~для споживача,\~який визначається\~як сума\~тарифів на\~виробництво,\~транспортування та\~постачання теплової\~енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Тарифи на послуги централізованого опалення передбачені на окремі періоди постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України: з 01 січня 2019 року постановою №1715 від 10 грудня 2018 року для потреб інших споживачів (1715,15 грн. з ПДВ за 1 Гкал), з 10 вересня 2019 року постановою №1672 від 09 вересня 2020 року для потреб інших споживачів (1251,92 грн. з ПДВ за 1 Гкал); з 01 грудня 2020 року постановою №2264 від 30 листопада 2020 року (1814,34 грн. з ПДВ за 1 Гкал). Протягом періоду з 19 червня 2019 року по 14 квітня 2021 року позивач свої зобов`язання по наданню послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] виконував належним чином, надаючи послуги з централізованого опалення протягом опалювальних сезонів, однак відповідач оплату за спожиті послуги належним чином не вносив, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 16\~059 грн. 87 коп. Судовим розглядом встановлено, що розмір плати за послуги з постачання теплової енергії визначений в установленому законом порядку: з урахуванням встановлених тарифів, опалювальної площі нежитлового приміщення, розрахованого теплового навантаження та показів приладу обліку. Відомості про нарахування відображені у наданому позивачем розрахунку за кожною зі складових, а сам розрахунок є чітким, розгорнутим та арифметично вірним (а.с.7). Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, а наданий розрахунок суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки здійснений з урахуванням рахунків-фактур (які є підтвердженням факту надання послуг), Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕКП, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг. Власного контррозрахунку відповідач суду не надав, а за незгоди з розрахованою вартістю наданих послуг клопотань про призначення судової технічно-економічної експертизи не заявляв, відповідних висновків, виконаних позасудово на замовлення відповідача відповідно до ч.3 ст.102 ЦПК України, також не надавав. Докази звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг КПТМ «Криворіжтепломережа», зміни їхніх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим у матеріалах справи також відсутні. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Надавши юридичну оцінку наявним розрахункам заборгованості за житлово-комунальні послуги, проведеним позивачем, перевіривши обґрунтованість та правильність нарахованої суми боргу суд встановив, що сума заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 19 червня 2019 року по 14 квітня 2021 розрахована вірно та складає 16\~059 грн. 87 коп., що підтверджується доказами у матеріалах справи (а.с.7). При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак розмір інфляційних втрат за період з січня 2020 року по травень 2021 року 1061 грн. 57 коп., 3% річних за період з 21 грудня 2019 року по 05 липня 2021 року 383 грн. 20 коп. вважає вірним (а.с.8). Враховуючи, що відповідно до ст.322 ЦК України тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення, який є споживачем таких послуг, та з огляду на те, що між\~відповідачем і\~позивачем існували\~фактичні договірні\~відносини,суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог КПТМ Криворіжтепломережа про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] в примусовому порядку. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь КПТМ Криворіжтепломережа в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2270 грн. 00 коп. (а.с.1,2). З огляду на ухвалення рішення на користь позивача, правові підстави відшкодування понесених відповідачем судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, відсутні. Посилання відповідача на неналежність доказів сплати позивачем судового збору суд оцінює критично, оскільки наявні в матеріалах справи платіжні доручення підтверджують сплату судового збору, а за даними АСДС КП «Д-З» зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судом перевірено.

Outcome: approved