Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги за постачання теплової енергії у сумі 37626 грн. 98 коп., вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги за постачання теплової енергії в сумі 265 грн. 90 коп., за період з 01.12.2021 по 31.03.2023, вартість послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги за постачання теплової енергії в сумі 299 грн. 61 коп. за період з 01.07.2022 по 31.03.2023, вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги за постачання теплової енергії в сумі 164 грн. 16 коп. за період з 01.12.2021 по 31.03.2023, вартість послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги за постачання теплової енергії в сумі 97 грн. 47 коп. за період з 01.07.2022 по 31.03.2023 та судового збору В обґрунтування позову КП «Харківські теплові мережі» посилалося на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення, загальною площею 265,2 кв.м., що розташовані в житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Відповідачка, не уклавши договір на постачання теплової енергії, безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, що подається у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташовані вказані нежитлові приміщення. За період з 01.12.2021 по 31.03.2023 (період з укладенням публічного договору) відповідачем безпідставно спожито теплової енергії на суму 37626грн. 98 коп., внаслідок чого за ним виникла заборгованість. Ухвалою суду від 07.06.2023 провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендований лист суду, повернутий на адресу суду. Вивчивши матеріали справи та надані представником позивача докази в підтвердження своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що за договором купівлі-продажу нежитлових будівель від 18.05.2007 відповідачу належать нежитлові приміщення першого поверху № 35-1-:-35-4 в житловому будинку літ. « А-4» загальною площею 40,7 кв.м, що знаходяться в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору № 15141 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.06.2016, відповідач [PERSON] зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені договором, а позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зобов`язується забезпечувати протягом зазначеного в договорі часу безперервне (за винятком нормативно-встановлених перерв), або за затвердженим уповноваженим органом місцевого самоврядування режимом постачання теплової енергії для потреб опалення, гарячого водопостачання, вентиляції, кондиціонування та інші технологічні потреби. Пунктом 10.1 розділу 10 вказаного договору передбачено, що договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.20219. Пунктом 10.4 розділу 10 вказаного договору, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін. КП «Харківські теплові мережі» подає теплову енергію у централізовану систему опалення та гарячого водопостачання житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача на підставі розпорядження Харківського міського голови. Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] не в повному обсязі та не систематично проводилася оплата за теплову енергію, у зв`язку з чим за період 01.12.2021 по 31.03.2023 по особовому рахунку № [NUMBER] утворилася заборгованість у розмірі 37626 грн. 98 коп. 09.02.2022 та 14.10.2022 позивачем на адресу відповідача [PERSON] надіслано: рахунки-фактури та Акти виконаних робіт по відпуску теплової енергії за січень - лютий 2022 року та вимогу про оплату боргу. Відповідно до частини 4статті 4ЖК України до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в житлових будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Правовідносини між сторонами підлягають регулюванню законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, які розглядають теплову енергію як товарну продукцію, а також статті 714 ЦК України, так як приміщення є нежитловим. Статтею 526ЦК України встановлені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті901, частини першої статті903ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ст.525ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до частини 1статті 626ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1статті 628ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 627ЦК України визначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Згідно статті 1 ЗУ «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007№1198«Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до статті 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно статті 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007№1198«Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Належні [PERSON] приміщення відносяться до нежитлового фонду, будинок під`єднано до централізованої системи теплопостачання, КП «ХТМ» в період з 01.12.2021 по 31.03.2023 позивачем здійснене постачання теплової енергії, відповідач користувався тепловою енергією на потреби опалення, обсяг постачання теплової енергії був визначений та узгоджений сторонами в розмірі вказаному в додатку № 1 до договору № 15141 від 01.06.2016, під час підписання даного договору [PERSON] не заперечував розміру коефіцієнту теплового навантаження, власного розрахунку не надав. [PERSON] при підписанні договору № 15141 від 01.06.2016 був ознайомлений з п. 3.2.19 договору, відповідно до якого споживач сплачує Теплопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії до укладення договору з моменту виникнення права користування приміщенням, вартість якої вказана у додатку 1 до цього Договору. З розділу 5, 6 договору № 15141 вбачається, що сторонами визначено та узгоджено порядок обліку теплової енергії та порядок розрахунків за вказаним договором. КП «ХТМ» надано до суду розрахунок нарахування за спожиту теплову енергію, відповідно до якого розмір заборгованості за надані послуги, що є предметом позову, співпадає з вартістю спожитої теплової енергії. Під час дослідження письмових доказів судом не встановлено будь-який фактичних даних, з яких вбачається, що КП «ХТМ» не дотрималося процедури укладення договору та додатку № 1 до нього чи порушило його умови, порушило затвердженні відомчі норми при здійсненні розрахунку нарахування за спожиту теплову енергію тощо. Таким чином враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги за постачання теплової енергії у сумі 37626 грн. 98 коп., вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги за постачання теплової енергії в сумі 265 грн. 90 коп., за період з 01.12.2021 по 31.03.2023, вартість послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги за постачання теплової енергії в сумі 299 грн. 61 коп. за період з 01.07.2022 по 31.03.2023, вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги за постачання теплової енергії в сумі 164 грн. 16 коп. за період з 01.12.2021 по 31.03.2023, вартість послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги за постачання теплової енергії в сумі 97 грн. 47 коп. за період з 01.07.2022 по 31.03.2023 Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2684 грн. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, ст. 68 ЖК України, «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», суд -

Outcome: approved