Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила: шлюб, зареєстрований 08.06.2013 Уманським відділом реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 202 від 08.06.2013, між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 06.06.2013 сторони зареєстрували шлюб. У червні 2022 року відповідач виїхав до Російської Федерації. Сімейне життя та шлюбні відносини припинилися. Причиною розпаду сім`ї стали часті суперечки, непорозуміння, сварки через різні погляди на подружнє життя, недовіра. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. 12.05.2023 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування вимог відзиву посилався на те, що між ними існували та існують нормальні сімейні відносини. Під час шлюбу за спільні кошти вони придбали в м. Умані дві квартири в новобудовах та автомобіль. У червні 2022 року він виїхав до РФ на заробітки, однак через війну він не має змоги повернутися в Україну. З дружиною підтримує зв`язок по телефону. Жодних суперечок, сварок, непорозумінь між ними не має. Він бажає зберегти свій шлюб і вважає, що відповідач передчасно звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та їм потрібен час на примирення, за який вони збережуть свій шлюб. Також до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про зупинення розгляду справи і призначення подружжю строку для примирення (в порядку ст. 43, 240 ЦПК України). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд цивільної справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В заяві також вказано, що вона категорично не згідна на примирення, оскільки більше року сторони навіть не спілкуються з огляду на те, що відповідач проживає в країні агресора, що суперечить її принциповій позиції громадянки України. Не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Про причини своєї неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 08 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Уманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 202, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 29.03.2023. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільних дітей не мають, проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам та позиції громадянки України. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання [PERSON] про зупинення розгляду справи і призначення строку для примирення, оскільки позивач [PERSON] категорично не погоджується на примирення та чинним законодавством України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, який сплатила позивач при зверненні до суду, підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved