Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

22.06.2023 позивач [PERSON] , через свого представника, звернулась до суду з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності по спадкуванню за заповітом на 3/4 частки спадкового майна. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала в [ADDRESS] (в подальшому перейменована на [ADDRESS] , а на даний час [ADDRESS] ). За життя, 19.07.1984, [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений в.о. державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Масненьким В.О. (зареєстровано в реєстрі за №1207), яким заповіла позивачу належну їй на праві особистої власності 3/4 (три четвертих) частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , а її батькові - [PERSON] , належний їй грошовий вклад. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, що складається із 3/4 (три четвертих) частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (на даний час - [ADDRESS] ), які прийняла баба позивача після смерті свого чоловіка - [PERSON] , проте за життя не оформила своїх прав на будинок. У позові представник зазначає, що на день смерті баби, [PERSON] , якій на той час виповнилось 8 років, її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали спільно у вищевказаному будинку з 1976 року та вступили у користування та володіння спадковим майном. Позивач є онукою [PERSON] і після її смерті проживала і проживає до цього часу в її будинку, користувалась належними їй речами, тобто відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) фактично вступила в спадщину після смерті її баби [PERSON] . Після смерті спадкодавця позивач в порядку передбаченому чинним законодавством звернулась до державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Утім нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що нотаріусу не було надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на вказаний житловий будинок. Батько позивача [PERSON] , помер [INFO] , після його смерті позивачем було нотаріально оформлено 1/4 частку вищевказаного будинку, яка належала покійному батькові позивача. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 23.06.2023 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також, витребувано матеріали спадкової справи після смерті спадкодавця. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, утім на адресу суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача. У судове засідання позивач та її представник не з`явилась, однак у своїй заяві останній просив суд про розгляд справи за його та позивача відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд вважає, що враховуючи визнання позову відповідачем, за результатами підготовчого провадження, можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). За життя, 19.07.1984, [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений в.о. державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Масненьким В.О. (зареєстровано в реєстрі за №1207), яким заповіла позивачу належну їй на праві особистої власності 3/4 (три четвертих) частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , а її батькові - [PERSON] , належний їй грошовий вклад (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.1979 (а.с. 7) слідує, що покійна [PERSON] після смерті свого чоловіка - [PERSON] успадкувала 3/4 частки житлового будинку, проте за життя так і не оформила своїх прав на даний будинок. А також у свідоцтві про право на спадщину зазначено спадкоємцем на 1/4 частку житлового будинку батька позивача [PERSON] (сина покійної [PERSON] ). Після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , позивач нотаріально оформила 1/4 частку житлового будинку. На день смерті баби, [PERSON] , якій на той час виповнилось 8 років, її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали спільно у вищевказаному будинку з 1976 року та вступили у користування та володіння спадковим майном. Позивач є онукою [PERSON] і після її смерті проживала і проживає до цього часу в її будинку, користувалась належними їй речами, тобто відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) фактично вступила в спадщину після смерті її баби [PERSON] . Після смерті спадкодавця позивач в порядку передбаченому чинним законодавством звернулась до державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого 24.05.2023 року було відкрито спадкову справу за №26/2023. В подальшому, постановою нотаріуса вих. № 02-31/244 від 24.05.3023 (а.с. 16), позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що нею не було надано нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавиці [PERSON] на вказаний житловий будинок. З матеріалів спадкової справи №26/2023, що надійшла на адресу суду на виконання ухвали суду від 23.06.2023 слідує, що позивач 04.05.2023 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 27), а саме 3/4 частки житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] . Крім позивача, іншим спадкоємцем є син [PERSON] та батько позивача - [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с. 38). Факт прийняття позивачем спадщини після смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] підтверджується рішенням Липовецького районного суду Вінницької області (а.с. 30-31), яке міститься в матеріалах спадкової справи. В матеріалах справи міститься технічний паспорт на житловий будинок з характеристиками (а.с. 12-14), де власником зазначено позивача. З довідки органу місцевого самоврядування від 10.08.22 за №02-39/999 (а.с. 8) слідує, що адреса будинку, що розташований в [ADDRESS] змінювалась внаслідок перейменування вулиць та зміни нумерації будинковолодіння. Крім того, в матеріалах цивільної справи (а.с. 40) містяться Витяги з рішення про перейменування вулиць міста Липовець та про впорядкування назв вулиць та зміну нумерації будинковолодінь в селищі Липовець. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу приписів ст.548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право власності на 3/4 частки житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказану частку спадкодавець заповіла своїй онуці (позивачу по справі) відповідно до складеного заповіту від 19.07.1984. За загальними приписами ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, [PERSON] фактично прийняла спадщину своєї баби [PERSON] в силу приписів ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном. Крім того, рішенням суду від 02.02.2023 (справа №136/1410/22) встановлено факт фактичного прийняття [PERSON] спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . На день смерті [PERSON] , позивач була неповнолітньою та проживала разом з батьками у її будинку. Як визначено в ст. 1216-1218\~ЦК України \~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~Спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1266 ЦК України\~ в нуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом було встановлено, що онукою [PERSON] є позивач, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Разом з тим, згідно з п. 23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 за №7 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав повністю. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права власності по спадкуванню за заповітом на 3/4 частки спадкового майна, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved