Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернулася до Чумаківської сільської ради, третя особа - Четверта Дніпровська державна нотаріальна про надання додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що [PERSON] 13.09.2016 року був складений заповіт на ім`я позивачки, про існування якого вона не знала. 06.09.2022 року позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори. Державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. На підставі вищенаведеного, позивач звернулася до суду і просить визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.12.2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 року замінено первісного відповідача Чумаківську сільську раду на належного відповідача - [PERSON] . Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Через систему «Електронний суд» надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Згідно відмітки на поштовому повідомленні, адресат відсутній за вказаною адресою. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Державний нотаріус Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.08.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.11.2008 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,370 га, яка розташована на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221488000:07:012:0003. Згідно договору емфітевзису №23/06/16-1 від 23.06.2016 року, [PERSON] надав, а землекористувач - Приватне підприємство «Перемога АВК» отримала в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарських потреб, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221488000:07:012:0003, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Метою надання в користування земельної ділянки є виробництво землекористувачем сільськогосподарської продукці. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка, площею 4,37 га, кадастровий номер 1221488000:07:012:0003, яка розташована на території Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області передана у користування Приватному підприємству «Перемога АВК» у користування для сільськогосподарських потреб строком на 50 років на підставі договору емфітевзису 23/06/16-1 від 23.06.2016 року. Згідно копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Буцьких О.О., зареєстрованого в реєстрі за №2380 від 13.09.2016 року, [PERSON] на випадок його смерті заповідає належну йому земельну ділянку загальною площею 4,370 га, розташовану за межами населеного пункту на, території Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий» номер - 1221488000:07:012:0003 - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дінпро) від 15.07.2022 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблено актовий запис №1070. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 05.04.2019 року, відкрилася спадкова справа після смерті [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, виданої державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори від 06.09.2022 року, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Згідно довідки відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстраці Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Ne 14/5-6735 від 17.08.2022 гр. [PERSON] , не була заресстрована разом з померлим на день його смерті, тобто фактично спадщину не прииняла. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 133/1880/18 (провадження № 61-12000св19) від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19). В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері, позивач посилається на те, що в липні 2022 року представник ПП «Перемога АВК» повідомив [PERSON] , що під час моніторингу архіву договорів оренди землі було виявлено, що в архіві міститься оригінал заповіту [PERSON] від 13.09.2016 року на ім`я [PERSON] . Про існування заповіту та смерть спадкодавця позивачка не знала, оскільки разом з ним не проживала. Після цього їй знадобився значний час для з`ясування всіх обставин. Таким чином необізнаність спадкоємця про наявність заповіту суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved