Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту прийняття спадщини . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , з якою він проживав однією сім`єю на момент смерті за однією адресою: с. Кам`яний Брід Голованівського (Ульяновського району) Кіровоградської області та вели спільне господарство. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері, крім нього спадкоємцями першої черги є його сестри [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які в передбачений ст.1270 ЦПК шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини не подавали. Разом з тим, жодна з сестер на спадщину після смерті матері не претендують. В травні 2018 року заявник [PERSON] звернувся до Ульяновської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому в усній формі нотаріус пояснила, що для спадкових прав [PERSON] потрібно подати правовстановлюючі документи на майно а також надати довідку з Кам`янобрідської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області інформацію щодо наявності чи відсутності заповітів померлої матері. 04.06.2018 року [PERSON] повторно звернувся до Ульяновської районної державної нотаріальної контори з усіма необхідними документами, однак в цей день отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в зв`язку з відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку ( пай) належного його матері. В зв`язку з цим, позивач [PERSON] вимушений був звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку ( пай), в порядку спадкування за законом. 11.11.2021 року рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області [PERSON] було відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Підставою відмови у задоволенні позову стало те, що не було надано доказів про підтвердження факту постійного спільного проживання позивача [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] .. В зв`язку з викладеними обставинами, заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту прийняття спадщини. Заявник [PERSON] , представник заявника адвокат І. Висіцька в судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяву, якою підтримують заявлену вимогу та просить розглядати справу у їх відсутність. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. На підставі ч.3 ст.211, ч.3 ст.294 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника та заінтересованої особи. В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] його батьками значаться [PERSON] та мати [PERSON] ( а.с.12). [INFO] померла мати заявника - [PERSON] ( а.с.13). Згідно копії довідки Кам`янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області №194-02-04 від 06.06.2018 року зазначається, що [PERSON] [INFO] , дійсно здійснював догляд за своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] та на день смерті вели спільне господарство ( а.с.16). 04.06.2018 року [PERSON] звернувся до Ульяновської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в зв`язку відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) спадкодавця ( а.с.14). В зв`язку з цим, позивач [PERSON] звернувся до Ульяновського районного суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. 11.11.2021 року рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області [PERSON] було відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Підставою відмови у задоволенні позову стало те, що не було надано доказів про підтвердження факту постійного спільного проживання позивача [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] . Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються рідним сестрами заявника [PERSON] та доньками спадкодавця [PERSON] , які письмовими заявами підтвердили факт спільного проживання їх брата [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] по день її смерті . Крім того, в своїх письмових заявах рідні сестри заявника - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зазначили, що не претендують на спадкове майно після померлих [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 8, а.с. 9, а.с.10) Факт постійного проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] до дня смерті останньої за адресою: с.Христофорове ( Ульяновського ) Голованівського району Кіровоградської області підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] ( а.с.110-111), [PERSON] ( а.с.114-115), [PERSON] (а.с.112-113) жителями села Христофорове Ульяновського ( Голованівського) району. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зст. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`ясненьпостанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування`місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved