Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 10.09.2014 року з нього стягують щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач вважає, що наявні підстави зменшити розмір аліментів з наступних підстав. З 18.07.2014 року змінився сімейний стан позивача, а саме: [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 18.07.2014 року Серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Син позивача [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] . Крім того на утриманні позивача перебувають батьки: мати [PERSON] , 1964 року народження, інвалід другої групи, та батько [PERSON] , 1960 року народження, як пенсіонер за віком. З урахуванням викладених обставини, позивач вважає, що наявні підстави зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Сквирського районного суду Київської області від 10.09.2014 року в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] , [INFO] ,але не менше 50 відсотків прожиткового для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 26.04.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 10.09.2014 року з [PERSON] стягують щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 5-6). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З 18.07.2014 змінився сімейний стан позивача, а саме: [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб від 18.07.2014 року Серія [NUMBER] , актовий запис № 1134 (а.с. 7). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 2074 (а. с. 9) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 253 (а. с. 10). Син позивача [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] . Крім того на його утриманні позивача перебувають батьки: мати [PERSON] , 1964 року народження, інвалід другої групи та батько [PERSON] , 1960 року народження, як пенсіонер за віком (а.с.11-16). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці. Виходячи з наведених позивачем доводів, дослідивши докази додані до позовної заяви, суд дійшов переконання, що розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки слід змінити і стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved