Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-03 00:00:00

22 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник адвокат Єлісєєв Д.О., посилаючись на статті 24, 104-105, 110, 112 СК України, просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 10 липня 2021 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 50. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 10 липня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 50. Подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є те, що між позивачем та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та довіра. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Спірні питання щодо розподілу сумісно нажитого майна відсутні. Ухвалою судді від 24 травня 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 21 червня 2023 року. Ухвалою суду від 21 червня 2023 року судовий розгляд справи було відкладено на 04 серпня 2023 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України. Позивач у призначене судове засідання не з`явився, про дату,\~час та\~місце судового\~засідання повідомлений\~належним чином\~в порядку,\~передбаченому статтями\~128-130\~ЦПК України. До позовної заяви представником позивача адвокатом Єлісєєвим Д.О. було додано заяву, в якій він просив розгляд цивільної справи проводити без його участі та участі позивача і задовольнити позов, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, про що свідчить розписка про отримання відповідачем судової повістки, копії позовної заяви разом з додатками. Відзив на позов відповідач до суду не направила. Клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшла. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 04 серпня 2023 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 12 травня 2023 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] та [PERSON] 10 липня 2021 року зареєстрували шлюб у Славутицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 10 липня 2021 року складено відповідний актовий запис № 50. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою стало те, що подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є те, що між позивачем та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та довіра. Відповідно до\~положень\~статті\~51\~Конституції\~України,\~частини\~1\~статті\~24\~СК\~України\~шлюб ґрунтується\~на\~вільній\~згоді жінки\~та\~чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною 2 статті 18, пункту 3 статті 51, частиною 3 статті 56, частиною 1 статті 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Спірні питання щодо розподілу сумісно нажитого майна відсутні. У відповідності до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем заяви про відновлення дошлюбного прізвища не подано, отже після розірвання шлюбу їй необхідно залишити прізвище [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 073,60 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved