Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 23.05.2017 перебувала у шлюбі із відповідачем. Шлюб було розірвано за рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.09.2019. Від цього шлюбу у позивача та відповідача є спільна дитина, а саме: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.09.2019\~року присуджено стягувати із Відповідача на її користь на утримання [PERSON] , 2017 року народження, аліменти у розмірі 1626,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи із 28.05.2019. Потреби дитини на даний момент значно зросли. Розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного матеріального утримання малолітнього сина сторін. Більше того, відповідач [PERSON] взагалі не приймає участь у вихованні та утриманні сина сторін, вже більше 2-х років взагалі не виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів, у зв`язку із чим утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 42276.00 грн., що підтверджується копією відповідного розрахунку. В свою чергу, в обгрунтування підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються із [PERSON] на утримання дитини вважає за необхідне зазначити, що після розірвання шлюбу сторін та після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів із відповідача, стан здоров`я дитини значно погіршився, у зв`язку із чим позивачка [PERSON] змушена витрачати значно більшу суму коштів на лікування дитини та реабілітацію. Зокрема, заключенням Головного дитячого невролога МОЗ від 18 грудня 2019 року, сину сторін [PERSON] був встановлений діагноз ДЦП, правобічний гемепарез в стадії самостійної ходи, у зв`язку із чим дитині оформлено інвалідність. Протоколом обласної ЛКК №855 від 18 грудня 2019 року по оформленню ІПР дитині- інваліду встановлено, що діагноз дитини [PERSON] є ДЦП, правобічний гемепарез в стадії самостійної ходи, у зв`язку із чим дитина обмежена в самообслуговуванні, в пересуванні та в спілкуванні, потребує реабілітації. Відповідно до Листів рекомендації лікаря, у зв`язку із встановленим діагнозом малолітній син сторін [PERSON] потребує постійного лікування, реабілітації, на що позивачкою витрачається значна сума коштів. Більше того, у зв`язку із встановленим діагнозом, [INFO] сину сторін - [PERSON] було проведено операційне втручання, а саме: тимчасове блокування проксимальної наросткової зони лівої кістки 8-ми подібними пластинами, що підтверджується копією Договору про надання медичних послуг. Згідно з вищевказаного Договору, за проведення операційного втручання дитині [PERSON] позивачка [PERSON] понесла витрати в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень. Обстеження та лікування наявних у сина сторін хвороб носить постійний характер та потребує постійних значних матеріальних витрат, які здійснює виключно позивачка, а відповідач категорично відмовляється допомогти їй нести такі витрати. Також, малолітня дитина сторін обмежена у нормальному пересуванні, у зв`язку із чим існує потреба у постійному придбанні спеціального ортопедичного взуття. Зокрема, у період з вересня 2021 року позивачкою [PERSON] було придбано спеціального ортопедичного взуття дитині на загальну суму більше 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн., що підтверджується копіями відповідних товарних чеків. Крім того, за станом свого здоров`я син сторін потребує щомісячних медичних досліджень на предмет контролю за станом здоров`я, консультацій лікарів, які позивачка вимушена проходити з сином в містах Чернівці та Київ, а також придбання дороговартісних медикаментів та спеціального харчування для дитини. Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що у зв`язку із незадовільним станом здоров`я дитини позивачка [PERSON] витрачає щомісячно значу суму коштів на лікування дитини та реабілітацію, а тому встановлений рішенням суду розмір аліментів, який стягується із відповідача у розмірі 1626,00 грн., є недостатнім хоча б для мінімального рівня утримання дитини та відповідно підлягає збільшенню. Як зазначалося вище, відповідач [PERSON] взагалі не приймає участь у вихованні та утриманні сина сторін, вже більше 2-х років взагалі не виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 42276,00 грн., що підтверджується копією відповідного розрахунку. Зокрема, згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції станом на 22.03.2023 року заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №727/5895/19, виданим 10.10.2019 року Шевченківським районним судом м. Чернівці, становить 42276 гривень 00 копійок. Про обов`язок сплати аліментів на утримання дитини Відповідачу було відомо, оскільки він приймав участь у розгляді справи про стягнення з нього аліментів, був ознайомлений із рішенням суду, яким з нього стягнуто аліменти, а також у період до 2021 року сплачував аліменти. Крім того, як вбачається із Відповіді на адвокатський запит, Сокирянський відділ державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.03.2023 року повідомив, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №69972186 по виконанню виконавчого листа №727/5895/19, виданого 10.10.2019 Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] . Згідно з відміткою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому листі, заборгованість зі сплати аліментів станом на 14.12.2020 року відсутня, а тому державним виконавцем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів проводиться з 01.01.2021 року. Про надходження виконавчого документа у Вілліл, а також про розмір заборгованості, сторони виконавчого провадження повідомлені належним чином. [PERSON] роз`яснено порядок сплати аліментів, їх розмір та попереджено про кримінальну відповідальність. Позивачем понесено наступні судові витрати 9000,00 грн. понесених на отримання правової допомоги На підставі викладеного просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.09.2019 року на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 11.04.2023 суддя ухвалою про відкриття провадження у справі № 727/3210/23 відкрила провадження у цій цивільній справі. 27.06.2023 представником позивача подано клопотання про долучення письмових доказів по справі. 05.07.2023 представник відповідача надав клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. 05.07.2023 представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. 09.08.2023 представник відповідача надав клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. 09.08.2023 представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. 09.08.2023 представник позивача надав клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог. 09.08.2023 ухвалою суду закрито провадження в частині позовних вимог. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що витрати на утримання дитини зросли, а відповідач в добровільному порядку не приймає в них участі, а розміру аліментів, що стягуються не вистачає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала. Представник позивача\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, подала до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, просив стягнути судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву, де просив справу розглядати без його участі. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.09.2019 у справі №727/7845/19, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішення набрало законної сили 08.11.2019. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.08.2018 Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 1806. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з копією рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.09.2019 у справі №727/5895/19, стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , в сумі 1626,00 грн. щомісяця до його повноліття. Рішення набрало законної сили 04.10.2019. Згідно з довідкою №855 про оформлення ІПР дитині інваліду [PERSON] , діагноз 6802 ДЦП, правобічний геміпарез 6 стадії сам ост.ходи. Ступінь обмеження І, медична реабілітація 2 рази на рік. Згідно з довідкою від 17.12.2019, наданою Центром стимуляції мозку, [PERSON] відсутність в розвитку правої сторони. На що надано лист рекомендації від 17.12.2019, Згідно з довідкою від 20.05.2020, наданою Центром стимуляції мозку, [PERSON] відсутність в розвитку правої сторони. На що надано лист рекомендації від 20.05.2020. Згідно з договором на надання медичних послуг від 26.03.2022р., медична клініка «Мед Гарден» надає платну медичну послугу - операцію [PERSON] . Згідно з товарного чеку від 13.10.2022 чоботи осінні ціна 2200,00 грн. Згідно з товарного чеку від 15.09.2022 сандалі літні ціна 2100,00 грн. Згідно з товарного чеку від 25.08.2022 сандалі літні ціна 1800,00 грн. Згідно з товарного чеку від 27.04.2022 сандалі літні ціна 2100,00 грн. Згідно з товарного чеку від 03.11.2022 чоботи зимові ціна 1900,00 грн. Згідно з товарного чеку від 19.02.2021 сандалі літні ціна 1700,00 грн. Згідно з довідкою №09-04/45 від 08.09.2022, наданою спеціальним дошкільний навчальний заклад №36 для дітей з порушенням опорно-рухового апарату, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Чернівці, [PERSON] в тому, що її син [PERSON] дійсно відвідує спеціальний дошкільний навчальний заклад №36 для дітей з порушенням опорно-рухового апарату з 31.05.2022 по даний час. Згідно з довідкою №30 від 13.09.2022, наданою КНП «Міська дитяча поліклініка», дитина [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку у невролога. Згідно з розрахунком заборгованості із сплати аліментів №ВП 57946450/2412 від 22.03.2023, наданим Сокирянським відділом ДВС у Дністровському району Чернівецької області, [PERSON] має загальний борг по виплаті аліментів станом на 22.03.2023 становить 42276,00 грн. Згідно з розрахунку суми гонорару, витрати на правову допомогу складають 9000,00 грн. Мотивувальна частина З досліджених\~в\~судовому\~засіданні фактичних\~обставин\~справи\~судом встановлено,\~що\~спір\~між сторонами\~виник\~з приводу\~захисту\~позивачем\~свого права\~на\~отримання\~від другого\~із\~подружжя\~коштів на\~утримання\~неповнолітньої\~дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Аналогічна позиція викладена ВС у постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071-19. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.\~\~ Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Суд враховує, що Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2833,00 грн., з 1 липня 2969,00 грн., з 1 грудня 3040,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто розмір аліментів, який відповідач сплачує на даний час, вже є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилався на те, що донька захворіла, що збільшило суму витрат на дитину щомісяця. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки належними та допустимими доказами позивачем підтверджено погіршення її майнового стану та хворобою дитини, а зміна сімейного стану відповідача - наявність дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою відмови позивачу у задоволенні позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2-7\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18. На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ №000583 від 27.05.2022; договір про надання правничої правової допомоги від 22.03.2023; ордер серії СЕ №1058714 від 30.03.2023; розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу; акт наданих послуг по договору про надання правової допомоги; квитанцією №2 від 29.03.2023 в сумі 9000,00 грн.. Згідно з п. 4, 6 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд, зазначає, що за умовами вартість послуг складає 9000 грн., позивач документально підтвердив та довів витрати на правову допомогу лише у розмірі 9000 грн., тому вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню в сумі 9000 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved