Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-24 00:00:00

В квітні 2023 ТОВ "Столичний Комфорт", звернулось з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, які утворилися станом на 30.01.2023 в розмірі 5 475,48 грн. та відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684грн. 00 коп та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.00коп., що були сплачені позивачем за подання позову до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності. ТОВ «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» є експлуатуючою організацією, яка здійснювала обслуговування будинку [ADDRESS] в період з 01.05.2006 року по 01.10.2022 року, що підтверджується актом прийому - передачі будинку на баланс та витягом з протоколу Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] . З метою забезпечення житлово-комунальними послугами між сторонами 06 грудня 2006 року було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 57к/35 та Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №57в/35 від 06.12.2006 року. У відповідності до вимог вищезгаданих договорів, відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати на користь позивача оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також оплату послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але не сплачує за них, в зв"язку з чим позивач звернувся до суду. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.04.2023р., у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін(ас.39-40). Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» є експлуатуючою організацією, яка здійснювала обслуговування будинку [ADDRESS] в період з 01.05.2006 року по 01.10.2022 року, що підтверджується актом прийому - передачі будинку на баланс та витягом з протоколу Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Судом встановлено, що з метою забезпечення житлово-комунальними послугами між сторонами 06 грудня 2006 року було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 57к/35 та Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №57в/35 від 06.12.2006 року. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Положеннями статті 13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", визначено, що у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України та ч. 3 ст. 11 ЦК України, зобов`язання можуть виникати як з договорів, так і безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності. Зі змісту ст. ст. 156, 162 ЖК Української РСР, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води, водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим місяцем. Як вбачається зі змісту позову та не спростовано стороною відповідача, відповідач отримувала від виконавця житлово-комунальні послуги та відповідно зобов`язана була сплачувати кошти за користування ними, тобто фактично відповідач знаходилася у договірних відносинах із виконавцем. Разом з тим, як встановлено, відповідачем не в повному обсязі вносилася плата за спожиті житлово-комунальні послуги, з огляду на те, що заборгованість відповідача перед позивачем за фактично спожиті житлово-комунальні послуги станом на 30.01.2023 в розмірі 5 475,48 грн. Статтею 526 ЦК України, визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України, визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684 грн, а також понесені позивачем витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн, що підтверджується звітом про надання правової допомоги від 01.01.2023, актом про надання послуг №2 від 26.06.2023.

Outcome: approved