Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Гайсинська окружна прокуратура в інтересах держави звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішенням 25 сесії 7 скликання Куренівської сільської ради № 201 від 22.08.2019, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 1 га (кадастровий номер 0525083600:01:002:0082) для ведення особистого селянського господарства на території Куренівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області в межах с. Куренівка Чечельницького району Вінницької області. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Бершадською місцевою прокуратурою виявлені порушення вимог законодавства при розпорядженні Куренівською сільською радою Чечельницького району Вінницької області земельними ділянками сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Куренівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. Так, рішенням 25 сесії 7 скликання Куренівської сільської ради № 201 від 22.08.2019 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту с. Куренівка на території Куренівської сільської ради. Згідно пункту 2 даного рішення [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 1,0000 га, кадастровий номер 0525083600:01:002:0082 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту с. Куренівка на території Куренівської сільської ради. На підставі вказаного рішення у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.09.2019 за № 33186797 зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Згідно даних витягу із технічної документації наданого відділом у Чечельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, вартість земельної ділянки складає 17751,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст, 116 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Водночас, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08.02.2019 № 2-1598/15-19-сг вже отримував у приватну власність земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером 0525085300:03:000:0720 для ведення особистого селянського господарства в межах території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. Право власності зареєстровано 21.02.2019 за №30447775. У подальшому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1105 від 18.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О., відчужив право власності на вказану земельну ділянку на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 33729136. Таким чином, [PERSON] на час звернення до Куренівської сільської ради з клопотаннями про надання ділянки у власність вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Тобто, всупереч вимог ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, [PERSON] при зверненні до Куренівської сільської ради із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, та його затвердження зазначив недостовірні дані про те, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він не скористався. У свою чергу, розглядаючи заяву [PERSON] по суті, Куренівська сільська рада не надала належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заяві, доводам заявника, в тому числі, щодо використання права на безоплатну приватизацію, не перевірила, не врахувала обставин, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, факт використання ним свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого, земельна ділянка площею 1 га (кадастровий номер 0525083600:01:002:0082) незаконно вибула із земель комунальної власності. Відповідно до ст. ст. 16, 21 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України, одним зі способів захисту цивільних прав є визнання незаконними рішень органів державної влади. Суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. З огляду на викладене, рішенням 25 сесії 7 скликання Куренівської сільської ради № 201 від 22.08.2019 не відповідає вищезазначеним вимогам законодавства, а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню. В судовому засіданні прокурор Круковська Г.М. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача Чечельницької селищної ради Яговкін С.Ю. позовні вимоги визнав, однак не погоджується з твердженнями позивача, що розглядаючи заяву [PERSON] по суті, Куренівська сільська рада не надала належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заяві, доводам заявника, в тому числі, щодо використання права на безоплатну приватизацію, не перевірила, не врахувала обставин, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, факт використання ним свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, внаслідок чого, земельна ділянка площею 1 га (кадастровий номер 0525083600:01:002:0082) незаконно вибула із земель комунальної власності. Статтею 118 Земельного кодексу України чітко визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Приписами, визначеними ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Приписами, визначеними ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.Таким чином, Куренівська сільська рада Чечельницького району Вінницької області, за приписами законодавства, на етапі приймання та розгляду заяви від [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, та його затвердження, з причини відсутності єдиної бази даних осіб, які раніше отримали земельні ділянки, законодавчо була позбавлена можливості здійснити перевірку факту отримання особою, яка подає таку заяву, повторності її подання у іншому державному органі або органі місцевого самоврядування.Оскільки законодавством не передбачено право або обов`язок органів місцевого самоврядування у тому числі повноваження Куренівській сільській раді вимагати від громадян, які подають заяви про надання земельних ділянок у власність одночасно подавати довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно разом із поданою такими громадянами заявою про передачу безоплатно у власність земельної ділянки, а навпаки забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені ст. 118 Земельного кодексу України, з такої причини наведена вище довідка Куренівською сільською радою не вимагалась, а тому дана інформація перевірена не була, що потягло до прийняття рішення 25 сесії 7 скликання № 201 від 22.08.2019 року Куренівською сільською радою Чечельницького району Вінницької області, за яким земельну ділянку надано особі, яка не мала права її безоплатно отримувати у власність. Таким чином, [PERSON] зловживаючи своїм правом набув згадану земельну ділянку у власність внаслідок вчинення дій неправомірного характеру шляхом подання недостовірної інформації про те, що він раніше не використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з чим отримав незаконні переваги відносно громадян, чим було порушено суспільний інтерес та законність у цій сфері суспільної діяльності, оскільки кожний громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії потреб. Зважаючи на викладене просив позов Гайсинської окружної прокуратури задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судову засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Пояснив , що не мав наміру отримати якусь неправомірну вигоду. Йому зателефонував сільський голова Куренівської сільської ради та сказав, що є можливість отримати земельну ділянку та запропонував написати відповідну заяву, що він і зробив. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Куцяк Ф.Г., позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Стверджує, що задоволення даного позову не призведе до відновлення прав держави, однак призведе до порушення прав [PERSON] , яка є добросовісним набувачем. Зважаючи на вказане просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24.12.2018 [PERSON] звернувся до сільського голови Куренівської сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення. У вказані заяві відповідач [PERSON] повідомив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався. Рішенням 2 сесії 7 скликання Куренівської сільської ради № 168 від 18.01.2019 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] орієнтовною площею 1,00га, в т.ч. ріллі 1,00 га , із земель запасу сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства в урочищі "Біля Клима" на території Куренівської сільської ради. Рішенням 25 сесії 7 скликання Куренівської сільської ради № 201 від 22.08.2019 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту с. Куренівка на території Куренівської сільської ради. Згідно пункту 2 даного рішення [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 1,0000 га, кадастровий номер 0525083600:01:002:0082 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту с. Куренівка на території Куренівської сільської ради. На підставі вказаного рішення у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.09.2019 за № 33186797 зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. На підставі договору купівлі-продажу № 1105 від 18.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О., [PERSON] відчужив право власності на вказану земельну ділянку на користь [PERSON] , про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 33729136. Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст, 116 ЗК України). Разом з\~тим, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08.02.2019 № 2-1598/15-19-сг вже отримував у приватну власність земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером 0525085300:03:000:0720 для ведення особистого селянського господарства в межах території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. Право власності зареєстровано 21.02.2019 за №30447775. Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Таким чином, [PERSON] на час звернення до Куренівської сільської ради з клопотаннями про надання ділянки у власність вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Тобто, всупереч вимог ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, [PERSON] при зверненні до Куренівської сільської ради із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, та його затвердження зазначив недостовірні дані про те, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він не скористався. Так, відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98). У даній справі прокурор пред`явив позов в інтересах держави у зв`язку з незаконним, на думку позивача, заволодінням земельною ділянкою комунальної власності фізичною особою. Посилаючись на те, що при виділенні земельної ділянки порушено норми ЗК України, прокурор просила, зокрема, визнати незаконним та скасувати рішенням 25 сесії 7 скликання Куренівської сільської ради № 201 від 22.08.2019, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 1 га (кадастровий номер 0525083600:01:002:0082) для ведення особистого селянського господарства на території Куренівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області в межах с. Куренівка Чечельницького району Вінницької області. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74) та інших. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування також не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39), від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19)). Враховуючи викладене,\~заявлена в\~цій справі\~прокурором вимога\~про визнання\~незаконним і\~скасування рішенням\~25\~сесії 7\~скликання Куренівської\~сільської ради\~№ 201\~від 22.08.2019,\~яким затверджено\~проект землеустрою\~та надано\~у власність\~ [PERSON] земельну\~ділянку загальною\~площею 1\~га (кадастровий\~номер 0525083600:01:002:0082)\~для ведення\~особистого селянського\~господарства на\~території Куренівської\~сільської ради\~Чечельницького району\~Вінницької області\~в межах\~с.\~Куренівка Чечельницького\~району Вінницької\~областіне є ефективним способом захисту у спірних правовідносинах, а тому з цих підстав до задоволення не підлягає. \~ Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed