Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки, що належали на праві власності померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія [NUMBER] видане на підставі рішення виконкому Вишківської сільської ради від 25.08.2006 року № 53 та державних актів на право власності на земельну ділянку: серія ЯЕ № 433961 від 28.05.2009 року, серія ЯЕ № 433962 від 28.05.2009 року, серія ЯЕ № 433303 від 28.05.2009 року. На день смерті бабусі з нею проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] її син (дядько позивача) - [PERSON] [INFO] , що підтверджується довідкою Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 281 від 26.04.2023 року. За життя [PERSON] , склала заповіт на ім`я позивача [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу 13.06.2012 року та зареєстровано в реєстрі за № 313. Тобто, позивач є спадкоємцем за заповітом. Після звернення до нотаріуса, позивачу було повідомлено, що ним пропущено термін для подачі заяви для прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з наступних причин. Весь цей час позивач вважав, що його дядько [PERSON] прийняв спадщину за вищевказаним нерухомим майном, так як проживав разом з матір`ю. Однак, в квітні 2023 року [PERSON] знайшов у будинку матері, [PERSON] заповіт, який передав позивачу, таким чином йому стало відомо про наявність заповіту поза межами шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач з спадкодавцем разом не проживав. Спадкова справа після смерті не заводилась, й відповідно не були здійсненні повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, отже посилаючись на зазначені обставини позивач просить суд визначити йому додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Моняк О.В., в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила такі задовольнити. Представник Костринської сільської ради Ужгородського району в підготовче судове засідання не з`явився, однак голова сільської ради Черевка І. подав заяву, в якій просив розглянути справу без їхньої участі та вирішити справу за наявними матеріалами справ. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] що підтверджується свідоцтво про смерть серії [NUMBER] виданим від 17 серпня 2012 року виконавчим комітетом Вишківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія [NUMBER] видане на підставі рішення виконкому Вишківської сільської ради від 25.08.2006 року № 53 та державних актів на право власності на земельну ділянку: серія ЯЕ № 433961 від 28.05.2009 року, серія ЯЕ № 433962 від 28.05.2009 року, серія ЯЕ № 433303 від 28.05.2009 року, вбачається, власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (Форма власності - приватна, частка - 1/1), та земельних ділянок розташованих в с. Вишка площею 0,2996 га, 02500 га, 0,2056, є [PERSON] . З довідки Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 26.04.2023 року № 281 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис № 6 від 17.08.2012 року проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом з нею проживали та були зареєстровані син [PERSON] , [INFO] . Зі складеного померлою [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу 13.06.2012 року та зареєстровано в реєстрі за № 313, вбачається що така заповіла все своє майно позивачеві [PERSON] . Згідно ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Також вищевказаними правовими висновками роз`яснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, за яким спадкоємцем зазначеного майна визначила позивачку у справі [PERSON] . Проте позивач про таке волевиявлення спадкодавця не був поінформований. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. З огляду на викладене, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, поважність причин пропуску строку, суд приходить до висновку, що [PERSON] , слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю два місяці.

Outcome: approved