Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

05.06.2023 року Військова частини [NUMBER] ( [NUMBER] загону морської охорони), заінтересовані особи - [PERSON] , Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, звернулось до суду з заявою в якій просить суд: - оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] виданий Приморським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, а саме: що він загинув [INFO] в місті Маріуполь Донецької області під час виконання бойового завдання. Короткий зміст та обгрунтування заяви [PERSON] , [INFO] , проходив військову службу в Державній прикордонній службі України з 16 січня 2008 року. Відповідно до наказу командира [NUMBER] загону морської охорони (військової частини [NUMBER] ) від 15 листопада 2018 року № 307-ос [PERSON] зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення до військової частини [NUMBER] . Відповідно до наказу командира [NUMBER] загону морської охорони (військової частини [NUMBER] ) від 02 серпня 2021 року № 240-ос [PERSON] присвоєно військове звання «штаб-старшина». Відповідно до наказу командира [NUMBER] загону морської охорони (військової частини [NUMBER] ) від 15 грудня 2021 року № 420-ос штаб-старшина [PERSON] , призначений на посаду техніка групи інформаційних систем відділення зв`язку та інформаційних систем [NUMBER] загону морської охорони. Від 24 лютого 2022 року, з початком повномасштабної агресії російської федерації проти України, особовий склад [NUMBER] загону морської охорони приймав участь у бойових діях, а відповідно до наказу Командувача угрупування об`єднаних сил з 05.03.2022 23 загін морської охорони був включений до складу угрупування об`єднаних сил та виконував бойові завдання по обороні міста Маріуполь. 14.03.2022 до оперативно-чергової служби Регіонального управління Морської охорони від 23 загону морської охорони надійшла інформація, що штаб-старшина [PERSON] не прибув до пункту дислокації загону після виконання бойових завдань в місті. Регіональним управлінням Морської охорони, яке є органом управління для 23 загону морської охорони, було проведено службове розслідування за фактом не прибуття до пункту дислокації 23 загону морської охорони в м. Маріуполь, після виконання завдань з оборони міста, штаб-старшини [PERSON] . За результатами проведеного службового розслідування (додається) було встановлено, що штаб-старшина [PERSON] [INFO] під час бою в районі автобусної станції № 2 м. Маріуполь отримав важке поранення, не зміг відійти з позицій та залишився лежати на полі бою, а надання медичної допомоги та евакуація були неможливі через високу щільність ворожого вогню. Зокрема свідок тих подій [PERSON] у своїх поясненнях, які він надав в рамках службового розслідування, вказав, що [INFO] в районі автобусної станції № 2 м. Маріуполь відбувся бій з ворогом, в якому приймав участь і штаб-старшина [PERSON] , та в ході якого довелося відступити. Важко поранений штаб-старшина [PERSON] залишився лежати на полі бою, оскільки через сильний вогонь противника забрати його виявилось неможливим. Також в ході службового розслідування до Регіонального управління Морської охорони надійшов лист «Про надання інформації» від Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Південь» Державної прикордонної служби України № 1602-10163/0/6-22-Вих від 27.04.2022 року, в якому повідомляється інформація про загибель штаб-старшини [PERSON] . Таким чином, обставини встановлені в ході службового розслідування вказують на загибель штаб-старшини [PERSON] під час ведення бойових дій в м. Маріуполь [INFO] року. За результатами службового розслідування, наказом Регіонального управління Морської охорони від 09.06.2022 року № 216-АГ, оскільки тіло загиблого військовослужбовця не було знайдено, штаб-старшину [PERSON] обліковано як «безвісно відсутнім військовослужбовцем». Також до Координаційної групи Антитерористичного центру при Управлінні Служби Безпеки України в Одеській області було направлено персональні дані штаб-старшини [PERSON] , для включення в списки на обмін, на випадок, якщо останній перебував би в полоні. Однак, протягом більш 14 місяців від дня вірогідної смерті, будь-якої інформації про перебування штаб-старшини [PERSON] в полоні не надходило. Таким чином, обставини, які мали місце [INFO] з штаб-старшиною [PERSON] , вказують на те, що він зник при обставинах, що загрожували йому смертю і дають підстави стверджувати про те, що штаб-старшина [PERSON] загинув під час виконання обов`язків військової служби [INFO] року. Як вже зазначалось, протягом більш 14 місяців з дня зникнення безвісти (дня вірогідної смерті) [INFO] року будь-яких відомостей про перебування штаб-старшини [PERSON] в полоні чи перебування в будь-якому іншому місці не надходило, на зв`язок він не виходив, живим його ніхто не бачив. До Регіонального управління Морської охорони зверталась дружина [PERSON] з заявою про виплату грошового забезпечення її чоловіка [PERSON] у зв`язку з визнанням його безвісно відсутнім. Оголошення померлим штаб-старшини [PERSON] необхідно для отримання сім`єю відповідно до законодавства гарантованих державою виплат та інших соціальних пільг пов`язаних із загибеллю військовослужбовців під час виконання ним обов`язків військової служби, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», оформлення пенсій у зв`язку з втратою годувальника, інших соціальних гарантій. Таким чином, юридичний факт смерті військовослужбовця може бути встановлений шляхом оголошення його померлим, в порядку передбаченому законодавством. Рух справи у суді. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Представник Військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] загону морської охорони)в судовому засіданні заяву підтримав та надав пояснення, аналогічні змісту заяви, просив заяву задовольнити. Представник регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак 10.07.2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення по вказаній справі в якій [PERSON] просила суд заяву Військової частини [NUMBER] ( [NUMBER] загону морської охорони), заінтересовані особи - [PERSON] , Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, про оголошення особи померлою залишити без задоволення. Свою позицію обґрунтовує зокрема тим, що за результатами службового розслідування, наказом Регіонального управління Морської охорони від 09.06.2022 № 216-АГ, оскільки тіло загиблого військовослужбовця не було знайдено, штаб-старшину [PERSON] обліковано як «безвісно» відсутнім військовослужбовцем. Враховуючі вищенаведені факти, не наведено посилань на доказ, який дає підстави для оголошення померлим [PERSON] , виходячи з матеріалів службового розслідування, безпосередніх свідків загибелі штаб-старшини [PERSON] або тих, хто бачив його тіло не встановлено, а в подальшому тіло не було знайдено. Згідно з вимогами ч.1 ст.2, ч.1 ст.4ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вислухавши сторони по справі, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, приходить до наступного. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проходив військову службу в Державній прикордонній службі України з 16 січня 2008 року. Відповідно до наказу командира [NUMBER] загону морської охорони (військової частини [NUMBER] ) від 15 листопада 2018 року № 307-ос [PERSON] зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення до військової частини [NUMBER] . Відповідно до наказу командира [NUMBER] загону морської охорони (військової частини [NUMBER] ) від 02 серпня 2021 року № 240-ос [PERSON] присвоєно військове звання «штаб-старшина». Відповідно до наказу командира [NUMBER] загону морської охорони (військової частини [NUMBER] ) від 15 грудня 2021 року № 420-ос штаб-старшина [PERSON] , призначений на посаду техніка групи інформаційних систем відділення зв`язку та інформаційних систем [NUMBER] загону морської охорони. Від 24 лютого 2022 року, з початком повномасштабної агресії російської федерації проти України, особовий склад [NUMBER] загону морської охорони приймав участь у бойових діях, а відповідно до наказу Командувача угрупування об`єднаних сил з 05.03.2022 23 загін морської охорони був включений до складу угрупування об`єднаних сил та виконував бойові завдання по обороні міста Маріуполь. 14.03.2022 року до оперативно-чергової служби Регіонального управління Морської охорони від 23 загону морської охорони надійшла інформація, що штаб-старшина [PERSON] не прибув до пункту дислокації загону після виконання бойових завдань в місті. Регіональним управлінням Морської охорони, яке є органом управління для 23 загону морської охорони, було проведено службове розслідування за фактом не прибуття до пункту дислокації 23 загону морської охорони в м. Маріуполь, після виконання завдань з оборони міста, штаб-старшини [PERSON] . За результатами проведеного службового розслідування було встановлено, що штаб-старшина [PERSON] [INFO] року під час бою в районі автобусної станції № 2 м. Маріуполь отримав важке поранення, не зміг відійти з позицій та залишився лежати на полі бою, а надання медичної допомоги та евакуація були неможливі через високу щільність ворожого вогню. Зокрема свідок тих подій [PERSON] у своїх поясненнях (додаються), які він надав в рамках службового розслідування, вказав, що [INFO] року в районі автобусної станції № 2 м. Маріуполь відбувся бій з ворогом, в якому приймав участь і штаб-старшина [PERSON] , та в ході якого довелося відступити. Важко поранений штаб-старшина [PERSON] залишився лежати на полі бою, оскільки через сильний вогонь противника забрати його виявилось неможливим. Також в ході службового розслідування до Регіонального управління Морської охорони надійшов лист «Про надання інформації» від Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Південь» Державної прикордонної служби України № 1602-10163/0/6-22-Вих від 27.04.2022 року в якому повідомляється інформація про загибель штаб-старшини [PERSON] . Таким чином, обставини встановлені в ході службового розслідування вказують на загибель штаб-старшини [PERSON] під час ведення бойових дій в м. Маріуполь [INFO] року. За результатами службового розслідування, наказом Регіонального управління Морської охорони від 09.06.2022 року № 216-АГ, оскільки тіло загиблого військовослужбовця не було знайдено, штаб-старшину [PERSON] обліковано як «безвісно відсутнім військовослужбовцем». Також до Координаційної групи Антитерористичного центру при Управлінні Служби Безпеки України в Одеській області було направлено персональні дані штаб-старшини [PERSON] , для включення в списки на обмін, на випадок, якщо останній перебував би в полоні. Однак, протягом більш 14 місяців від дня вірогідної смерті, будь-якої інформації про перебування штаб-старшини [PERSON] в полоні не надходило Таким чином, обставини, які мали місце [INFO] року з штаб-старшиною [PERSON] , вказують на те, що він зник при обставинах, що загрожували йому смертю і дають підстави стверджувати про те, що штаб-старшина [PERSON] загинув під час виконання обов`язків військової служби [INFO]. Як вже зазначалось, протягом більш 14 місяців з дня зникнення безвісти (дня вірогідної смерті) [INFO] будь-яких відомостей про перебування штаб-старшини [PERSON] в полоні чи перебування в будь-якому іншому місці не надходило, на зв`язок він не виходив, живим його ніхто не бачив. Згідно витягу з журналу службово-бойових дій Регіонального управління Морської охорони № 14/170 від 07.08.2023 року вбачається, що відповідно до запису № 130 від 14.03.2022 року «Під час оборонного бою на вогневій позиції в складі розрахунку ПТРК від ворожого вогню загинув штаб-старшина [PERSON] . Таким чином, юридичний факт смерті військовослужбовця може бути встановлений шляхом оголошення його померлим, в порядку передбаченому законодавством. Відповідно до частини 2 статті 46 ЦК фізична особа яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Від дня зникнення безвісти (вірогідної загибелі) штаб-старшини [PERSON] пройшло більш ніж 6 місяців, таким чином, штаб-старшина [PERSON] може бути оголошений померлим. Обставинами, які дають підстави оголосити штаб-старшину [PERSON] померлим після спливу 6 місяців є сукупність тих фактів, що він, будучи на військовій службі, виконував бойові завдання у складі підрозділів [NUMBER] загону морської охорони, а саме: приймав участь у бойових діях з оборони міста Маріуполь, і саме [INFO] виконував небезпечне для життя бойове завдання в районі автобусної станції № 2 м. Маріуполь . Оголошення померлим штаб-старшини [PERSON] необхідно для отримання сім`єю відповідно до законодавства гарантованих державою виплат та інших соціальних пільг пов`язаних із загибеллю військовослужбовців під час виконання ним обов`язків військової служби, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», оформлення пенсій у зв`язку з втратою годувальника, інших соціальних гарантій. Судом встановлено, що до Регіонального управління Морської охорони зверталась дружина [PERSON] з заявою про виплату грошового забезпечення її чоловіка [PERSON] у зв`язку з визнанням його безвісно відсутнім. Звернення було позитивно розглянуто та надано відповідь на електронну адресу [INFO] , яка була вказана у вищезгаданій заяві. Згідно довідки виданою головним бухгалтером-начальником фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) військової частини [NUMBER] вбачається, що починаючи з липня 2022 року грошове забезпечення безвісно відсутнього штаб-старшини [PERSON] , [INFO] , отримує дружина [PERSON] , [INFO] . Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Зокрема, згідноУказу Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 20 травня 2023 року. Відповідно до ч.1ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно дост.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Як роз`яснено у п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до ч.2ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно до ч.3ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Нормамист.306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до частини першоїст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. При цьому, суд роз`яснює вимогист.48 ЦК України, відповідно до якої у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Висновки за результатами розгляду справи. Таким чином, виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою необхідно оголосити військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , померлим, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] померлим, а саме, що він загинув [INFO] в місті Маріуполь Донецької області під час виконання бойового завдання.

Outcome: approved