Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-06 00:00:00

У травні 2023 року Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надання послуг з централізованого опалення, в якому просило суд стягнути з відповідача - [PERSON] на користь Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго» 13044 грн. 36 коп. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2020 року по квітень 2023 року. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання, а саме послуг з централізованого опалення, які надає Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго» за адресою: [ADDRESS] , відповідно до особового рахунку № [NUMBER] та відповідно несе відповідальність за несплату наданих послуг по теплопостачанню. З огляду на вказане, на відповідача було покладено обов`язок укладення договору з позивачем на надання житлово-комунальних послуг, а саме, послуг з централізованого опалення, однак відповідач не уклала зазначений договір, хоча послуги з теплопостачання отримувала. Станом на дату звернення до суду з позовом договір між сторонами не укладено. Враховуючи відсутність договору між сторонами, облік кількості відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритий для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 11 ЦК України, відсутність підписання договору не звільняє відповідача від сплати наданих послуг. Стаття 218 ЦК України визначає, що правочин, для якого передбачена обов`язкова письмова форма, але вона не дотримана, вважається недійсним лише тоді, коли це прямо передбачено нормативно-правовими актами. Стосовно договорів про надання житлово-комунальних послуг застереження про недійсність договору у разі недотримання письмової форми немає. Фактично послуги були надані, а відхилення від укладання договору не є підставою для відмови від сплати за спожиту послугу теплопостачання. В порушення вищезазначених вимог відповідач не здійснює оплату наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії (централізоване опалення) в повному обсязі, в зв`язку із чим у позивача виникли підстави для звернення з даною позовною заявою до суду. Заборгованість відповідача перед позивачем за надання послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2020 року по квітень 2023 року становить 13044 грн. 36 коп., яка відповідачем у добровільному порядку не відшкодована. Ухвалою судді від 06.06.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзив від відповідача на позовну заяву не надходив. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. [PERSON] є споживачем послуг теплопостачання, а саме, послуг з централізованого опалення, які надає Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго», та є власником особового рахунку № [NUMBER] , мешкає у квартирі [ADDRESS] та відповідно несе відповідальність за несплату наданих послуг по теплопостачанню. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вищевказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальної послуги згідно із законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст.ст. 67, 68, ст. 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. На відповідача було покладено обов`язок укладення договору з позивачем на надання житлово-комунальних послуг, а саме, послуг з централізованого опалення, однак відповідач не уклала зазначений договір, хоча послуги з теплопостачання отримувала. Станом на дату надходження позовної заяви договір між сторонами не укладено. Враховуючи відсутність договору між сторонами, облік кількості відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 11 ЦК України, відсутність підписання договору не звільняє відповідача від сплати наданих послуг. Вказаною нормою чинного законодавства передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Стаття 218 ЦК України визначає, що правочин, для якого передбачена обов`язкова письмова форма, але вона не дотримана, вважається недійсним лише тоді, коли це прямо передбачено нормативно-правовими актами. Стосовно договорів про надання житлово-комунальних послуг застереження про недійсність договору у разі недотримання письмової форми немає. Фактично послуги були надані, а відхилення від укладання договору не є підставою для відмови від сплати за спожиту послугу теплопостачання. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач заборгувала за послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води в період з жовтня 2020 року по квітень 2023 року 13044 грн. 36 коп., що також підтверджується довідкою про нарахування і оплату станом на 25.04.2023. За всі періоди надання послуг відповідачем оплати проводились частково, що підтверджується розрахунком суми боргу. З моменту надання позивачем послуг із забезпечення тепловою енергією відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ електрична енергія, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до ст. 156 та ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630; Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022). Правилами надання послуг з постачання теплової енергії затверджені Типові форми договорів про надання послуг з постачання теплової енергії. Зі змісту ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК України, ст.ст. 12-15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» вбачається, що умовами Типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень, врегулювати свої відносини на власний розсуд, а лише мають право конкретизувати його умови. Відповідно до п.13 Правил 1, послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово- комунальні послуги". З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. 29.10.2021 року позивачем на своєму офіційному веб-сайті umanteplo in.ua було опубліковано текст Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі - Договір), що є публічним договором приєднання. Відповідно до Правил 1, даний Договір між позивачем та відповідачем вважається укладеним, а фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є факт надання позивачем послуги з постачання теплової енергії та часткова оплата послуги з постачання теплової енергії відповідачем. За отримані послуги з постачання теплової енергії до 01.10.2022 року нарахування позивачем проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 486 від 13 грудня 2018 року яким встановлено скориговані одно ставкові тарифи Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго» на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для населення, яке оприлюднено в засобах масової інформації, є чинним, застосовувалося для населення та відповідачем не оскаржувалось. З 01.10.2022 року за отримані послуги з постачання теплової енергії нарахування позивачем проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 359 від 23.09.2022 року яким встановлено одноставкові тарифи для кінцевих споживачів для категорії «населення» відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 13.12.2018 року № 486 яке оприлюднено в засобах масової інформації, є чинним, застосовувалося для населення та відповідачем не оскаржувалось. Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У разі порушення зобов`язання за договором однією стороною друга сторона може отримати матеріальне відшкодування (неустойку). При цьому відповідно до ст. 552 ЦК України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання своїх зобов`язань за договором. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, але всупереч вимогам чинного законодавства від оплати в повному обсязі ухиляється, що сприяє накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг до позивача не зверталась, а тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за оплату користування тепловою енергією в розмірі 13044 грн. 36 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved