Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

07 червня 2023 року позивачка звернулася до Саратського районного суду Одеської області з позовом до відповідача, в якому, просить розірвати шлюб, укладений між ними 16 червня 1998 року. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, розходження поглядів на сімейні цінності та відносини, зникнення взаємної поваги, втратою взаєморозуміння та почуттів один до одного. З 2020 року вони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб між ними є лише формальним, примирення не бажає. Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу у них не має. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 08 червня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено цивільну справу розглядати у спрощеному позовному провадженні. Позивачка будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явилися, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачу [PERSON] судові виклики надсилались за адресою його місця реєстрації в установленому законом порядку, однак на адресу суду повертався конверт з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Згідно з пунктом 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив. За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. За змістом частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в шлюбі з 16 червня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 червня 1998 року Плахтіївською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис № 15 (а.с.8). Відповідно до довідки № 01-49/359 від 06 червня 2023 року виданою Виконавчим комітетом Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, у тому, що дійсно [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Сімейні відносини сторони припинили, проживають окремо, примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи що позивачка в своїй заяві просила суд повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON] , суд вважає необхідним повернути їй дошлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved