Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Представник позивача адвокат Телегазій В.І. в інтересах [PERSON] звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачкою проживали однією сім`єю за місцем проживання позивача. За час спільного проживання у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Протягом періоду часу з 10.04.2023 року по дату звернення до суду відповідачка двічі самовільно залишала місце проживання сім`ї та зникала у невідомому напрямку. Такі факти мали місце 10.04.2023 року та 26.04.2023 року, після останнього факту зникнення відповідачка до сім`ї не повернулась. Разом з тим [PERSON] отримує допомогу в Управлінні соціального захисту населення та надання соціальних послуг Рахівської РДА. В той час позивач працює майстром лісу Довжанського лісництва Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», має постійний достойний дохід заробітну плату, має у фактичній власності житловий будинок з надвірними і господарськими будівлями та спорудами, що входить до дворогосподарства, належного батьку позивача. Вказаний житловий будинок має всі необхідні та достатні умови проживання малолітніх дітей сторін. Діти з народження проживають з батьком (позивачем) та його родиною та звикли до родини позивача. Натомість відповідачка не має власного житла, не має постійного доходу (заробітку) і неодноразово залишала своїх дітей. Місце проживання дітей з самого народження було зареєстроване за адресою проживання позивача, однак з метою захисту прав малолітніх дітей їхній батько змушений звернутись до суду з даним позовом. Зважаючи на вище викладене позивач просить, визначити місце проживання дітей:\~ [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , разом з їх батьком\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим та проживаючим за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Позивач та його представник адвокат Зібаровська Н.О., в судовому засідання підтримали позовну заяву в повному обсязі та просили його задовольнити. Крім того останніми у судовому засіданні головуючому були надані для огляду фотознімки з соціальних мереж, на яких відповідачка з іншим чоловіком, а також фотознімок свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що відповідачка зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, однак позивач та його представник у судовому засіданні просили не долучати такі фотознімки до матеріалів справи. Також позивач та його представник не заперечували щодо ухвалення заочного рішення у справі. Крім того у судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що їм достовірно відомо про те, що відповідачка постійно залишала місце проживання та відсторонювалась від виховання дітей та догляду за ними, позивач самостійно виховує дітей та доглядає за ними, коли він на роботі, то за дітьми здійснюють догляд батьки позивача (баба з дідом). У відкрите судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов та заяви про розгляд справи у її відсутність не надала, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, до суду надійшов висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , разом з їх батьком\~ [PERSON] , [INFO] , № 07.1-05/1172 від 07.08.2023 року, в якому зазначено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , разом з їх батьком\~ [PERSON] , [INFO] . А також представником органу опіки та піклування до суду надано клопотання, в якому останній зазначив, що підтримує позовні вимоги та просив розглядати справу без участі їх представника. Статтями 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дітей для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дітей. Діти, які не досягли 14 років, повинні проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з батьків. Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей. Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 07.08.2023 року до суду надійшов письмовий висновок Органу опіки та піклування Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , разом з їх батьком\~ [PERSON] , [INFO] , № 07.1-05/1172 від 07.08.2023 року, з якого встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , разом з їх батьком\~ [PERSON] , [INFO] , та з яким суд погоджується. Враховуючи те, що згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 07.06.2023 року умови проживання позивача є належними для проживання дітей, позивач працює майстром лісу Довжанського лісництва Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та має постійний заробіток, що підтверджується довідкою про доходи від 07.06.2023 року, а також судом не встановлено, що позивач зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, чи веде аморальний спосіб життя, то суд, вважає, що відсутні виняткові обставини, коли діти можуть бути розлучені зі своїм батьком. Проживання дітей із позивачем саме по собі не є підставою для визнання позову таким, що до задоволення не підлягає, оскільки такий факт не позбавляє права позивача вимагати визначення місця проживання дитини в судовому порядку. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , разом з їх батьком\~ [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суд зауважує, що мати дітей [PERSON] (відповідачка), у разі визначення місця проживання дітей з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми, турботі відносно них та участі у вихованні дітей і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Суд враховує, що позивач, звертаючись до суду з позовом, не заявляв вимог про стягнення з відповідачки на його користь судовий збір, а тому вважає за можливе судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі\~ст.\~ст.\~7,\~19,\~141,\~150,\~153,\~155,\~160,\~161\~СК України,\~ст.ст.\~8,\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства»,\~

Outcome: approved