Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Бережанської міської ради, як орган опіки і піклування в особі служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім`ям з дітьми та молоді звернувся до суду із позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . В обгрунтування позову зазначено, що на первинному обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім`ям з дітьми та молоді Бережанської міської ради перебувають діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Матір`ю вказаних малолітніх дітей, є [PERSON] , батьком - [PERSON] . Станом на березень 2021 року сім`я [PERSON] з двома малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] та співмешканцем проживали у селі Мала Плавуча Козівської ОТГ. Козівська селищна рада повідомила, що 03.03.2021 року працівниками Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Козівської селищної ради відвідано сім`ю гр. [PERSON] та виявлено, що [PERSON] залишила малолітніх дітей самих вдома в умовах, що становили загрозу їх життю та здоров`ю, про що складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Діти у дворі будинку гралися бензином, були голодні та брудні. В будинку незадовільні санітарно-гігієнічні умови, відсутні продукти харчування, не приготовано їжі. Виконавчим комітетом Козівської селищної ради винесено рішення про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та тимчасове влаштування у сім`ю бабусі гр. [PERSON] . При перевірці сім`ї гр. [PERSON] службою у справах дітей, надання соціальної допомоги сім`ям з дітьми та молоді з`ясовано: громадянка [PERSON] віддала дітей матері в село Мала Плавуча. Співмешканець гр. [PERSON] гр. [PERSON] , який є власником хати, висловлюється проти проживання дітей у його будинку та написав відповідну заяву. Батько [PERSON] дітьми не цікавиться, участі у вихованні не бере. Рішенням від 08.04.2021 року №136 виконавчий комітет Бережанської міської ради, як орган опіки та піклування вирішив: вважати доцільним позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] , щодо малолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як таких, що ухиляються від виконання батьківських обов`язків. У судове засідання представник позивача не з`явився, подано заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з?явилися, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Їх представник - адвокат Шарапова В.Р. подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що відповідачі категорично заперечують щодо позову, заперечують факт недогляду за дітьми. В даний час у будинку, де вони з дітьми проживають проводиться ремонт, а безлад - тимчасовий. Зазначає, що відповідачка наведе порядок у будинку, де проводиться ремонт. З батьком дітей відповідачка розлучена, але він постійно цікавиться їх вихованням, здоров`ям та розвитком, надає матеріальну допомогу, постійно з ними спілкується. Просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК, України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких підстав. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 серпня 2011 року, батьками неповнолітнього [PERSON] ( [INFO] ) та неповнолітньої [PERSON] ( [INFO] ) є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 05 травня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до наказу служби у справах дітей Бережанської державної адміністрації Тернопільської області №51-од від 21 жовтня 2013 року, [PERSON] поставлено на облік та зареєстровано в Єдиному електронному банку даних дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Розпорядженням міського голови Бережанської міської ради Тернопільської області від 21 лютого 2017 року №83, неповнолітню [PERSON] поставлено на облік, як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Згдіно актів обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 13 серпня 2018 року, 29 січня 2018 року, 13 лютого 2018 року, 22 січня 2019 року, 9 березня 2021 року, житлове приміщення сім`ї не підтримується у належному стані, брудно, грязна постільна білизна, немитий посуд, розкиданий одяг. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , є доцільним позбавити батьківських прав вказаних осіб, як таких, що не виконують своїх батьківських обов`язків. У своєму письмовому клопотанні представник відповідачів - адвокат Шарапова В.Р. зазначає, що відповідачка [PERSON] повністю налагодила життя, виховання та догляд за своїми малолітніми дітьми, які на даний час постійно з нею проживають і забезпечені усім необхідним. Натомість, відповідач [PERSON] не займається вихованням дітей, не сплачує аліменти та не спілкується з ними, таким чином ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи наведене, просила не позбавляти батьківських прав [PERSON] , в частині позбавлення батьківських прав відновідача [PERSON] - визнала. Як вбачається із акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 13 липня 2023 року, у будинку прибрано, мати робила закрутки. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Із врахуванням вищенаведеного, повно, всебічно та об?єктивно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідачка [PERSON] на даний час не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, свідомо не нехтує такими обов`язками; просить суд не позбавляти її батьківських прав, свою поведінку усвідомила та працює над її виправленням. Відтак, суд не вбачає на даний час підстав для позбавлення її батьківських прав, як виняткого заходу. Щодо позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , суд зазначає, що його ставлення до його неповнолітніх дітей фактично є байдужим, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх виховання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, матеріального забезпечення. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомого їх нехтування відповідачем щодо виховання своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги, що на момент розгляду справи місце влаштування дітей по суті не змінено, вони проживають із відповідачкою [PERSON] , вимога про стягнення аліментів з відповідачів на утримання дітей не конкретизована, оскільки не вказано на чию користь аліменти повинні стягуватися, така вимога у цій справі до задоволення не підлягає. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial