Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача виконати в частині приміщень (групи приміщень) житлового будинку літ. «А» за адресою: [ADDRESS] (частка співвласника якого управі приватної власності становить 29/50) підсилення або заміну належних йому на праві спільної часткової власності конструкцій (група приміщень 3), ремонт належних йому на праві спільної часткової власності конструкцій (група приміщень 3) та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Позов обгрунтовує тим, що вона володіє на праві спільної часткової власності 1/5 частиною вищевказаного будинку, іншими співвласниками цього будинку є відповідач, йому належить 29/50 частин будинку та третя особа - [PERSON] , якій належить 11/50 частин будинку. Відповідач тривалий час не проживає у вказаному будинку, так як виїхав на постійне проживання до м. Москва, не виконує зобов`язань щодо утримання своєї частки будинку в належному стані. Для доказування факту неналежного утримання майна відповідачем вона звернулася до судового експерта ( Петрова Михайла Сергійовича ) із замовленням провести будівельно-технічну експертизу. 02.02.2023 року вказаним експертом виготовлено експертний висновок № 06/23, в якому експертом встановлено, що технічний стан 29/50 частки, що належить відповідачеві визначається як непридатний до нормальної експлуатації. Експерт вказав на системні недоліки технічного стану конструкцій тієї частини домоволодіння, що належить відповідачеві. Відповідаючи на поставлені питання будівельно-технічної експертизи експерт поділив приміщення домоволодіння по [ADDRESS] на групи: [ADDRESS] . Також визначено категорії технічного стану будівельних конструкцій. З урахуванням наведеного, а також за результатами натурного візуально- інструментального обстеження об`єкта дослідження, експертом було визначено, як технічний стан груп приміщень досліджуваного будинку, так і технічний стан окремих будівельних конструкцій груп приміщень досліджуваного будинку, так і технічний стан груп приміщень, які у нього розташовуються, відповідають часткам співвласників у зазначеному будинку та використовуються такими співвласниками в якості окремих квартир, в цілому. Відповідачеві належить група приміщень 3, конструкції якого (фундамент, стіни, перекриття, покрівля), визнані експертом непридатними для використання. Зроблено висновки про необхідність негайного усунення несправностей: проведення ремонту та заміни елементів конструкцій, тощо. Подібний стан частки житлового будинку, що належить відповідачеві суттєво впливає на стан іншої частини будинку, що обумовлює неможливість його використання нею. Вважає, що включно в судовому порядку може захистити свої права, а тому звернулась в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 16.03.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. Відповідачем відзив на позов не надано. Ухвалою суду від 13.04.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без участі та підтримання позовних вимог, третя особа [PERSON] надала суду пояснення по справі.Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України за останнім відомим суду місцем реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи № 21420 ОКП «КООБТІ», оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно відомостей, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 257158680 від 19.05.2021 року сторони по справі є співвласниками будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 115,3 кв.м, а саме - 1/5 частина належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2020 року № 1053, виданого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С.; 11/50 часток належить [PERSON] на підставі договору дарування від 31.07.2000 року № 470701, виданого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Левицькою В.В.; 29/50 часток належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.12.1995 року № 1848, виданого Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою. Згідно листа Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради від 16.11.2022 року вих. № 3008/03-03 вбачається, що станом на 14.11.2022 року за адресою: [ADDRESS] (29/50 часток житлового будинку) зареєстровані особи відсутні. Згідно архівними даними, власник частки житлового будинку гр. [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований з 29.07.1081 року по 30.07.1981 року, згідно із жданими вибув до м. Москва. Правовідносини з приводу користування та утримання будинком, у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості. Кожен співвласник зобов`язаний брати участь в у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Виходячи зі змісту цих норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими. Утримання будинків і прибудинкових територій полягає у забезпеченні експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року). Особливості регулювання правовідносин у сфері теплопостачання (Закон України «Про теплопостачання від 02.06.2005 року) також свідчить про те, що послуги з постачання теплової енергії спрямовані не тільки на створення необхідних умов для осіб, які проживають у жилих приміщеннях, а і на збереження санітарно-гігієнічних та ергономічних характеристик житла, які визначають його експлуатаційні якості (підтримання теплового режиму, оптимального рівня вологості тощо). Таким чином, витрати на утримання будинку та прибудинкової території та витрати на опалення житла є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст. 360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. Для доказування факту неналежного утримання майна відповідачем, позивач звернулася до судового експерта Петрова Михайла Сергійовича із замовленням провести будівельно-технічну експертизу. Як вбачається із висновку експерта № 06/23 від 02.02.2023 року технічний стан 29/50 частки, що належить відповідачеві [PERSON] визначається як непридатний до нормальної експлуатації, вказано на системні недоліки технічного стану конструкцій тієї частини домоволодіння, що належить відповідачеві. Відповідаючи на поставлені питання будівельно-технічної експертизи експерт поділив приміщення домоволодіння по [ADDRESS] на групи: [ADDRESS] . Також визначено категорії технічного стану будівельних конструкцій. З урахуванням наведеного, а також за результатами натурного візуально-інструментального обстеження об`єкта дослідження, експертом було визначено, як технічний стан груп приміщень досліджуваного будинку, так і технічний стан окремих будівельних конструкцій груп приміщень досліджуваного будинку, так і технічний стан груп приміщень, які у нього розташовуються, відповідають часткам співвласників у зазначеному будинку та використовуються такими співвласниками в якості окремих квартир, в цілому. Відповідачеві [PERSON] належить група приміщень 3, конструкції якого (фундамент, стіни, перекриття, покрівля), визнані експертом непридатними для використання. Зроблено висновки про необхідність негайного усунення несправностей: проведення ремонту та заміни елементів конструкцій, тощо. Як зазначено позивачем, подібний стан частки житлового будинку, що належить відповідачеві суттєво впливає на стан іншої частини будинку, що обумовлює неможливість його використання позивачем. Вказані обставини у своєму поясненні зазначені і в поясненнях третьої особи [PERSON] , яка зазначила, що частина будинку, яка належала померлій на початку 2000-х [PERSON] та успадкована її сином - [PERSON] , фактично безхазяйна. За даною частиною будинку ніхто не доглядає, і інколи власноруч із сусідами закривали (затуляли, забивали) вікна та двері, скошували траву, вичищали сміття. Проте, в середині житлової квартири, що належить відповідачеві немає комунікацій, а головне опалення, та пошкоджено дах. Відповідно, затікає волога та сиріють стіни. По всьому будинку з`явився грибок та цвіль. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача [PERSON] про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо своєї власності. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1 073,60 грн.

Outcome: approved