Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому вказує про те, що вона є власником автомобіля Citroen Jumper, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який придбала на підставі довідки-рахунку ВІА №9178570 17.12.2013 року. 08.11.2020 року нею була надана довіреність строком до 08.11.2030 року з правом передоручення повноважень за цією довіреністю іншій особі, якою уповноважила [PERSON] та [PERSON] здати автомобіль в оренду, обміняти, продати за ціну і на умовах на розсуд уповноважених належний їй автомобіль. Разом з наданням довіреності відповідачам був переданий автомобіль, свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] від 17.01.2014 року та ключі. Оскільки через деякий час відповідачі перестали виходити на зв`язок, автомобіль або грошові кошти за його продаж не передали, [PERSON] 12.01.2022 року склала нотаріально завірену заяву про скасування довіреності від 08.11.2020 року та повідомила про це відповідачів і запропонувала у строк до 15.03.2023 року повернути автомобіль, на що [PERSON] та [PERSON] вказували, що вони придбали автомобіль у [PERSON] та вона отримала грошові кошти. У зв`язку з тим, що відповідачами порушені її права як власника автомобіля, просить витребувати [PERSON] та [PERSON] автомобіль Citroen Jumper, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , в кузові білого кольору, VIN-код [NUMBER] , разом зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ шляхом вилучення та повернення власнику. Ухвалою суду від 25.04.2023 року позовну заяву залишено без руху. 27.04.2023 року позивачем усунуті недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 08.05.2023 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.06.2023 року заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції залишено без задоволення. Ухвалою суду від 20.06.2023 року клопотання представника позивача про відкладення підготовчого судового засідання залишено без задоволення, закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 27.06.2023 року заяву позивача про забезпечення позову залишено без задоволення. Позивач в судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. В судове засідання відповідачі не з?явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судовою повісткою, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом справу розглянуто в заочному порядку, про що постановлено відповідну ухвалу. В установлений строк відповідачі відзиви на позов не подавали, будь-яких заяв чи клопотань не заявляли. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне. 17.12.2013 року на підставі довідки-рахунку серії ВІА №178570 [PERSON] в ПП « [PERSON] » придбала вантажний фургон-малотонажний Citroen Jumper, кузов № [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] за 18338,92 гривень. Згідно з інформацією, наданою Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Дніпропетровській області, в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів станом на 23.04.2023 року за [PERSON] дійсно зареєстровано транспортний засіб марки Citroen Jumper, 2007 року випуску, об`єм двигуна - 2198 см.куб., дата реєстрації - 17.12.2013 року. 08.11.2020 року [PERSON] надала довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Н.М. за №1524, якою уповноважила [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (кожен з представників має право діяти окремо один від одного) бути її представником в органах ДАІ, правоохоронних органах та органах внутрішніх справ, сервісних центрах МВС України, їх структурних підрозділах і в усіх інших установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, а також у взаємовідносинах з іншими учасниками дорожнього руху з будь-яких питань, пов`язаних з користуванням, експлуатацією та розпорядженням від її імені (купівля-продаж, міна, передача в найм (оренду), позичка, страхування) на умовах, за ціну та на строки за його розсудом, автомобілем марки Citroen Jumper, тип - фургон малотоннажний - В, 2007 року випуску, колір - білий, VIN № [NUMBER] , належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , дата реєстрації 17.01.2014 року, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаною довіреністю представник був наділений правом керувати автомобілем, зняти автомобіль з реєстраційного обліку, одержати реєстраційні номери, подавати та одержувати довідки чи документи, заяви тощо, укладати та підписувати від її імені всі без винятку правочини, представляти інтереси власника в страхових компаніях, укладати договори про відшкодування шкоди, одержувати та сплачувати за такими договорами грошові суми, сплачувати належні з неї платежі, мито, необхідні збори та податки, в тому числі податок з власників ТЗ, вчиняти також всі інші юридично-значимі дії, пов`язані з цією довіреністю. Довіреність видана строком на 10 років, з правом передоручення повноважень третім особам та дійсна до 08.11.2030 року. Видача та посвідчення даної довіреності підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 08.11.2020 року. 12.01.2022 року [PERSON] надала нотаріально оформлену заяву про скасування довіреності, якою скасувала довіреність, посвідчену 08.11.2020 року приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Кокосадзе Н.М. за реєстром №1524, нотаріальний бланк НМК №136220, в тому числі повідомити про це представників, а також відомих третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Дана заява була посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Куликовим С.В. за реєстровим №4. 07.03.2023 року [PERSON] направила на адресу [PERSON] та [PERSON] повідомлення про скасування довіреності від 08.11.2020 року та висунула вимогу про повернення до 15.03.2023 року належного їй автомобіля Citroen Jumper, реєстраційний номер [NUMBER] до адреси її місця проживання. 13.03.2023 року [PERSON] та [PERSON] направили позивачеві листи, згідно з якими, 29.10.2020 року на сайті OLX побачили оголошення про продаж автомобіля Citroen Jumper, реєстраційний номер [NUMBER] . В оголошенні було зазначено, що продаж автомобіля відбувається за технічним паспортом або на запчастини. Прийнявши рішення придбати ТЗ, вони зустрілись з позивачем у приватного нотаріуса Кокосадзе Н.М. з метою оформлення довіреності. Довіреність отримали зареєстровану у реєстрі 08.11.2020 року за №1524 підписану [PERSON] власноруч. Отже відповідачі відмовились виконати вимогу зазначену у повідомленні - повернути їй автомобіль Citroen Jumper, реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки, за твердженнями відповідачів, вони його придбали, а позивач отримала грошові кошти. Судом не досліджувався в якості доказу знімок екрану мобільного пристрою, на якому зафіксовано листування з контактом на ім`я « [PERSON] по Ситроену», оскільки встановити які саме особи вели спілкування з приводу довіреності встановити неможливо через відсутність будь-яких відомостей про анкетні дані та належність їм відповідних акаунтів. Під час розгляду справи суд виходить з таких норм законодавства. Згідно з ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, згідно зі ст. 317 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України. Відтак особа, яка вважає, що договором купівлі-продажу рухомого або нерухомого майна порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що і є належним способом захисту її порушеного права. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14- 208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16-ц указала, що предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, що незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема, і тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, і який на момент подання позову не є власником цього майна, однак уважає себе таким (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 522/7636/14-ц). Видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала, що зазначено в постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 року №6-688цс15. Право власності [PERSON] на автомобіль Citroen Jumper, реєстраційний номер [NUMBER] , підтверджується копією довідки-рахунку від 17.12.2013 року та довідкою РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 25.04.2023 року. Відповідачі на підставі довіреності від 08.11.2020 року набули права користування, експлуатації та розпорядження даним автомобілем, натомість на момент звернення до суду з позовом та розгляду справи не розпорядились автомобілем, доказів того, що відповідачами були передані позивачеві грошові кошти в якості оплати за автомобіль суду надано не було. Як вказує ст. 249 ч. 1, 2 ЦК України, особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. 12.01.2022 року [PERSON] скасувала видану 08.11.2020 року довіреність та в установленому порядку повідомила про це представників - [PERSON] , [PERSON] та заявила вимогу про повернення належного їй автомобіля Citroen Jumper, реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував у користуванні відповідачів. З огляду на наведені норми закону та досліджені докази, суд вважає вимоги позивача про витребування майна з чужого незаконного володіння доведеними, оскільки [PERSON] та [PERSON] втратили відповідні права, якими були наділені на підставі довіреності від 08.11.2020 року, та повинні були повернути належне власнику майно, чого не зробили, не зважаючи на відповідну вимогу власника майна. За таких обставин, автомобіль Citroen Jumper, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , належить витребувати у відповідачів та повернути власнику. Водночас, оскільки довідкою РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 25.04.2023 року не підтверджується VIN-код автомобіля, а інших доказів, які б свідчили про присвоєння саме цього VIN-коду даному автомобілю, судом дана інформація не буде зазначена в резолютивній частині рішення суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved