Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-23 00:00:00

22.05.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «СУХА БАЛКА» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з профзахворюванням, у якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 350 000 грн. На обгрунтування позову вказує, що з 28.01.2004р. по 07.08.2020р. пропрацював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів. 07.08.2020р. звільнений за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію за віком. 10.01.2023р. висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» йому встановлені професійні захворювання: - радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язові-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних (ПФ другого ступеня) суглобів; - сидеросилікоз першої стадії (g/t/ 1/1 em), ускладненого хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії, група «В»; Легенева недостатність першого-другого ступеня. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення професійного захворювання від 15.02.2023, [PERSON] працюючи на ш. Ювілейна підземним машиністом бурової установки з 19.05.22004р. по 07.08.2020р. здійснював виконання робіт з приведення робочого місця в безпечний стан, буріння глибоких свердловин, доставку інструментів та механізмів до місця проведення робіт вручну та за допомогою пристроїв. В підземних умовах не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрації аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Відповідно довідки МСЕК від 27.04.2023р., йому первинно з 10.04.2023р. безстроково встановлено третю групу інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності, з яких: 50% - радикулопатія; 15% - сидеросилікоз. У зв`язку з захворюванням у нього змінився спосіб та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Він постійно відчуває стійкий біль та обмеження рухів у шийному та попереково-крижовому відділах хребта з іррадіацією в плечовий пояс та нижні кінцівки, що посилюється при рухах та після фізичного навантаження, відчуття затерпання в кінцівках, утруднену ходу, біль та обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, загальну слабкість, виражену задишку навіть при незначному фізичному навантаженні, сухий кашель, періодичні приступи задухи, які змінюються сальбуталомією, важність у грудній клітині, втому. Його стан здоров`я не дає можливості спокійно спати, займатися фізичною роботою, улюбленими справами, він змушений проходити лікування, приймати медичні препарати. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» моральну шкоду у розмірі 350 000 грн. Ухвалою суду від 24.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.06.2023 представник відповідача ПрАТ «СУХА БАЛКА» Заклецький В.В. надав відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач добровільно обрав роботу, міг звільнитися у будь-який час, також позивач був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці, отримував компенсації, причиною захворювань може бути нехтування позивачем правил безпеки. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вважає, що посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджуються жодними належними доказами. Вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди, який просить стягнути позивач є необґрунтованим та завищеним, що не відповідає принципам розумності та справедливості. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що [PERSON] працював у ПрАТ «СУХА БАЛКА» в умовах впливу шкідливих факторів 15 років 06 місяців підземним гірничим робітником ш. Ювілейна, підземним машиністом бурової установки . 07.08.2020\~звільнений за\~власним бажанням,\~у зв`язку\~з виходом\~на пенсію,\~ що підтверджується копією трудової книжки, що також не заперечує представник відповідача, а.с. 7-9. Під час роботи у ПрАТ «СУХА БАЛКА» в позивача виникли професійні захворювання: - радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язові-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних (ПФ другого ступеня) суглобів; - сидеросилікоз першої стадії (g/t/ 1/1 em), ускладненого хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії, група «В»; Легенева недостатність першого-другого ступеня, що підтверджується висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 10.01.2023р. та актом від 15.02.2023 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, а.с. 13-14, 15-21. Відповідно до п. п. 13, 17, 18, 19, 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.02.2023 року, на підставі інформаційної довідки про умови праці від 27.10.2020 №880/4.6-11, яка складена Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, умови праці машиніста бурової установки дільниці №9 ш. Ювілейна ПрАТ «СУХА БАЛКА» [PERSON] відносяться: - за показниками важкості праці до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); за вмістом аерозолів переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за показниками мікроклімату до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Хронічні професійні захворювання виникли через те, що працюючи на ш. Ювілейна підземним машиністом бурової установки з машиністом тягового агрегату з з 19.05.22004р. по 07.08.2020р. здійснював виконання робіт з приведення робочого місця в безпечний стан, буріння глибоких свердловин, доставку інструментів та механізмів до місця проведення робіт вручну та за допомогою пристроїв. В підземних умовах не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрації аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Причинами виникнення хронічних професійних захворювань позивача є: - важкість праці: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну становила 37,5 кг при нормі до 30 кг; робоча поза вимушена 12,6% тривалості зміни при допустимій до 10 %, поза стоячи 61,2% тривалості зміни при допустимій до 60%, нахили тулубу в кількості 112 при нормі 100, згідно ДСН та П «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» від 08.04.2014 за № 248. Пил переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала граничнодопустиму в 3 рази згідно «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.07.2020 №1596 і складала 6,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3. З метою ліквідації і запобігання виникненню хронічного професійного захворювання запропоновано начальнику ш. Ювілейна ПрАТ «СУХА БАЛКА» [PERSON] вжити ряд заходів, а.с.15-21. Як випливає\~з довідки МСЕК від\~27.04.2023\~року [PERSON] \~первинно з\~10.04.2023р.,\~безстроково було\~встановлено третю\~групу інвалідності\~та 65\~%\~втрати професійної\~працездатності,\~з яких:\~50%\~-\~радикулопатія;\~15%\~-\~сидеросилікоз. Останній потребує медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно-курортного лікування, спостереження та лікування у сімейного лікаря, невролога. Позивачу протипоказана важка фізична праця тривала хода, вимушена поза, переохолодження, а.с. 22, 23. [PERSON] неодноразово знаходився на лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями, що підтверджується виписним епікризами, а.с. 24, 25, 26, 27, 28-30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37-39, 40, 41-42, 43-44. Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Оцінка суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України. Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 15-21), встановлені два хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі умови праці позивача у ПрАТ, встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я позивача, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивача шкодою. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При визначенні розміру\~моральної шкоди,\~суд враховує,\~що позивач\~протягом значного\~часу працював\~на підприємстві\~відповідача в\~умовах впливу\~шкідливих факторів,\~а саме\~16\~років 02\~місяці,\~характер і\~тяжкість отриманих\~позивачем професійних\~захворювань,\~що порушує\~його нормальні\~життєві зв`язки\~та викликає\~фізичні і\~моральні страждання,\~ступінь втрати\~ним професійної\~працездатності 65\~%,тривалість розладу його здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 240 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про об`єктивний характер шкідливих умов праці, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та наявність компенсацій, оскільки такі обставини не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку. Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 2 400 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial