Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути із відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 24698,27 грн., а також 2684,00 грн. судового збору, також позивач просить справу розглянути за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 20 вересня 2018 року між ПРАТ «СК» ЄВРОІНС УКРАЇНА» та ТОВ «Віннер лізинг» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №711001-2120-0000011/0620. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «Форд Фокус» [NUMBER] . 07 липня 2020 року о 08 годині 50 хвилин у місті Ямполі Вінницької області по вулиці Свободи,54/18 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Форд Фокус» державний номерний знак [NUMBER] та «Опель Астра» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Дана обставина підтверджується постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 07.09.2020 справа №153/979/20. В результаті вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Форд Фокус» державний номерний знак [NUMBER] . Враховуючи що у власника пошкодженого автомобіля наявний Договір страхування, осатаній звернувся до ПРАТ «СК`ЄВРОІНС УКРАЇНА» із заявою про факт настання події та виплату страхового відшкодування на його банківський рахунок. З метою визнання вартості відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля «Форд Фокус» державний номерний знак [NUMBER] , проведено його огляд, про що складено Акт огляду транспортного засобу, та СТО ТОВ «АВТОВІНН» складено Рахунок №АВ-002204, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді застрахованого автомобіля складає 24698,27, що підтверджується платіжним дорученням №3366 від 29.07.2020. Позивач стверджує, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля «Опель Астра» державний номер [NUMBER] не було застрахована у будь-якій страховій компанії згідно полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з бази Моторно (транспортного) страхового бюро України (роздруківки з офіційного сайту МТСБУ додаються до позовної заяви). Саме тому [PERSON] зобов`язаний компенсувати позивачу суму виплаченого страхового відшкодування в сумі 24698,27 грн. З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником позивача 20.08.2021 року було направлено [PERSON] досудову вимогу, яка була залишена останнім без виконання. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, вони змушені звернутися до суду. 13 липня 2023 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 31 липня 2023 року. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Представник позивача в проханій частині позовної заяви просив справу розглянути за відсутності представника за наявними у справі доказами. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: клопотання представника позивача про долучення документів до матеріалів справи від 12.07.2023 за вхід.№4280 (а.с.29-30). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії Договору №711001-2120-0000011 добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» (а.с.4) судом встановлено, що між ПАТ «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та ТОВ «ВІННЕР ЛІЗИНГ» був укладений договір, предметом якого є страхування транспортного засобу «FORD Focus» реєстраційний номер [NUMBER] номер кузова [NUMBER] рік випуску 2018. Із копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.5) судом встановлено, що ТОВ «ВІННЕР ЛІЗИНГ» є власником транспортного засобу «FORD Focus», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , рік випуску 2018. Із копії посвідчення водія (а.с.5) судом встановлено, що [PERSON] мала право на керування транспортним засобом «FORD Focus», державний номерний знак [NUMBER] . Із копії заяви-повідомлення №31011 про настання події, що має ознаки страхового випадку та на виплату страхового відшкодування від 09.07.2020 (а.с.12), заяви на виплату страхового відшкодування до справи №31011 (а.с.13), Акту огляду транспортного засобу від 08.07.2020 (а.с.14) та рахунку на оплату, розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту і платіжної інструкції (а.с.15-18) судом встановлено, що ТОВ «ВІННЕР ЛІЗИНГ» повідомило приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС УКРАЇНА» про настання страхового випадку у зв`язку із тим, що внаслідок ДТП сталося пошкодження автомобіля «FORD Focus» реєстраційний номер [NUMBER] номер кузова [NUMBER] рік випуску 2018, та повідомлено про обставини настання події, а також суму страхового відшкодування перераховано на рахунок ТОВ «ВІННЕР ЛІЗИНГ» . Із Досудової вимоги №31011/20 від 20.08.2021 (а.с.19) судом встановлено, що Детективне правове агентство «ЛИС» пропонує в досудовому порядку [PERSON] відшкодувати суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 24698,27 грн. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за заподіяння позадоговірної шкоди встановлено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, частиною 5 статті 1187 ЦК України закріплено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Тлумачення ч.2 ст.1187 ЦК України свідчить про те, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами ч.2 ст.1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Пунктом 2.2 Правил дорожнього руху України встановлено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. \~ \~ \~ \~Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що\~\~стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом №1961-IV\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~\~статтями 993 ЦК України\~та статті 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Враховуючи, що відповідач [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем "Опель Астра" державний номерний знак " [NUMBER] " правомірно, тобто був законним володільцем транспортного засобу, адже відомостей про інше суду не надано, є підстави для висновку, що він вважається особою, яка здійснювала діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. При цьому, з доданих до позовної заяви письмових доказів вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Опель Астра" державний номерний знак " [NUMBER] " на території України не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільним кодексом України\~передбачено, що зворотна вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст.1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст.993 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та\~ст.993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом достовірно встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода мала місце з вини відповідача. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, а позивач відшкодував потерпілій особі завдану шкоду, Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» має право зворотної вимоги до відповідача, як до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди. Крім того, з метою досудового врегулювання спору відповідачу, як вказано у позовній заяві, було направлено досудову вимогу з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, але жодних грошових коштів на рахунок позивача відшкодовано не було. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2684 гривні згідно платіжної інструкції №11376 від 05.07.2023.

Outcome: approved