Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду із даним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк у два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на 27/100 часток квартири за адресою [ADDRESS] . 02.11.2022 [PERSON] , як спадкоємець першої черги, звернувся до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою державного нотаріуса від 02.11.2022 йому було відмовлено, вказуючи, що ним пропущено строк для прийняття спадщини. Також позивач вказує, що строк він пропустив з поважних причин, а саме через проведення активних бойових дій на території м. Харкова та Харківського регіону внаслідок повномасштабного вторгнення рф на територію України. Позивач вказує, що первинна редакція п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 р. передбачала, що перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на весь час дії воєнного стану. Згідно з п. 3\~постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 року\~установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Однак, позивач не є спеціалістом в галузі права та не відслідковував імовірність внесення таких змін щодо строків подання заяв про прийняття спадщини. Також зазначив, що Згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 30.08.2022, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 вiд 25.04.2022 р. Харківська міська територіальна громада розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. Позивач вказує, що знаходження в районі проведення воєнних (бойових) дій є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, велика частина організацій та установ не працювали належним чином. Ухвалою суду від 05.04.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.04.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 23.05.2023 відповідачу - ХМР поновлено процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято поданий відзив на позов. Згідно відзиву, відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, оскільки зазначені позивачем обставини не є непереборними, які б унеможливили його вчасне звернення із заявою про видачу свідоцтва на спадщину. Крім того, змін до ЦК України в частині строків прийняття спадщини не вносилось. Також зазначив, що позивач не був позбавлений можливості подати заяву до нотаріальної контори поштовим зв`язком. Ухвалою суду від 21.06.2023 поновлено позивачу та його представнику процесуальний строк на подання відповіді на відзив та прийнято подану відповідь на відзив. Згідно відповіді на відзив, представник позивача вказав, що питання безпеки та здоров`я людини є пріоритетним. Після нападу рф на Україну, в тому числі на м. Харків, у зв`язку із постійними ракетними обстрілами міста, частими та тривалими тривогами про небезпеку обстрілу позивач обмежив своє пересування та переважно перебував в укритті, тому не зміг звернутись до нотаріуса в строк, визначений законодавством. Крім того, робота нотаріусів та нотаріальних контор була обмежена, у зв`язку з воєнними діями. На підставі викладеного, просив задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених вище. Також зазначив, що є безпідставними твердження відповідача про те, що збройна агресія російської федерації та активні бойові дії в м. Харкові та Харківській області не були перешкодами для використання [PERSON] свого права на прийняття спадщини. З початку збройної агресії на території Харківської територіальної громади для збереження життя та здоров`я громадян були розпочаті заходи з евакуації людей. З 24.02.2022 для багатьох основним і єдиним завданням було збереження свого права на життя, що позбавило можливості використати інші права, в тому числі, і на подання заяв на прийняття спадщини. Вважає, що відмова у задоволенні позовних вимог позивача та ненадання йому додаткового строку на прийняття спадщини матиме наслідком порушення принципу справедливості, правової визначеності та буде непропорційним втручанням у його право на отримання у власність спадкового майна. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглядати справу без його участі. Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 10.05.1986. [INFO] померла [PERSON] , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.11.2021. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з 27/100 часток квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] . 02.11.2022 [PERSON] , як спадкоємець першої черги, звернувся до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса від 02.11.2022 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що ним пропущено строк для прийняття спадщини. Даних, що [PERSON] проживав зі спадкодавцем за однією адресою, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, подана заява не містить. Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті його дружини [PERSON] . На підставах ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється термін в шість місяців, що починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2статті 1220 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись з даним позовом, [PERSON] вказує, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Обґрунтовуючи поважність пропуску ним строку звернення для прийняття спадщини, позивач вказує, що первинна редакція п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 р. передбачала, що перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на весь час дії воєнного стану. Згідно з п. 3\~постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 року\~було установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, відповідно строк для подання заяви про прийняття спадщини становив до 30.08.2022. Згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 30.08.2022, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 вiд 25.04.2022 р. Харківська міська територіальна громада розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України\~Указом Президента\~України№ 64/2022\~введено воєнний стан. Режим воєнного стану триває і до цього часу. На території України ведуться активні бойові дії. Місто Харків як і з 24.02.2022 знаходилось в зоні активних бойових дій так і наразі перебуває під частими ракетними обстрілами. Велика частина Харківської області перебувала в окупації. Громадяни України, в свою чергу, позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом. Позивач є чоловіком, спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та мав намір прийняти спадщину в установлений законом 6-місячний строк до 30.04.2022, але був позбавлений можливості це зробити, у зв`язку з введенням воєнного стану, окупацією частини Харківської області та бойовими діями, обстрілами м.Харкова та Харківської області. З урахуванням введеного в Україні Указом Президента\~України №64/2022\~від 24.02.2022\~року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем у 6 місяців становив до 30.04.2022. Станом на 30.04.2022 була чинною\~постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 року\~(в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 209 від 06.03.2022), згідно з п. 3 вказаної постанови перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на весь час дії воєнного стану. Уже після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, який становив до 30.04.2022,\~24.06.2022\~року постановою\~Кабінету Міністрів\~України №719 до п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 року\~було внесено зміни: «установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці». Протягом 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, який становив до 30.04.2022, позивач [PERSON] мав право у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування) та розраховувати, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті\~22,\~57,\~58,\~94\~та\~152 Конституції України). Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору. Верховним судом в постанові по справі № 580/1300/22 від 18.01.2023 року було роз`яснено, що «69. Крім того, у\~Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020\~вказано, що юридичну визначеність слід розуміти через такі її складові елементи: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування). 70. У\~Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020\~також зазначено, що кожна особа залежно від обставин повинна мати можливість орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних юридичних наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права. 75. Також колегія суддів зазначає, що поняття «легітимні очікування», головним чином походять від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. У юридичній практиці зазначений термін також має такі альтернативні назви як правомірні, законні, розумні або виправдані сподівання. 76. Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті\~22,\~57,\~58,\~94\~та\~152 Конституції України). Реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими. 79. Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі приписів щодо певного права, яке однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, який визначає механізм реалізації такого права, не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (\~ст.5 ЦПК України). Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними факторами для спадкоємця щодо неможливості вчинення цих дій. Суд також зазначає, що після введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану, реалізація права на спадкування ускладнилася через масову евакуацію громадян, відключення державних реєстрів, проблем зі зв`язком та транспортом, загрозою ракетних ударів, частим та тривалим вимкненням світла. При цьому, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані обставини, пов`язані із введенням воєнного стану в державі, свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за законом після смерті дружини, які, в свою чергу, не залежали від волі позивача та пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, а отже, наявні підстави для ефективного захисту прав та інтересів позивача шляхом надання йому додаткового строку у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved