Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Микитчин П.С., звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , якій належала квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно. Позивачка є єдиним спадкоємцем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Вона не проживала з спадкодавцем на час її смерті, їй не було відомо про наявність заповіту на її користь, тому не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В травні 2019 року позивачка дізналася про наявність заповіту, бажає отримати свідоцтво про право на спадщину. З врахуванням наведеного, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач відзиву щодо позову не подав. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивачка, представник позивачки у підготовче засідання не з`явилися, у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про визнання позову, клопотання про розгляд справи за його відсутності. Участь у судових засіданнях - це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 23 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Згідно заповіту, посвідченого Дзерою Л.О., нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу 06 квітня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1306, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно довідки виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області № 687 від 03 квітня 2019 року останнім постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживала одна. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане 25 жовтня 1993 року виконавчим комітетом Рогатинської міської ради народних депутатів, [PERSON] була власником квартири загальною площею 30,6 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Дзери М.Л. від 21 червня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другоюстатті 1220 ЦК Україниспадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частин першої, другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини першоїстатті 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленогостаттею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивачка посилається на те, що вона не проживала зі спадкодавцем, не була обізнана про навність заповіту на її користь. Законодавцем не надається значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Пропуск строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. За таких обставин, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, про поважність причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, а тому [PERSON] слід визначити додатковий строк, який буде достатнім для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved