Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

У червні 2023 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батько дитина [PERSON] помер [INFO] . В інтересах малолітнього сина вона звернулась до Другої Кременчуцької держаної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини після померлого батька. В ході оформлення спадщини було виявлено, що державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби 12.12.2011 року винесено постанову про накладення арешту на майно [PERSON] у виконавчому провадженні № 27521710. Згідно відповіді Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 68775 від 24.04.2023 року виконавче провадження № 27521710 знищено з підстав закінчення строку зберігання. Позивач просить скасувати арешт майна боржника [PERSON] та заборону його відчуження. Ухвалою судді від 22.06.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 19.07.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позов Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позивач позов підтримала, просила задовольнити. Представник Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про дату розгляду справи повідомлялася належним чином, у відзиві на позов просила замінити відповідача у справі, оскільки, на її думку, відділ ДВС не є належним відповідачем. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив такі фактичні обставини справи: У провадженні Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ в Полтавській області на виконанні перебувало виконавче провадження № 27521710 з виконання судового наказу № 2н-890, видного Автозаводським районним судом міста Кременчука 23.04.2011 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Полтаваобленерго». В межах виконавчого провадження 12.12.2011 року постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. На підставі постанови про арешт майна відомості про арешт нерухомого майна внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 11952049, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 27521710 від 12.12.2011 року. Боржник за виконавчим провадженням № 27521710 [PERSON] помер [INFO] . Згідно відповіді Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 68775 від 24.04.20123 року виконавче провадження № 27521710 знищено з підстав закінчення строку зберігання. Позивачу роз`яснено право звернутись до суду для зняття арешту. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути - припинення дії, яка порушує право. Для визначення юрисдикції цього спору необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин. Так, підставою цього позову позивач визначає наявність арешту, накладеного на нерухоме майно, що перешкоджає у реалізації цивільного права її малолітнього сина спадкового справа. Ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: \~ \~ \~ \~1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; \~ \~ \~ \~2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; \~ \~ \~ \~3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; \~ \~ \~ \~4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; \~ \~ \~ \~5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; \~ \~ \~ \~6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; \~ \~ \~ \~7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; \~ \~ \~ \~8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; \~ \~ \~ \~9) підстави, передбачені\~пунктом 1-2\~розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником є [PERSON] , станом на розгляд справи немає. Отже, продовження арешту майна перешкоджає позивачу у реалізації прав власника. Відповідно до ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст.\~321 ЦК України\~власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд приходить до висновку, що накладений арешт на майно порушує права малолітньої дитини. На підставі викладеного, відповідно до статей \~263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved