Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Представник заявниці звернулася з заявою до суду, мотивуючи тим, що заявниця в період з 2011 року по грудень 2021року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] ,який помер [INFO] . За час спільного проживання вони вели спільне господарство, разом організовували свій побут та мали спільний бюджет. Також у період спільного проживання у них [INFO] народилась донька [PERSON] , однак реєстрацію народження дитини було здійснено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто запис про батька записаний зі слів матері, а саме: прізвище вказала своє, а ім`я та по батькові біологічного батька дитини - [PERSON] . Встановлення факту батьківства заявниці необхідно для внесення змін в актовий запис про народження спільної дитини, а також для оформлення допомоги по втраті годувальника. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим чином вирішити питання визнання батьківства неможливо, представник заявниці просить задовольнити дану заяву. Заявниця та представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги повністю підтримали. Представник заінтересованої особи Ічнянського відділу ДРАЦС у Прилуцькому районі в судове засідання також не з`явилась, однак письмовою заявою просила суд розглядати справу без їх участі, щодо задоволення заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи- ГУ Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслав пояснення в якому наголошує, що в судовому порядку встановлюється лише факт батьківства, а спір щодо права на отримання пенсії по втраті годувальника, у разі його виникнення має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Просить винести законне рішення у відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в період з 2011 року по грудень 2021 року [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 грудня 2021 року (а.с.16). Протягом всього подружнього життя [PERSON] та [PERSON] так і не зареєстрували шлюб, однак в період спільного проживання вели спільне господарство, разом організовували свій побут та мали спільний бюджет, що підтверджується довідкою Будянського старостинського округу Чернігівської області №02-13/56 від 12 липня 2022 року(а.с.13). Також у період спільного проживання у заявниці та померлого [PERSON] [INFO] , народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 листопада 2011 року (а.с.10). При цьому, померлий [PERSON] , визнавав себе батьком спільної дитини із самого народження, брав участь у її виховані, утримані та виконував усі обов`язки батька передбачені чинним законодавством, що підтверджується довідкою Будянського старостинського округу №02-13/64 від 18.07.2022 року (а.с.12). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вони живуть в одному селі з [PERSON] . Більше 10 років вона проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, між ними були теплі і щирі стосунки. У них народилась донька [PERSON] , яку він дуже любив, піклувався про неї та визнавав її своєю дочкою.. Окрім того факт проживання однією сімє`ю як жінка та чоловік підтверджується рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області №733/602/22 від 22.12.2022 року (а.с.17-18). Встановлення факту батьківства [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини необхідно заявниці для внесення змін в актовий запис про народження спільної дитини, а також для оформлення допомоги по втраті годувальника. Частиною першою статті 126 Сімейного кодексу України визначено, і походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Однак, на даний час здійснити державну реєстрацію народження спільної дитини у відповідності до частини першої статті 126 Сімейного кодексу України є неможливим, у зв`язку зі смертю [PERSON] . У свою чергу, відповідно до частини першої статті 128 Сімейного кодекс України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане з рішенням суду. Згідно до частини третьої статті 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, які досягла повноліття. Згідно з пункту 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Стаття 130 Сімейного кодексу України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття). Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, реєстрація її народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а відомості про батька в актових записах вказані за вказівкою матері. Відтак враховуючи, що за життя [PERSON] визнавав своє батьківство та в свідоцтві про народження дитини він вказаний батьком [PERSON] , суд визнає доведеним заявником факт батьківства [PERSON] стосовно доньки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства. На основі викладено,

Outcome: approved