Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який обґрунтовано тим, що 26.11.2011 нею було укладено шлюб із відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №94. Сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із матір`ю, яка повністю несе всі витрати на дітей. Позивачка зазначає, що спільне життя із чоловіком не склалося із 2022 року, проживають із чоловіком окремо, хоча на час звернення до суду із вказаним позовом ще знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Станом на день звернення до суду із позовною заявою відповідач сплачує на утримання дітей орієнтовно 4000 грн, однак ці виплати мають нестабільний характер та існує імовірність того, що відповідач припинить матеріально забезпечувати дітей. Матеріальний стан позивачки не дає їй можливості у повному обсязі забезпечувати повноцінний, всебічний розвиток дітей. Зокрема, орієнтовна сума щомісячних витрат на утримання дітей становить 10\~000 грн, що складається із витрат на: - харчування; - комунальні послуги 3000 грн; - одяг, зокрема з останніх необхідних витрат позивачем було придбано дітям на загальну суму 10\~000 грн у сезон; - медичне обстеження, а саме у Івана вади серця, та заняття з логопедом, позивачкою було сплачено 2500 грн за надання медичних послуг дитині та придбання профілактичних ліків; - секція карате для Данила 500 грн щомісячно. Таким чином, спільні діти сторін у справі потребують значних витрат для забезпечення належного рівня життя. Позивачка не працює, через воєнний стан не має можливості самостійно утримувати дітей та потребує гарантії того, що у майбутньому відповідач не припинить допомагати матеріально дітям. Зазначає, що відповідач має неофіційне місце роботи, а отже отримує стабільний дохід, крім того, відповідачу на праві власності належить транспортний засіб. Відповідач є цілком працездатним, інших неповнолітніх дітей та/або непрацездатних батьків на його утриманні не перебуває. Вважає, що аліменти у розмірі 6000 грн є найбільш прийнятною сумою для утримання дітей такого віку. Ухвалою суду від 17.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.07.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він частково визнає позовні вимоги та просить застосувати правила ст. 183 СК України і визначити розмір аліментів у частці від його заробітку (доходу). Зазначає, що його заробіток складає 7600 грн, а тому заявлена позивачкою сума є надмірною і необгрунтованою. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (2833 грн) і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника податку. Щодо доводів позивачки про наявність у його власності автомобіля, зазначає, що автомобіль куплено на кредитні кошти, крім того позивачка звернулася до суду із позовом про поділ автомобіля. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові, просили їх задовольнити. Додатково зауважили, що відповідач отримує набагато більшу заробітну плату, ніж ним зазначено, має змогу орендувати житло та користуватися автомобілем. На відміну від нього, позивачка не має постійного заробітку, також вимушена орендувати житло для себе та двох спільних малолітніх дітей. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, просив суд визначити розмір аліментів у частці від його доходу. Також зазначив, що має змогу оплачувати аліменти у розмірі 4000 грн на місяць, та нести додаткові витрати на дітей у разі підтвердження їх наявності. Припинив у добровільному порядку допомагати дітям з квітня 2023 року, оскільки відповідачка не надала йому можливості поспілкуватися із сином, а також звернулася до суду із позовами до нього. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вислухавши пояснення учасників справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов наступного висновку. Встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 26.11.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) Малолітні діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що відповідачем не заперечується. На підтвердження сум, які витрачаються позивачкою на дітей, представником позивача долучено до матеріалів справи відомості про огляд кардіоревматологом 04.08.2021 та 03.05.2023 [PERSON] (а.с.52, 53), інформацію про проходження дослідження у медичній лабораторії «Сінево» 21.04.2023 [PERSON] , [INFO] , (а.с.54-55), які приймаються судом у якості доказів на підтвердження стану здоров`я дитини. Копії розписок про отримання 10.03.2023 [PERSON] від [PERSON] грошової суми у розмірі 10\~000 грн на потреби дітей та повернення вказаної суми 02.05.2023, долучені до матеріалів справи представником позивача, судом до уваги не приймаються, оскільки не підтверджують цільового використання зазначених коштів на потреби дітей, та, крім цього, матеріальне становище одержувача аліментів під час розгляду справ про стягнення аліментів на малолітніх дітей не має значення. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~184\~СК України,\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі.Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітніх дітей сторін, судом враховано, що відповідач [PERSON] є молодою особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, доказів знаходження на його утриманні малолітніх дітей або непрацездатних осіб суду не надано. Судом не приймається до уваги копія довідки про середню заробітну плату [PERSON] , видана ФОП [PERSON] (а.с.37), оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні, оскільки із вказаної довідки неможливо встановити, за який саме період вона видана, також вказана довідка не містить обов`язкових реквізитів дати та вихідного номеру. Разом із тим, суд приймає до уваги, що відповідач у судовому засіданні підтвердив, що його дохід не обмежується вказаною у довідці заробітною платою, проте точна сума має мінливий характер. Також судом досліджено копію кредитного договору від 04.08.2021, укладеного [PERSON] із АТ «ОТП Банк» на загальні споживчі цілі, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та інформацію про рух коштів по рахунку [PERSON] у АТ «ОТП Банк» за період з 04.08.2021 по 27.06.2023, які за твердженням відповідача, проти чого не заперечувала позивачка, свідчать про наявність у останнього кредитних зобов`язань, пов`язаних із придбанням автомобіля. Суд зауважує, що наразі на розгляді суду перебуває цивільна справа №331/1806/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме вищевказаного автомобіля. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дітей судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони у справі. Зважаючи на вказане, а саме те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків; те, що сторони проживають окремо та діти сторін проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні; те, що відповідач визнав частково позов; встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні, який в силу ст. 182 СК України є рекомендованим розміром аліментів на одну дитину; те, що відповідач є працездатним; відсутність офіційних даних про доходи відповідача; те, що відповідач брав участь в утриманні спільних дітей сторін; відсутність даних про те, що відповідач здійснює утримання дітей після подання позову, що вказує на нерегулярність та на власний розсуд здійснення ним утримання, що відповідно впиває на можливість регулярного та належного забезпечення елементарних життєвих потреб дітей; з огляду на бажання позивачки отримувати кошти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, є необхідним і забезпечить належну участь батька в утриманні дітей та, насамперед, буде відповідати захисту інтересів малолітніх дітей. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial