Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-07 00:00:00

Позивач Чернівецька міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів - орендної плати, посилаючись на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2021 N° 268153590 нежитлова будівля площею 933,2 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до інформації з цього ж витягу, підставою набуття [PERSON] права власності на вказані будівлі зазначено договір дарування нерухомого майна від 29.07.2021 № 1578, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького місько нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. (далі Договір дарування). Пунктом 2 Договору дарування визначено, що нежитлова будів розташована на земельній ділянці, площею 0,1018 га, що знаходиться за адресо [ADDRESS] , кадастровий ном 7310136900:40:006:0034. Крім того, як вбачається з Договору дарування [PERSON] роз`яснено зміст статті 120 Земельного кодексу України, а також проінформовано, що земельна ділянка, на якій розташоване відчужуване нерухоме майно перебуває у (державній) комунальній власності, правовстановлюючі та правопосвідчуючі документи відсутні. Пунктом 3.1 рішення Чернівецької міської ради від 01.12.2021 № 610 [PERSON] запропоновано отримати в оренду земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 0,1018 гa, 3 кадастровим номером 7310136900:40:006:0034, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) на підставі статті 120 Земельного кодексу України. Однак з липня 2021 року по даний час за відповідачем не оформлено право оренди на зазначену земельну ділянку, у зв`язку із чим ним не сплачувалась плата за користування нею. Відтак, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюєть відповідно до Методики пормативної грошової оцінки земель населених пушк затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року N°213. Відповідно до витягу з технічної документації про пормативну грошову оцінку земельної ділянки по [ADDRESS] з кадастровим номером 7310136900:40:006:0034 від 19.05.2021 No 637 становить 2087083,00 грн., відповідно до витягу від 26.12.2022 року №НВ-9906690462022 2799608, 57 грн. Як вбачається з розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, здійснених департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради відповідно до\~ Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівці, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 23 жовтня 2008 року № 715, недоотримана Чернівецькою міською радою сума орендної плати за фактичне користування відповідачем вказаною вище земельною ділянкою за період з 29.07.2021 до 31.03.2023 становить 134 564,55 грн, що підлягає стягненню на користь позивача. Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, листом від 31.01.2023 № 24/01-08/3-04/4/206, звертався до [PERSON] , в якому інформував про необхідність сплати безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою. Проте, жодного реагування зі сторони Відповідача не відбулось. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за землю в сумі - 134 564,55 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2 684,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні позову. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов визнали частково в сумі 33, 250 грн. 19 коп., та надали суду заяву про те, що позовні вимоги визнали частково у стягненні орендної плати за період з 23.11.2022 р. по 21.03.2023 р. в решті позовних вимог просили відмовити, посилаючись на відзив де пояснили, що відповідач дійсно є власником є власником нежитлових приміщень загальною площею 933,20 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Право власності [PERSON] набув 29.07.2021 року, про що свідчить Витяг №268153590 від 29.07.2021 р. Чернівецька міська рада не надала суду доказів, які б свідчили про розмір нормативно грошової оцінки за 2021 та 2023 роки. Також, Чернівецька міська рада не надала доказів фактичної площі земельної ділянки, яку фактично використовує [PERSON] для обслуговування нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] . Крім того вказує, що Чернівецька міська рада набула права власності на земельну ділянку з кадастровим номером лише 23.11.2022 року, про що свідчить Витяг з ДРРП №315861515 від 23.11.2022 року. Враховуючи вказане, Чернівецька міська рада отримала право для звернення до фактичного землекористувача про стягнення безпідставно збережених коштів лише 23.11.2022 року, тобто з моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку, тобто, як власник, має право на стягнення заборгованості за 128 днів за період з 23.11.2022 р. по 21.03.2023 р. Суд, дослідивши письмові докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №268153590 від 29.07.2021 року (а.с.4) за [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , підстава виникнення права власності: договір дарування нерухомого майна, виданий 29.07.2021р. приватним нотаріусом Хоменко М.О. Зазначене нерухоме майно розміщене на земельній ділянці площею 0,1018 га, кадастровий номер 7310136900:40:006:0034 та зареєстрована 28.08.2019 року, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7306241792021 від 26.05.2021 року (а.с.8). Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №315861515 від 23.11.2022 року, земельна ділянка площею 0,1018 га, кадастровий номер 7310136900:40:006:0034 на праві власності належить Чернівеуькій міській раді, дата державної реєстрації 21.11.2021 р. Рішенням Чернівецької міської ради №610 від 01.12.2021 р. вирішено: 3. Відмовити [PERSON] (код ЄДРПОУ [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою [ADDRESS] у наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , площею 0,1018га, (кадастровий номер 7310136900:40:006:0034), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), в зв?язку з тим, що частина земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0330га знаходиться в межах «червоних ліній» [ADDRESS] (територія інженерно-транспортної інфраструктури ) (підстава: частина 4 статті 83 Земельного кодексу України). 3.1. [PERSON] отримати в оренду земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 0,1018га, (кадастровий номер 310136900:40:006:0034), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) на підставі статті 120 Земельного кодексу України. (а.с.11). Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №637 від 03.06.2020 року та від 19.05.2021р., виданих відділом у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер 7310136900:40:006:0034) становить 2 087 083,00 грн. (а.с. 12). Із Витягу № НВ-9906690462022 із технічної документації з нормативної грошової оцінуки земельних ділянок вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 7310136900:40:006:0034 становить 2799608, 57 грн.(а.с.13). На підставі зазначених витягів працівниками Департаменту проведено розрахунки безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування громадянином [PERSON] земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , площею 0, 1018 га (кадастровий номер 7310136900:40:006:0034) у період з 29.07.2021 р. по 31.03.2023 р. (включно) без належних на те правових підстав, на яких розміщене належне [PERSON] нерухоме майно (нежитлові приміщення). За вказаний період, Відповідач безпідставно набув (зберіг) у себе кошти, що мали б бути сплачені у вигляді орендної плати за вказану земельну ділянку на загальну суму 134 564, 55 грн. (а.с.16). Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради звернувся до відповідача листом 24/01-08/3-04/4/206 від 31.01.2023 р. (а.с.14) з пропозицією про сплату безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за період з 29.07.2021 р. до 30.01.2023 р. в сумі 118 687, 29 грн. за користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1018 га (кадастровий номер 7310136900:40:006:0034) без належних на те правових підстав, на яких розміщене належне йому нерухоме майно. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, даний лист 03.02.2023 року був отриманий [PERSON] особисто (а.с.15), однак відповідач в добровільному порядку зазначені кошти не сплатив. Відповідно до глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України. Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14, підпункти 288.5.1, 288.5.2. пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України). Частина друга статті 120 ЗК України закріплює принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду ( висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16). Судом встановлено, що з 29.07.2021 року по 31.03.2023 р. [PERSON] використовував спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував; при цьому, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення належного йому об`єкта нерухомого майна. З матеріалів справи вбачається, що з часу виникнення права власності на нерухоме майно, [PERSON] надано дозвіл на оренду вищезазначеної земельної ділянки. Цього обов`язку відповідач не виконав, а отже без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі. Відтак, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Тобто, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельними ділянками у встановленому законодавчими актами розмірі, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Такий правовий висновок відповідає постановам Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12- 182гс 18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19). Згідно зі ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 4 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка є сформованою, має кадастровий номер та внесена до Державного реєстру. Згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 157 ЗК України). Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі - Порядок № 284). Крім того, позивач обґрунтовував фактичний розмір недоотриманої орендної плати в розмірі 134 564, 55 грн., визначений на підставі розрахунку Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76- 81, 89, 228, 229, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів. Згідно з абзацом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 ПК України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина друга статті 20 Закону України «Про оцінку земель»). Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі №639/5391/19. Чернівецька міська рада надала до матеріалів справи витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки площею 0,1018 га. (а.с.12-13). Зроблений позивачем розрахунок заборгованості підтверджується належними доказами та є обґрунтованим. Таким чином, оскільки відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, відповідачу [PERSON] , як фактичному користувачу земельної ділянки, що без достатньої правової підстави, за рахунок власника вказаної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки - Чернівецькій міській раді, на підставі ч.1 ст. 1212 Цивільного кодексу України. Зазначене є підставою для задоволення заявлених позовних вимог. За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку зібраним у справі доказам як в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, no.4241/03, в якому вказується, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з [PERSON] \~ 134 564, 55 грн. безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за землю на користь Чернівецької міської ради. Крім цього, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved