Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики звернувся [PERSON] до [PERSON] у якому просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 26 200 доларів США, а також три відсотки річних від простроченої суми за період з 01.04.2018 року по 23.02.2022 року у розмірі 3 066,48, а всього 29 266, 48 доларів США (двадцять дев`ять тисяч двісті шістдесят шість доларів США) 48 центів. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів в розмірі 686 964, 00 грн., що згідно курсу НБУ на день підписання цього договору (1 долар США=26,22 грн) еквівалентно 26,2 долари США. Факт отримання Відповідачем від позивача визначеної грошової підтверджується нотаріально посвідченим договором позики від 19 вересня який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 1307. Відповідно до п. 3 Договору грошові кошти, які є предметом цього Договору, передані Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього Договору в повному обсязі. Згідно умов даного договору вбачається, що відповідач зобов`язаний повернути отримані грошові кошти в повному обсязі своєчасно до 31 березня 2018 року. На даний час грошові кошти надані Позивачем Відповідачу в борг не повернуті. А тому, Позивач просить стягнути на свою користь три проценти річних від простроченої суми за період з 01 квітня 2018 року по 23 лютого 2022 року включно. Розрахунок здійснюється за формулою: Сума компенсації = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання: Кількість днів у періоді Сума з 01/04/2018 до 31/12/2019 26 200,00 х 3 % х 640 : 365 : 100 640 =1 378,19 дол. США; з 01/01/2020 до 31/12/2020 26 200,00 х 3 % х 366 : 366 : 100 366=786,00 дол. США; з 01/01/2021 до 23/02/2022 26 200,00 х 3 % х 419 : 365 : 100 419=902,28 дол. США. Всього сума компенсації становить 3 066, 48 дол. США (Період прострочення грошового зобов`язання 1425 днів). Таким чином, загальна сума заборгованості складає: 26 200,00 (сума боргу) + 3 066,48 (сума компенсації) = 29 266, 48 дол. США. У зв`язку з вищевикладеним, позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. При цьому зазначив, що Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою повернути борг, але останній відмовився у добровільному порядку виконати умови договору позики. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судові засідання не з`явився. Відзив на позов чи письмові заяви по суті позовних вимог суду не надавалися. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Заслухавши представника позивача, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не тільки факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2017 року у справі №6-79цс14, відповідно до норм ст.ст.1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2017 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики грошових коштів в розмірі 686 964, 00 грн., що згідно курсу НБУ на день підписання цього договору (1 долар США=26,22 грн.) еквівалентно 26,2 долари США. Даний договір посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Корсак А.Ю. та зареєстровано в реєстрі №1307. Відповідно до п.5 даного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому Позичальником), згідно умов Договору у термін до 31 березня 2018 включно. На даний час, Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625цього Кодексу. Частиною другою ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Із розрахунку, наданого позивачем вбачається наступне: сума компенсації = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання: Кількість днів у періоді Сума з 01/04/2018 до 31/12/2019 26 200,00 х 3 % х 640 : 365 : 100 640 =1 378,19 дол. США; з 01/01/2020 до 31/12/2020 26 200,00 х 3 % х 366 : 366 : 100 366=786,00 дол. США; з 01/01/2021 до 23/02/2022 26 200,00 х 3 % х 419 : 365 : 100 419=902,28 дол. США. Всього сума компенсації становить 3 066, 48 дол. США (Період прострочення грошового зобов`язання 1425 днів). Таким чином, загальна сума заборгованості складає: 26 200,00 (сума боргу) + 3 066,48 (сума компенсації) = 29 266, 48 дол. США. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, шляхом стягнення на користь останнього з відповідача [PERSON] боргу за договором позики від 19 вересня 2017 року у розмірі 26 200 доларів США, а також три відсотки річних від простроченої суми за період з 01.04.2018 року по 23.02.2022 року у розмірі 3 066,48, а всього 29 266, 48 доларів США (двадцять дев`ять тисяч двісті шістдесят шість доларів США) 48 центів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 702 грн. 35 коп. На підставі 16, 207, 524, 530, 533-535, 545, 610, 625, 629, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved