Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-30 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 28 вересня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 2-309, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 150 000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 27 вересня 2026 року, на споживчі цілі з оплатою 29 % річних, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором. Однак, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 11.05.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 154 982,24 грн, яка складається з: 141 415,54 грн - заборгованість за основним боргом; 13 566,70 грн - проценти за користування кредитом. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 154 982,24 грн та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак подала заяву про розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву відповідач не скористався та не подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що 28 вересня 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит № 2-309, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 150 000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 27 вересня 2026 року, на споживчі цілі з оплатою 29 % річних. Зазначена в Договорі процентна ставка є фіксованою та застосовується у відповідний період дії Договору. 20 вересня 2022 року між Банком та Позичальником укладено Додатковий договір № 1, згідно якого сторони домовились, що Позичальник сплачує прострочені проценти за користування Кредитом в розмірі 9 764,20 грн, шляхом збільшення на відповідну суму залишку заборгованості Позичальника за Основною сумую боргу за цим Договором становить 145 344,92 грн. та змінено термін остаточного повернення Кредиту не пізніше 27 вересня 2027 року. Відповідно до п. 1.1.15 Договору, Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування Позичальника, в тому числі для видачі та обслуговування Кредиту. Згідно п. 2.1 Договору, Банк надав Позичальнику Кредит на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 3.1.1.1 Договору, сплата позичальником комісійної винагороди за надання Кредиту в розмірі 7 500,00 грн. протягом 1 (одного) Банківського дня з моменту підписання цього Договору. Згідно п. 3.1.1.2 Договору, Банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з Поточного рахунку Позичальника одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми Кредиту, для чого Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на Поточному рахунку суми коштів, доступної для списання комісійної винагороди. Відповідно до п. 3.3.3 Договору, Позичальник зобов`язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2 500,00 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок Основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 28 числа місяця, нарахованого за звітним, починаючи з жовтня 2021 року, шляхом внесення власних коштів на Поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Отже, починаючи з жовтня 2021 року кожного 28 числа місяця Позичальник зобов`язався повертати Кредит рівними частинами в розмірі 2 500,00 грн та сплачувати проценти нараховані банком на залишок Основної суми боргу за кредитом. У випадку, якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів менша розміру, вказаного в пп.3.3.3 цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплачені, вважаються простроченими. Як вбачається із долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості станом на 11.05.2023 року відповідач мав сплачувати на користь банку платежі, однак здійснював часткове погашення кредиту та процентів. В результаті невиконання відповідачем умов Договору станом на 11 травня 2023 року виникла заборгованість за Договором про споживчий кредит № 2-309 від 28.09.2021 в сумі 154 982,24 грн, з яких: 141 415,54 грн - заборгованість за основним боргом; 13 566,70 грн - проценти за користування кредитом. Відповідно до п. п. 4.3.1 - 4.3.4 Договору, Позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим Договором повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов цього Договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. Підпунктом п. 4.2.2 Договору сторони погодили, що при виникненні простроченої заборгованості за Основною сумую боргу за Кредитом та/або процентами більше ніж за один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати достроково повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку. Відповідно до п. п. 8.1 - 8.3 Договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, Сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним Законодавством, і відшкодовують завдані збитки. Відповідно до п. 3.9.1 Договору Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником та/або Поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, пердбачених цим Договором та/або договором забезпечення (за наявності) та/або іншим договором, укладеним Позичальником з Банком, вимагати повернення суми Кредиту та сплатити всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом (разом з будь-яким іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в порядку обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулися будь-які із наступних подій: затримання сплати частини Основної суми боргу за Кредитом та/або процентів за користування Кредитом на один календарний місяць; неподання Позичальником на вимогу Банку документів, що стосуються його фінансового стану. Відповідно до п. 3.9.2 Виконання Позичальником Вимоги Банку щодо повернення Кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів, строк сплати яких не настав, відповідно до умов цього Договору повинно бути поведено Позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку. 02 квітня 2023 року позивачем направлено відповідачу вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 154 982,24 грн протягом 30 календарних днів, однак [PERSON] залишив її без виконання. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 154 982,24 грн, у зв`язку із порушенням зобов`язання за договором про споживчий кредит № 2-309 від 28.09.2021. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та умовах, встановленні договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 150 000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту на споживчі цілі з оплатою 29 % річних. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковий до виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості по договору про споживчий кредит № 2-309 від 28.09.2021, заборгованість до стягнення з [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 11.05.2023 становить 154 982,24 грн, яка складається з: 141 415,54 грн - заборгованість за основним боргом; 13 566,70 грн - проценти за користування кредитом. Таким чином, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 154 982,24 грн, яка складається з: 141 415,54 грн - заборгованість за основним боргом; 13 566,70 грн - проценти за користування кредитом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, та вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про споживчий кредит № 2-309 від 28.09.2021 в розмірі 154 982,24 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позов задоволено, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2 684,00 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved