Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-20 00:00:00

05.07.2023 представник позивача - адвокат Гуревич Максим Геннадійович звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через систему "Електронний суд" із позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за №3258, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Еліт Фінанс», заборгованості в сумі 104269,69 грн. та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 858,88 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3258 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 104269,69 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем Кушніром О.В. було відкрито виконавче провадження № 65932813 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.06.2023 в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі вказаного виконавчого напису. Зазначено, що вищезазначений виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути підтверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Також, виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.09.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Між позивачем та відповідачем нотаріально посвідчений договір не укладався, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. В той же час будь-якого розрахунку боргу, а також підтверджуючих наявність боргу документів позивачу направлено не було. Будь-яких претензій щодо виконання грошових зобов`язань на користь відповідача позивачу також не направлялось. Позивачем взагалі не визнається наявність заборгованості ані перед відповідачем, ані перед будь-якими іншими особами. Нотаріус формально підійшов до вчинення вказаної нотаріальної дії та не перевірив факту саме безспірності вимог відповідача (з належним підтвердженням, яким не може бути проста вказівка на це у відповідній заяві стягувача), без чого видача виконавчого напису є законодавчо неможливою, а також не дотримався встановленої законом процедури видачі виконавчого напису. З урахуванням наведеного сума, стягнута з позивача нотаріусом за спірним виконавчим написом, не є безспірною та позивачем не визнається, а сам виконавчий напис вчинено без дотримання вимог та умов, визначених ст.88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того зазначено, що відповідно до ч.12 ст.28 ЦПК України даний позов до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, пред`явлено за місцем його виконання, а саме провадження здійснюється приватним виконавцем, який зареєстрований в м. Івано-Франківськ (а.с.1-8). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 05.07.2023 справу передано головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.32-33). Ухвалою суду від 07.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича (а.с.35). Позивач у судове засідання не з`явився. 20.07.2023 представник позивача - адвокат Гуревич М.Г. через систему "Електронний суд" подав письмову заяву про розгляд справи без участі, відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, попередньо 13.07.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшла письмова заява про визнання позову, відповідно до якої відповідач визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, здійснювати судовий розгляд справи за відсутності представника відповідача, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 20.07.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч.6 ст.259 ЦПК України і ч.5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів, з урахуванням вихідних днів, та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем видано виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №3258, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Еліт Фінанс», заборгованість, що виникла за Кредитним договором №161/КВ/Ф-05 від 12.10.2005, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», (правонаступник ПАТ "Дельта Банк") та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Дельта Банк" за вказаним кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія "Еліт Фінанс» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2268/К від 23.06.2020. Строк платежу по кредитному договору настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 23.06.2020 по 20.08.2020. Сума заборгованості складається з : суми заборгованості за тілом кредиту - 38 739,99 грн., суми заборгованості за відсотками - 42 222,78 грн., за несплаченими процентами, суми заборгованості за штрафними санкціями - 23 006,92 грн., 300, 00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму заборгованості 104 269,69 грн. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом 1 року з моменту його вчинення (а.с.28). Постановою приватного виконавця Кушніра Олега Вікторовича від 29.06.2021 відкрито виконавче провадження ВП №65932813 на виконання виконавчого напису №3258, виданого 09.09.2020, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Еліт Фінанс» заборгованість в розмірі 104269,69 грн. (а.с.17-18). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «…постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23». Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис від 09.09.2020 був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17. Відповідно до практики Верховного Суду КЦС №758/14854/20 від 10.10.2021 неотримання боржником вимоги про усунення порушень від стягувача, означає неможливість подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до копії ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.06.2023, долученої до позовної заяви, заяву [PERSON] про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 09.09.2020, зареєстрованого в реєстрі за №3258 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. на примусове виконання якого приватним виконавцем Кушніром О.В. зареєстровано виконавче провадження № 65932813 від 29.06.2021 (а.с.23-27). Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.06.2023, якою зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису, - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи заяву про визнання позову подану до початку розгляду справи. Позивач звернувся з даним позовом до суду через систему "Електронний суд" та відповідно ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Оскільки дана позовна заява подана в електронній формі, то розмір судового збору в даному випадку становить: 1073,60 грн. * 0,8 = 858,88 грн. Однак, відповідно до ч.4 ст.136 ЦПК України, у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову. Оскільки до подання позовної заяви позивачем було подано заяву про забезпечення позову, за подання якої позивач сплатив 429,44 грн. судового збору, то при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 429,44 грн (858,88 грн. 429,44 грн.). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved