Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2018. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . З липня 2022 року їх сімейні стосунки з відповідачем фактично припинені. На теперішній час сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу стали відсутність поваги один до одного, спільних інтересів, кожен з них живе своїм життям. Подальше збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та їх дитини. Вважає примирення між ними неможливим, тому просила не надавати їм з відповідачем строку на примирення. Питання проживання дитини між ними вирішено, донька мешкає разом з позивачем. Просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. Позивач надала суду заяву, згідно з якою на задоволенні позовних вимог наполягала, просила суд розглянути справу без її участі. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким він позовні вимоги не визнав, пояснив, що з 24.02.2022 року він військовослужбовцем ЗСУ та на даний момент перебуває на службі. Протягом часу служби він періодично має змогу бути вдома, останній раз він приїздив додому на день народження доньки. Тому, той факт, що вони не підтримують з позивачем сімейних стосунків з липня 2022 року не відповідає дійсності. Весь час перебування на службі вони телефонують один одному, надсилають смс повідомлення, розмовляють за допомогою відозв`язку. Всі фінансові питання вони вирішують разом, оскільки його зарплатна картка постійно перебувала у позивача, вони разом робили ремонт у спільній квартирі. Він визнає, що перебуваючи на військовій службі не може приймати активну участь у справах родини, але всі фінансові питання родини ним вирішувалися, завжди підтримував родину морально. Вважає, що відповідачка необмірковано прийняла рішення про розлучення, розуміє, що їй, як жінці важко морально, важко самостійно ростити дитину, але разом вони все подолають заради збереження родини та їхньої доньки, яка дуже його любить. Щодо проживання дитини разом з матір`ю після розлучення, то це питання жодного разу між ними не підіймалось, як і питання розлучення. Донька дійсно мешкає разом з позивачем, але тільки тому, що він перебуває на службі і не має фізичної можливості проживати разом з нею. Крім того, надав суду заяву про надання строку для примирення 6 місяців для врегулювання даного спору. Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі 17.02.2023 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи здійснений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 20.02.2023. 20.02.2023 на підставі ухвали судді відкрито провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год 09.03.2023, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. 30.03.2023 судом, у порядку ч. 7 ст. 240 ЦПК України, були прийняті заходи щодо примирення сторін, для чого їм був наданий строк для примирення 4 місяця та розгляд справи відкладений до 01.08.2023. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 21 вересня 2018 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 449 (а. с. 8). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Судом за клопотанням відповідача приймалися заходи щодо збереження сім`ї та відновлення сімейних стосунків, у зв`язку з чим ухвалою Димитровського міського суду від 30 березня 2023 року сторонам надавався строк чотири місяці для примирення, однак, незважаючи на прийняті судом заходи щодо примирення сторін, сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний шлюб можливо зберегти, судом не встановлено. V. Оцінка суду Згідно зі ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім`ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їх дитини. На пiдставi ст. ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved