Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення аліментів на його утримання, як дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що він є рідним сином [PERSON] . Позивач вказує, що після закінчення школи, він вступив на денну форму навчання до Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України. Навчається на першому курсі інституту. До досягнення повноліття батько сплачував йому аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку. Після січня 2023 року він перестав надавати йому допомогу. Витрати на його навчання несе його мати, яка забезпечує його ліками, харчуванням та одягом, засобами індивідуальної гігієни, канцелярськими приладами, поповнює кошти на телефон. Витрачає в місяць приблизно 6000 гривень. Батько коштів не надає, що змушує його звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання на період навчання в розмірі частини його доходу починаючи з моменту звернення до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу надано термін на надання відзиву на позовну заяву. 29.06.2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якій відповідач зазначає, що він працює оператором зерноочисної машини і його заробітна плата нараховується в розмірі 6700 гривень щомісячно. Крім того, він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 800 гривень щомісячно. На його утриманні знаходиться син [PERSON] , [INFO] , який проживає біля нього та відвідує дитячий садок в селі Липняжка, за який він сплачує 250 грн щомісячно. Його дружина [PERSON] не працює. Таким чином, його сім`я існує на 4350 грн. Позивач знаходиться на повному матеріальному забезпеченні, що включає в себе проживання, харчування, учбові приналежності, форму. Син отримує стипендію і може витратити її на придбання шоколадок, цукерок, сухариків і інше. Вважає, що позивачем не доведено що він потребує матеріальної допомоги. Після збору зернових культур очистка буде не потрібна взагалі і в кращому випадку він буде перебувати на обліку у службі зайнятості, а з початком сезону невідомо чи взагалі будуть потрібні його послуги. Просив в позові позивачу відмовити. 07.07.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача в якому позивач зазначив, що докази, які надав відповідач свідчать про те, що стан здоров`я відповідача дозволяє йому працювати, народжувати дітей, а отже їх утримувати. Відповідач надав довідку про доходи за січень-березень 2023 року, а з квітня по травень 2023 року ( в період активних сільськогосподарських дій), відповідач свідомо не надає інформацію про свій дохід. За 17 років батько жодного разу не поцікавився про його стан здоров`я. Незважаючи на державне харчування, йому необхідне додаткове харчування щоб здавати нормативи та успішно навчатися. Його мати працює медсестрою та теж отримує мінімальну заробітну плату. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгул справи в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Згідно довідки № 48 від 21.02.2023, [PERSON] зарахований на денну форму навчання за державним замовленням до Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України. Термін завершення навчання червень 2026 року. За нормою ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України). Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи надані сторонами матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання. При визначенні суми, яку потребує син відповідача на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач, згідно представлених суду документів офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, а тому, на думку суду, позов в частині стягнення аліментів в частці від заробітку підлягає задоволенню. Щодо розміру аліментів, суд вважає за необхідне визначити його в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу), беручи до уваги обставини справи, матеріальне положення сторін, те, що з відповідача проводяться аліментні стягнення за виконавчим документом на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 800 гривень щомісячно. Крім того, на його утриманні знаходиться син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним та відвідує дитячий садок. Отже, суд при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги положення ст. 182 СК України, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, проте у меншому розмірі ніж просить позивач, а саме в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) на період навчання повнолітнього сина починаючи з 24.05.2023 року і до закінчення навчання, але не більше чим до досягнення двадцяти трьох років. Одночасно, право повнолітньої дитини на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи той факт, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання подана позивачем до суду 24.05.2023 року, а тому саме з цієї дати необхідно стягувати аліменти. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 1073,60 грн на користь держави, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: partial