Jurisdiction: civil
Date: 2023-08-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі позивачка) через представника звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі відповідач, ТОВ «Фінансова компанія управління активами») і просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 21635, вчинений 21.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № SAMDN360000086666293 від 24.04.2014, з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на суму 26361,90 грн.; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що за місцем її роботи направлена постанова державного виконавця про звернення стягнення на її заробітну плату в рамках виконавчого провадження № 68747881, яка винесена на підставі виконавчого напису № 21635, виданого 21.12.2021 приватним нотаріусом за зверненням ТОВ «ФК «Фінансова компанія управління активами». Зазначає, що до цього моменту про наявність будь-якої заборгованості не знала та не могла знати, оскільки жодних відносин із ТОВ «ФК «Фінансова компанія управління активами» не мала. Вимоги стосовно погашення заборгованості вона не отримувала. Здійсненню виконавчого напису не передувало звернення відповідача до неї з письмовою вимогою про добровільну сплату заборгованості, а сам виконавчий напис було вчинено відповідно до суми, яка не є безспірною. Виконавчим написом звернуто стягнення з неї на корить ТОВ «ФК «Фінансова компанія управління активами» за кредитним договором SAMDN35000008666293 від 24.04.2014 укладеним з АТ КБ «Приватбанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № РВ-2021-26/10 від 26.01.2021 є ТОВ «ФК «Фінансова компанія управління активами» на загальну суму 32717,84 грн., в тому числі плата за вчинення виконавчого напису. Вказує, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.03.2016 з неї стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 13558,55 грн. та судові витрати 1378 грн. 08.12.2017 їй надано довідку з ТОВ «Сумитеплоенерго» про виплату нею заборгованості за виконавчим листом в повному обсязі, окрім того 05.03.2018 постановою державного виконавця виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа закінчено у зв`язку з його повним погашенням. Кредитний договір укладений 24.04.2014, а строк за який проводиться стягнення з 25.10.2021 по 31.12.2021, тому строк позовної давності сплив ще 24.04.2017. Укладений між АТ КБ «Приватбанк» та нею кредитний договір, який надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Згідно поданої заяви представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі та участі позивачки. ТОВ «Фінансова компанія управління активами подано заяву про визнання позовних вимог, згідно якої визнають позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягненні судового збору за подання позовної заяви у розмірі 537 грн. та подання заяви про забезпечення позову у розмірі 268,40 грн. В частині стягнення судових витрат у розмірі 3000 грн. просить залишити без задоволення та зазначає, що розподіляючи судові витрати між сторонами у справі необхідно враховувати дії сторони, щодо досудового вирішення спору мирним шляхом під час розгляду справи. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., старший державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бондаренко В.О., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, письмові пояснення з приводу позову та відзиву не подали. Заяви, клопотання. 02.08.2023 представником позивачки подано заяву про розгляд справи без її участі. 02.08.2023 представником відповідача подано клопотання про врегулювання спору за участю судді та заяву про визнання позовних вимог. 07.08.2023 від Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли витребувані докази та письмові пояснення, згідно яких просили прийняти рішення на розсуд суду, справу слухати без участі державного виконавця. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.07.2023 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 09.08.2023, витребувано докази. 09.08.2023 ухвалою суду клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді залишено без задоволення. Фактичні обставини, встановлені судом. 09.02.2008 між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № SAMDN360000086666293 (а.с. 39-40). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.03.2016 стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.02.2008 у розмірі 13558,55 грн. та судовий збір 1378 грн.(а.с. 19). 05.03.2018 постановою державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Слесаревої О.В. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 592/1068/16-ц, виданого 01.04.2016 Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 13558,55 грн. та судового збору 1378 грн. у зв`язку з стягненням та перерахуванням боргу на користь стягувача (а.с. 21). 26.10.2021 між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено Договір факторингу № РВ-2021-26/10 за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги за кредитним договором № SAMDN360000086666293 від 24.04.2014 укладеного з [PERSON] , за яким нарахована загальна заборгованість у розмірі 23667,84 грн. (а.с. 41-53). Згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № SAMDN360000086666293 від 24.04.2014 за період з 25.10.2021 по 27.07.2023 становить 23667,84 грн. (а.с. 41). Докази направлення [PERSON] вимоги про виконання зобов`язання, а також отримання останньою такої вимоги відсутні. 21.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. з посиланням на статтю 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1772, вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] невиплачених коштів в строк грошових коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому АТ КБ «Приватбанк» на підставі Договору факторингу№ РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 відступлено право вимоги за кредитним договором № SAMDN35000008666293 від 24.04.2014, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.10.2021 по 21.12.2021 включно. Сума заборгованості становить 23717,84 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7748,96 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 15918,88 грн., плата за вчинення виконавчого напису 50 грн. Правочин зареєстрований в реєстрі за № 21635 (а.с. 12). 22.02.2022 державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Москаленко М.В. при примусовому виконанні виконавчого напису № 21635, виданого 21.12.2021 приватним нотаріусом про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 23717,84 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» винесено постанову у виконавчому провадженні № 68757881 про відкриття виконавчого провадження (а.с. 14). 26.06.2022 державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бондаренко В.О. у виконавчому провадженні № 68757881 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с. 15). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). Вчиняючи 21.12.2021 виконавчий напис № 21635, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 21635 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Крім того, судом встановлено, що 09.02.2008 між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № SAMDN360000086666293. Рішенням суду від 10.03.2016 з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.02.2008 у розмірі 13558,55 грн. та судовий збір 1378 грн., яке виконувалось у примусовому порядку і у зв`язку з стягненням та перерахуванням боргу на користь стягувача постановою державного виконавця від 05.03.2018 виконавче провадження закінчено. 26.10.2021 на підставі Договору факторингу № РВ-2021-26/10 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги за кредитним договором № SAMDN360000086666293 від 24.04.2014 за яким [PERSON] нарахована за період з 25.10.2021 по 21.12.2021 заборгованість у розмірі 23667,84 грн. та на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис. Доказів направлення [PERSON] на її адресу претензії, щодо заборгованості за кредитним договором SAMDN35000008666293 від 24.04.2014, а також отримання останньою такої претензії суду не надано. Зазначені обставини не свідчать про безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 21635 від 21.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № SAMDN35000008666293 від 24.04.2014 у розмірі 23717,84 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на суму 26361,90 грн., суд зазначає наступне. Згідно частини 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Частиною 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. Відповідно до частини 7 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Виконавчий збір не стягується на користь відповідача у справі ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а орган державної виконавчої служби не є відповідачем у даній справі, тому суд відмовляє в позові до неналежного відповідача в цій частині вимог. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (частина 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України). При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 536,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 268,40 грн. за подання\~заяви про\~забезпечення позову,\~що у\~загальному розмірі\~складає 805,20\~грн., а також позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до договору про надання правової допомоги № 06/07 від 06.07.2023; Додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 06/07 від 06.07.2023; опису виконаних робіт станом на 13.07.2023; квитанції від 07.07.2023 (а.с. 22, 23, 24), позивачка понесла 3000 грн., витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Ураховуючи обсяг та характер наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає, що понесені позивачкою витрати є співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, як передбачено частиною 5 статті 137 ЦПК України, відповідачем не заявлялось та відповідні докази на доведення неспівмірності витрат не надано. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Outcome: partial