Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-26 00:00:00

В червні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина сторін , який продовжує навчання, у розмірі 1 / 4 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною 23-річного віку за умови продовження навчання. Позов обгрунтований тим, що батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають повнолітнього сина, який навчається в Ніжинському державному університеті ім.Гоголя на денній формі навчання, термін навчання до 30 червня 2026 року. Відповідач добровільно допомогу на навчання сина не надає, здоровий та працездатний, і може сплачувати аліменти. Оскільки позивач не має змоги працювати, просить позовні вимоги задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи по суті провести у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи, зокрема шляхом оголошення на офіційному сайті Ічнянського районного суду, відзиву не подав, а тому в силу ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, на підставі ст. 223 ЦПК України , суд вважає що достатньо матеріалів про права та відносини сторін, необхідність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволяє суду ухвалити рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, дає суду право обмежитися доказами, що містяться в матеріалах справи. Інші заяви, клопотання учасників судового розгляду станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст.ст.199, 200 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187 , 189-192 і 194-197 СК України (ст.201 СК України). Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який станом на час розгляду справи досяг 18-річного віку і навчається в Ніжинському державному університеті ім.Гоголя на денній формі навчання, термін навчання до 30 червня 2026 року , що підтверджується довідкою даного навчального закладу № 154 від 12.05.2023 року (а.с.5). Докази на підтвердження домовленості сторін щодо сплати аліментів на [PERSON] , який продовжує навчання,- відсутні. Із врахуванням викладеного сторони зобов`язані утримувати [PERSON] , який продовжує навчання. Відповідно до положень ст.199 СК України ,право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивач [PERSON] , має право на звернення до суду з даним позовом, а відповідач може надавати матеріальну допомогу. Під час судового розгляду не встановлено обставин про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача, що узгоджується з положеннями ст.200 СК України. При визначенні розміру аліментів суд виходить із прожиткового мінімуму на працездатну особу, розміру витрат на навчання із врахуванням вимог розумності та справедливості, фізичну можливість дитини, як працездатної особи, додатково здійснювати своє утримання за рахунок стипендії та іншого доходу, можливості надання утримання позивачем, яка є працездатною особою, що останньою у встановленому порядку не спростовано, можливості надання утримання відповідачем,- і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем ставиться питання про стягнення аліментів до досягнення 23-річного віку за умови продовження навчання, при цьому суду не подані докази щодо продовження останнім навчання після 30 червня 2026 року і до досягнення 23-річного віку [PERSON] , у зв`язку з чим стягнення аліментів необхідно проводити від дня пред`явлення позову 13.06.2023 року і до часу закінчення навчання [PERSON] у вищезазначеному навчальному закладі , тобто до 30 червня 2026 року. Також судом враховується, що судове рішення є наслідком наявних спірних правовідносин сторін і не може регулювати права та обов`язки сторін у майбутньому. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах, зокрема, про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 1073,60 грн. судового збору. Докази щодо звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору суду не подані.

Outcome: partial