overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 10.08.2001, посилаючись те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через різницю у віці, яка дала про себе знати одразу після початку спільного проживання. Почуття сторін почали руйнуватися через відсутність спільних сімейних цінностей та взаєморозуміння між ними, розбіжність поглядів на обов`язки з ведення спільного господарства та планування майбутнього. Позивач з відповідачем понад 19 років проживають окремо та не спілкуються між собою. Між сторонами втрачені абсолютно всі фізичні та духовні зв`язки. Шлюб носить лише формальний характер. На сьогоднішній день позивач - військовий ЗСУ та наразі перебуває на лінії фронту. Відповідачка є громадянкою Російської Федерації, тому сам факт перебування у такому шлюбі суперечить громадянській позиції позивача та приносить останньому неприємності та душевні переживання. Збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Спору щодо розподілу спільного майна між сторонами немає. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 10.08.2001, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 18.01.2023, про що зроблено актовий запис № 30. Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час немає. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 17.10.2020, посилаючись на те, що за час подружнього життя їхні відносини з відповідачем погіршилися, оскільки виявилось, що сторони мають різні погляди на подружнє життя, що стало причиною сварок між ними. Між позивачем та відповідачем втрачено почуття кохання та взаємної поваги один до одного, що унеможливило нормальне існування сім`ї. Позивач вважає неможливим спільне проживання з відповідачем, оскільки фактичні шлюбні відносини припинилися пів року тому. Позивач фактично живе та працює в іншій місцевості. Перебування в подальшому шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача, тому останній дійшов висновку, що даний шлюб необхідно розірвати. Від шлюбу дітей сторони не мають. Добровільно розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. Спору про розподіл майна у сторін не виникає, оскільки за час шлюбу позивач та відповідач не набули спільного майна у власність. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 17.10.2020, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено актовий запис №1430 (а.с.4). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна, на даний час не має. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 03.07.2021, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність розуміння. Сторони ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні стосунки та разом як подружжя не проживають. Від даного шлюбу дітей не мають, однак добровільно розірвати шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 03.07.2021, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03 липня 2021 року, Чуднівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено актовий запис № 42 (а.с. 5). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить визнати за нею право іменуватися після розірвання шлюбу її шлюбним прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 04.03.2009, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось. У сторін виникають постійні сварки та конфлікти, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач на постійній основі нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї та піклуватися про побудову сімейних відносин з позивачем на почуттях взаємної любові і поваги. На сьогоднішній день спільного господарства сторони не ведуть, подальше примирення між ними неможливе. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 04.03.2009, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29.09.2009 Іванопільською сільською радою Чуднівського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис № (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Судом встановлено, що спору між подружжям про визначення місця проживання дитини та про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 16.07.1994, посилаючись на відсутність спільних інтересів з відповідачем та наявність різних поглядів на життя. Протягом останніх восьми років сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спір про поділ майна відсутній. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 16.07.1994, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.07.1994 В.Коровинецькою селищною радою Чуднівського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис № 11 (а.с.21). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить визнати за нею право іменуватися після розірвання шлюбу її шлюбним прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 05.10.2012, посилаючись те, що шлюбні відносини з відповідачкою припинились на початку 2022 року. З того часу спільного господарства сторони не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для подальшого його збереження та примирення немає. Позивач з відповідачем втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім`ю та ведення спільного господарства. Позивач впевнений, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин з відповідачкою, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби на примирення сторонами в минулому не принесли жодних результатів. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] . В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 05.10.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.10.2012, про що зроблено актовий запис № 5 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8,10). Судом встановлено, що спору між подружжям про визначення місця проживання дітей та про поділ майна на даний час не має. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України, складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 50461,75грн.\~ заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідач отримав кредит в розмірі 37000грн. на термін до 30.06.2024р. зі сплатою відсотків у розмірі 54% річних. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Банком виконано зобов`язання по договору в повному обсязі, так як надано відповідачу кредит у визначеному розмірі. В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості, чим не виконав належним чином свої зобов`язання за даним договором. Внаслідок порушення умов договору останнім, станом на 23.08.2022р., виникла вищезазначена заборгованість. Відповідач відзиву на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З кредитного договору №13936/107/2021 від 01.07.2021р., додатку №1 до договору, меморіального ордера від 01.07.2021р.\~ встановлено, що відповідачу надано кредит в розмірі 37000грн. з номінальною відсотковою ставкою 54% терміном на 36 місяців. Відповідач зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також, комісії. Згідно розрахунку та довідко про рух коштів по рахунку, станом на 23.08.2022р. заборгованість відповідача складає 50461,75грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом в сумі 35120,67грн.; - заборгованості за відсотками в сумі 15341,08грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Таким чином відповідач зобов`язаний повернути борг банку, а останній вправі вимагати стягнення боргу включно зі штрафними санкціями з боржника. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, не погасив заборгованість в добровільному порядку, а тому позов підлягає до задоволення. Також, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі, пропорційному до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved